Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1142/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене 30.10.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001084 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирокЖитомирського районного суду Житомирської області від 21.12.2020 року,

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарівка, Хорошівського р-ну, Житомирської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, та ухвалити новий, яким визнати його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Оскаржуваний вирок суду вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що не мав на меті викрадати пальне, оскільки не залишав місце заправки та неодноразово пропонував розрахуватись за придбане пальне або його повернути, однак працівники АЗС відмовились прийняти грошові кошти або пальне. Вказує, що покази ОСОБА_12 є путаними, нелогічними та непослідовними, йому невідомо, чому останній залишив територію АЗС. Вважає, що судом було невірно вирішено долю речових доказів, а саме дизельного пального у кількості 700 літрів. Вказане дизельне пальне було предметом кримінального правопорушення та відповідно до наданих документів, належить ТОВ «Фортуна Сіті Торг». Станом на сьогодні воно зберігається як речовий доказ та підлягає поверненню законному власнику, а тому у суду не було підстав для застосування спеціальної конфіскації. У зв`язку з наведеним, вважає, що цивільний позов ТОВ «Фортуна Сіті Торг» про відшкодування вартості дизельного пального задоволенню не підлягає, оскільки вказані матеріальні збитки підлягають відшкодуванню шляхом повернення вилученого дизельного пального в кількості 700 л.

Від прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , директора ТОВ «Фортуна Сіті Торг» ОСОБА_14 та потерпілої ОСОБА_8 надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , в яких вони просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 21.12.2020 без змін.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 21.12.2020 року, ОСОБА_6 засуджено за ч.1ст.186 КК України на 5 місяців арешту.

Цивільний позов ТОВ «Фортуна Сіті Торг» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Фортуна Сіті Торг» 16800 грн. майнової шкоди.

Звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №278/1142/18 відносно останнього за вказаною статтею закрито.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 залишено без розгляду.

Скасовано арешт, накладений ухвалами Богунського районного суду м. Житомир від 31.10.2017 на:

- мобільний телефон марки «Айфон» із сім карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 ;

- телефон марки «Хуавей» із сім карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 ;

- повітряний компресор «Сталь КСТ-40»;

- автомобіль марки «Рено Мастер», д.н.з. НОМЕР_3 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_4 .

Долю речових доказів по кримінальному провадженні вирішено наступним чином:

Два пластикові контейнери в металевій сітці-з гравіюванням «PREKM-TII NFT WF.IGHT.KC.1000», об`ємом на 1000 л та дизельне паливо об`ємом 700 л. - піддати спеціальній конфіскації та звернути це майно у дохід держави;
-сувенірні листівки у вигляді несправжніх грошових купюр номіналом 200 грн. у кількості 35 штук та 10 євро у кількості 78 штук, які зберігаються в камері схову речових доказів Житомирського РВП, а також балончик, заповнений газовою сумішшю з маркуванням «Терен-16» - знищено;
-тканинні рукавиці чорного кольору; телефон марки «Хуавей» із сім карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 ; повітряний компресор «Сталь КСТ-40», які зберігаються в камері схову речових доказів Житомирського РВП повернуто ОСОБА_6 ,
-мобільний телефон марки «Айфон» із сім карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 - повернуто ОСОБА_12 ;
-автомобіль «Рено Мастер», д.н.з. НОМЕР_3 , який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Житомирській області та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_4 повернуто власнику ОСОБА_6 ;
- ДВД-диск із записом з камер спостереження залишено у матеріалах кримінального провадження.
Як визнав суд, 30 жовтня 2017 року опівночі ОСОБА_6 , перебуваючи у с. Комарівка, Хорошівського району, запропонував ОСОБА_12 , який не був обізнаний із злочинними намірами обвинуваченого, приїхати на мікроавтобусі «Рено Мастер», державний номерний знак НОМЕР_3 , у вантажному відділі якого знаходились дві полімерні ємності по 1000 літрів кожна, на АЗС «ЕЙЕНПІ» №9, що розташована на 140-ому км автодороги «Київ-Чоп» в с. Оліївка, Житомирського району, та нібито придбати дизельне пальне, шляхом заповнення полімерних ємностей, при цьому не повідомляючи ОСОБА_12 про свої реальні наміри, направлені на відкрите викрадення пального, запевнивши останнього, що він замовить у оператора АЗС відповідну кількість дизельного пального, розрахується за нього та залишиться на території АЗС, а ОСОБА_12 , на його прохання, на цьому ж автомобілі із придбаним пальним, за його вказівкою, після розрахунку, має відвезти пальне в раніше обумовлене місце, на що ОСОБА_12 погодився.

