Справа № 700/563/21
Провадження № 1-кп/700/112/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка Черкаської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка Черкаської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 11.04.2014 року ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_4 з квітня 2018 року по липень 2021 року аліменти не виплачув взагалі, мір щодо погашення заборгованості, яка утворилася по аліментах не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, будучи непрацюючим в центр зайнятості населення не звертався. ОСОБА_4 , працюючи на тимчасових заробітках у період з травня 2021 по липень 2021 рік, за що отримував грошові кошти, дохід приховує. Також ОСОБА_4 02.07.2021 року продав земельний пай, кадастровий номер :02:001:1001, за який отримав грошові кошти, однак борг по сплаті аліментів не сплатив.
Заборгованість за виконавчим документом по невиплаченим аліментам, від сплати яких ОСОБА_4 злісно ухиляється в період з квітня 2018 року по липень 2021 року становить 53343 грн., що сукупно складають суму більше ніж за три місяці відповідних платежів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального проступку визнав повністю і пояснив, що дійсно не сплачував аліменти, як це зазначено в обвинувальному акті. Запевняє, що в подальшому буде сплачувати аліменти на утримання сина. Підтвердив факт продажу влітку 2021 року земельного паю за 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень, переважну частину з яких «прогуляв». Не пам`ятає, коли востаннє бачив свого сина, аліменти не сплачував, матеріальної допомоги не надавав.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, що викладені в обвинувальному акті і які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком, характеризуючі дані на винну особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання задовільно. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відтак у суду відсутні сумніви щодо його осудності.
Обставин, що обтяжують покарання чи пом`якшують, судом не встановлено. Суд не враховує в якості пом`якшуючої обставини каяття та сприяння у розкритті кримінального правопорушення, оскільки такі обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Злісне ухилення від сплати аліментів є очевидним кримінальним правопорушенням, а обвинувачений ОСОБА_4 не вчинив жодних активних дій для погашення заборгованості зі сплати аліментів, чи інших дій, які б свідчили про його каяття.
Суд також враховує, що обвинуваченому раніше вже призначалось покарання в виді громадських робіт за аналогічне діяння, тому обираючи покарання за даним кримінальних проступком, суд приходить до висновку, що менш суворий вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.164 КК України, з урахуванням обставин справи, не забезпечить мети покарання і не буде необхідним та достатнім в цьому випадку для виправлення обвинуваченого, запобігання новим кримінальним правопорушенням. Відтак виправлення обвинуваченого можливе за умови призначення покарання у виді арешту.
Судові витрати у справі відсутні.

Запобіжні заходи не обиралися.

Речових доказів немає.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання 3 (три) місяці арешту.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1