Справа № 692/643/21
Провадження № 1-кп/692/11/22
У Х В А Л А
29 березня 2022 року смт. Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні з додатками та угодою про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
07.07.2021 року до Драбівського районного суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою від 08.07.2021р. призначено підготовче засідання у справі, яке неодноразово відкладалось у зв?язку з неможливістю встановити особу обвинуваченого.
Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст. 291 КПК України.
Захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору так як він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ОСОБА_4 відсутні будь-які документи, які б його ідентифікували, як на час проведення досудового слідства, так і на даний час.
Обвинувачений ОСОБА_4 вказане клопотання підтримав. Пояснив, що як на час досудового розслідування та на даний час у нього відсутній паспорт, а також будь-які документи, які б його ідентифікували.
Прокурор під час підготовчого судового засідання залишив вирішення даного клопотання на розсуд суду.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Відповідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення та лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до його формулювання в обвинувальному акті.
Як видно з обвинувального акту, він складений в порушення вимог ст. 291 КПК України, оскільки суду є не зрозумілим яким чином встановлювались анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки як він сам пояснив, і з цим погодився прокурор, паспорт у нього відсутній, будь-які інші документи, за допомогою яких його можна ідентифікувати, у нього також відсутні, тоді як із реєстру матеріалів досудового розслідування убачається, що його було допитано у якості підозрюваного та вручено повідомлення про підозру.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-УІ зі змінами та доповненнями (Відомості Верховної Ради, 2014, № 36, ст. 1190) ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.
Відповідно до пункту 1,2 частини 1 статті 13 вказаного Закону до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України відносяться: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України . До документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус відносяться: а) посвідчення водія; б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в) посвідка на постійне проживання; г) посвідка на тимчасове проживання; ґ) картка мігранта; д) посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця; є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту.
Перелік документів, які посвідчують особу, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.
Таким чином, суд вважає, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, належним чином не встановлено особу ОСОБА_4 .
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, а саме вимогам ст. 291 КПК України.
За вищенаведених обставин, обвинувальний акт, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст.ст. 291, 314, 371, 372 КПК України, суд, -
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 -задовольнити.
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - повернути прокурору Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України .
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1