При цьому ОСОБА_6 не повідомив ОСОБА_12 про те, що відволікаючи увагу касира та імітуючи розрахунок за пальне, він має намір відкрито викрасти це пальне.

Діючи в межах попередньо досягнутої домовленості, реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня близько другої години ночі ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 на вищезазначеному автомобілі під`їхали до колонки з дизельним пальним №6 на території вказаної АЗС, після чого ОСОБА_6 , з метою відкритого викрадення чужого майна, умисно з корисливих спонукань, підійшов до каси та демонструючи оператору ОСОБА_8 несправжні (сувенірні) грошові купюри, як намір нібито розрахуватись за пальне, попросив у останньої повністю заправити полімерну ємність, що знаходилась у згаданому автомобілі, дизельним пальним, вартість якого станом на 30.10.2017 складала 24 грн. за 1 л, фактично не маючи наміру розраховуватись за це пальне.

В цей час ОСОБА_12 відчинив двері автомобіля, надавши заправнику АЗС ОСОБА_15 можливість заповнити дизельним пальним ємності у вантажному відділі, після чого оператор ОСОБА_8 , не здогадуючись про злочинні наміри обвинуваченого, увімкнула автоматизовану систему для заповнення дизельного пального з колонки №6. Коли ємність заповнилась пальним у кількості 700 л, загальною вартістю 16800 грн., оператор ОСОБА_8 вказала обвинуваченому про необхідність розрахунку за це пальне, на що останній попросив зачекати.

Після прохання ОСОБА_6 зачекати із розрахунком, ОСОБА_8 вийшла із операторного приміщення АЗС та, підійшовши до заправної колонки №6, наказала заправнику ОСОБА_15 припинити процес заправки, попередивши обвинуваченого про виклик працівників поліції у разі його відмови оплатити отримане пальне.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , з метою відкритого викрадення отриманого пального, відволікаючи увагу оператора ОСОБА_8 , наказав ОСОБА_12 на згаданому автомобілі відвезти отримане дизельне пальне в раніше обумовлене між ними місце.

У свою чергу ОСОБА_12 , не усвідомлюючи злочинних намірів обвинуваченого, сприймаючи його прохання правдивим, на вищезазначеному автомобілі залишив територію АЗС разом із пальним, а ОСОБА_6 у такий спосіб відкрито викрав згадане дизельне пальне у кількості 700 л, загальною вартістю 16800 грн, що належить ТОВ «Фортуна Сіті Торг», та розпорядився цим пальним на власний розсуд, чим спричинив вказаному ТОВ матеріальну шкоду на зазначену вище суму.

У подальшому, близько другої години ночі 30 жовтня 2017 року ОСОБА_6 , знаходячись на території згаданої АЗС, з метою уникнення його затримання потерпілою ОСОБА_8 , яка тримала останнього за одяг, застосував до потерпілої насильство, а саме, умисно розпилив їй в обличчя вміст аерозольного балону марки «Терен-16» - газову суміш сльозоточивої і дратівливої дії, а потім двома руками штовхнув потерпілу в область голови та тулуба, чим заподіяв ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку першого ступеня кон`юктиви обох очей та садна на обличчі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, потерпілу та представника потерпілого про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів є обґрунтованими.

Викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що досудове слідство і судовий розгляд у кримінальному провадженні проведені необєктивно і неповно, а висновки суду, які викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтуються на недостатньо досліджених і недопустимих доказах, є безпідставними.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження досудове слідство і судовий розгляд у ній проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи.

Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125 ч.1 ст.186 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_8 про те, що вночі 30.10.2017, на заправку, де вона працює оператором, приїхав ОСОБА_6 з незнайомим їй хлопцем. Обвинувачений підійшов до неї із грошима та сказав заправити дизельним пальним його мікроавтобус до повного баку, при цьому купив енергетичний напій, цигарки та воду. Під час заправки ОСОБА_6 не підходив до неї щоб розрахуватися за пальне, а тому вона підійшла до колонки і наказала заправнику ОСОБА_15 зупинити заправку та попросила обвинуваченого заплатити за отримане пальне. На вказане звернення ОСОБА_6 взяв у кабіні свого автомобіля якісь речі та сказав аби вона поверталась на своє робоче місце, тобто до каси, де він з нею розрахується за придбане пальне. Проте обвинувачений, не розрахувавшись за пальне, наказав другому хлопцю їхати геть з території заправки, тобто намагався викрасти це пальне та втекти з місця пригоди. З метою затримання обвинуваченого, вона тримала його за одяг, у зв`язку з цим між ними почалась штовханина. Коли вона з ОСОБА_6 опинилися біля операторної, обвинувачений, скориставшись газовим балончиком, розпилив їй в очі сльозоточивий газ, після чого вона відчула різкий біль в очах, проте продовжувала тримати обвинуваченого до приїзду працівників поліції.
З показань свідка ОСОБА_15 видно, що вночі 30.10.2017 на АЗС, де він працює заправником, приїхав обвинувачений зі своїм товаришем ОСОБА_16 та попросили наповнити дизельним пальним дві каністри, які знаходились у кузові вантажного мікроавтобуса. Він сказав їм запитати дозволу у оператора ОСОБА_8 на заповнення пальним окремих ємностей, оскільки це заборонено. ОСОБА_6 пішов до останньої, купив енергетичний напій, а коли повернувся, то повідомив, що ОСОБА_8 дозволила наповнити каністри дизельним пальним, у зв`язку з цим він почав їх наповнювати. Внаслідок отримання ОСОБА_6 великого об`єму пального ОСОБА_8 зрозуміла, що заправляється не паливний бак мікроавтобуса, а інша ємність, тому остання наказала йому зупинити заправку, а обвинуваченому розрахуватися за отримане паливо. При цьому він бачив у обвинуваченого в руках пачку грошових купюр. Обвинувачений із потерпілою почали сваритися, а інший хлопець ОСОБА_16 на вказаному автомобілі, несподівано поїхав із заправки. Він намагався його догнати, але йому це не вдалося, тому він побіг до потерпілої, яка просила про допомогу у затриманні ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_8 утримувала ОСОБА_6 , останній розпилив їй в очі якусь рідину з балончику, і як з`ясувалося згодом це був балончик «Терен». Йому, потерпілій та іншому заправнику ОСОБА_17 вдалося затримати ОСОБА_6 до приїзду працівників поліції, після чого обвинувачений викинув будівельні рукавиці та гроші, які виявилися несправжніми. Через півтори години товариш обвинуваченого ОСОБА_16 повернувся з цим пальним та повідомив, що шукає ОСОБА_6 , а також просив чек для оплатити пального, але слідчий йому відмовив у цьому.
Свідок ОСОБА_12 дав показання про те, що 29.10.2017 до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_6 та попросив допомогти у перевезенні пального, яке він хоче купити за вигідною ціною, на що він погодився. Разом з обвинуваченим вони поїхали до його сестри - ОСОБА_18 , у якої позичили гроші на заправку автомобіля у сумі 200 грн. Після цього поїхали на заправку «ЕЙЕНПІ», що знаходиться в с. Оліївка. Під час заправки автомобіля, ОСОБА_6 розмовляв із заправником, але про що саме він не знає. Заправивши автомобіль, вони поїхали в с. Комарівка, де взяли дві бочки ємністю по 1000 л для купівлі дизельного пального. Потім повернулись до нього додому, де він взяв водійське посвідчення та знову поїхали на АЗС в Оліївку. Приїхавши на заправку він залишився в машині, а обвинувачений пішов до працівника заправки і про щось з ним говорив, при цьому він бачив, що ОСОБА_6 тримав у руках барсетку та грошові купюри. Повернувшись до автомобіля ОСОБА_6 попросив його вийти і разом із заправником ОСОБА_15 наповнити каністри дизельним пальним, що він і почав робити. Коли одна бочка наповнилась десь на 700 л пального він побачив, що від ваги наповненої бочки автомобіль перехиляється, а тому попросив припинити заправку. Під час заправки пальним до них декілька разів підходила ОСОБА_8 та просила розрахуватись за це пальне, на що ОСОБА_6 відповідав, що обов`язково розрахується, при цьому останній тримав у руках барсетку та гроші. Не розрахувавшись за пальне, ОСОБА_6 сказав йому відвести це пальне до нього додому, де його мали б зустріти та вивантажити наповнену бочку, після чого він повинен був повернутися на АЗС для заправлення пальним іншої бочки, а обвинувачений в цей час буде розраховуватися за вже отримане пальне. Проте, приїхавши до місця проживання ОСОБА_6 у с. Комарівка, його ніхто не зустрів. Він, почекавши біля години, зателефонував обвинуваченому та помітив, що телефон ОСОБА_6 залишився у автомобілі. Тоді він повернувся на заправку, де вже знаходились працівники поліції та швидка допомога, а ОСОБА_6 не було. Категорично вказав, що у нього з ОСОБА_6 не було жодних домовленостей про крадіжку пального, він лише допомагав останньому у перевезенні цього пального.
З показань свідка ОСОБА_18 видно, що у жовтні 2017 року її брат ОСОБА_12 разом із обвинуваченим приїжджали до неї та позичали 200 грн. Обставини інкримінованого обвинуваченому злочину їй стали відомі від працівників поліції.
Свідок ОСОБА_17 дав показання про те, що 30.10.2017 в нічний час він працював на АЗС «ЕЙЕНПІ» №10, що навпроти АЗС «ЕЙЕНПІ» №9, та побачив як ОСОБА_8 разом з ОСОБА_15 утримували обвинуваченого біля паркану та стверджували, що той намагався викрасти пальне. При цьому жодних автомобілів поруч не було. Коли допомагав працівникам АЗС утримувати обвинуваченого, то помітив як останній тримав у руках папірці схожі на підроблені грошові купюри. Згодом від ОСОБА_8 та ОСОБА_15 дізнався, що обвинувачений отримав дизельне пальне, за яке не розрахувався та намагався втекти, а тому вони його затримали. При цьому у ОСОБА_8 було почервоніння очей та остання скаржилась, що обвинувачений розпилив їй в обличчя якусь рідину.
Рапортом про надходження 30.10.2017 о 02 год. 29 хв. до чергової частини Житомирського РВП повідомлення від ОСОБА_19 про те, що цього ж дня о 02 год. 28 хв. на 140 км автодороги на автозаправці «ЕЙЕНПІ» затримали крадія, який намагався втекти.
Рапортом працівника поліції ОСОБА_20 про затримання на АЗС ОСОБА_6 , який разом з іншою особою викрав дизельне пальне.
Протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_8 від 30.10.2017, у якій остання просить притягнути до кримінальної відповідальності чоловіка на ім`я ОСОБА_21 , який цього ж дня близько 01 год. 55 хв. на АЗС «ЕЙЕНПІ» на 140 км автодороги «Київ-Чоп» в с. Оліївка відкрито заволодів паливом на загальну суму 16800 грн.
Протоколом огляду місця події від 30.10.2017 з фототаблицями до нього, під час проведення якого на території АЗС«ЕЙЕНПІ» біля металевого паркану поблизу адміністративної будівні АЗС виявлені та вилучені сувенірні аркуші паперу з імітацією грошових купюр номіналом 200 грн. у кількості 35 штук, номіналом 100 грн. у кількості 78 штук.
Заявою директорки ТОВ «Фортуна Сіті Торг» ОСОБА_14 від 30.10.2017 про вчинення кримінального правопорушення, а саме відкритого викрадення належного цьому Товариству дизельного пального.
Актом інвентаризації №9 від 30.10.2017, згідно якого на АЗС виявлено нестачу 707 літрів дизельного пального та відповідно до довідки від 30.10.2017 №32/1 його вартість становить 24 грн. за один літр.
Дублікатом фіскального чека від 30.10.2017 про відпуск 700 л пального по 24 грн. за літр, на загальну суму 16800 грн.
Протоколом обшуку від 30.10.2017 автомобіля «Рено Мастер», що належить ОСОБА_6 , у якому виявлено два пластикові контейнери, один з яких заповнений дизельним пальним у кількості 700 л, а також мобільні телефони марки «Айфон» та «Хуавей».
За фактом відкритого заволодіння ОСОБА_6 дизельного палива були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.10.2017 року, де свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_12 , який того ж дня близько 02 год. 10 хв. на АЗС «ЕЙЕНПІ» №9 разом з обвинуваченим відкрито заволоділи дизельним пальним у кількості 700 літрів.
Під час слідчого експерименту, який був зафіксований у протоколі від 27.11.2017 року з фототаблицями, свідок ОСОБА_12 відтворив події, що мали місце вночі 30.10.2017 на АЗС «ЕЙЕНПІ» №9, які відповідають його показанням наданим у суді першої інстанції.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 24.11.2017 з фототаблицями вбачається, що свідок ОСОБА_15 відтворив надані ним у суді покази про події на АЗС «ЕЙЕНПІ» №9.
Потерпіла ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту 24.11.2017 показала, яким чином обвинувачений ОСОБА_6 спричинив їй тілесні ушкодження, у тому числі, шляхом розпилення в очі рідин із газового балончика, під час того як вона затримувала обвинуваченого внаслідок його відмови розраховуватися за пальне.
В свою чергу під час огляду 30.10.2017 місця події, за парканом території АЗС «ЕЙЕНПІ» №9 було виявлено та вилучено газовий балончик із надписом «Терен-16».
У відповідності до висновку експерта №10/123 від 22.12.2017 до складу рідини, що знаходиться у наданому аерозольному балончику з маркуванням «Терен-4», входить отруйна речовина подразнюючої дії морфолід пеларгонової кислоти.
З протоколу прийняття заяви 30.11.2017 від потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_6 30.10.2017 на АЗС «ЕЙЕНПІ» застосовував до неї насильство, а саме, викручував руки, розпилив в очі балончик, подряпав вухо та шию.
За фактом умисного спричинення ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Описані потерпілою тілесні ушкоджені узгоджуються із висновками експерта №2331 від 30.10.2017 та №2574 від 28.11.2017, за яким у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, які виникли від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею та хімічний опік першого ступеня обох очей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. При цьому наявний у потерпілої опік очей, остання могла отримати внаслідок сльозоточивої та дратівливої дії під час розпилення балончика «Терен-16» в обличчя на відстані 15-18 см. Вищеописані тілесні ушкодження у потерпілої могли виникнути при обставинах і в термін, вказаних потерпілою.
Дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.186 КК України, та ч.1 ст.125 КК України судом кваліфіковано правильно, а призначене йому судом покарання за ч.1 ст.186 КК України відповідає вимогам ст.65 КК України.

Суд дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженні доказам і обґрунтовано прийняв до уваги, як доказ винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину показання свідка ОСОБА_12 , оскільки вони узгоджуються з іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами, які викривають ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, з таким рішенням суду погоджується і апеляційний суд.

Вирішуючи питання про долю речових доказів суд дотримався положень ст.100 КПК України і цілком обґрунтовано два пластикові контейнери в металевій сітці з гравіюванням «PREKM-TII NFT WF.IGHT.KC.1000», об`ємом на 1000 л та дизельне паливо об`ємом 700 л - піддав спеціальній конфіскації та звернув у дохід держави, оскільки вказане дизельне пальне, дві ємності з цим пальним та згаданий автомобіль постановою слідчого від 30.10.2017 визнані речовими доказами та на них ухвалою слідчого судді накладено арешт. Крім цього, дизельне пальне у кількості 700 л було отримане внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тобто є предметом злочину, а дві пластикові ємності, в одній з яких знаходиться це пальне, та вантажний мікроавтобус «Рено Мастер» є знаряддям цього злочину, а тому суд цілком обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для застосування спеціальної конфіскації цього майна, з таким рішенням суду погоджується і апеляційний суд, а вказане спростовує доводи обвинуваченого про незаконну конфіскацію в дохід держави 700 літрів дизельного палива.
Приймаючи до уваги, що суд конфіскував в доход держави 700 літрів дизельного палива, вартість якого становила 24 грн. за літр, а всього на загальну суму 16800 грн., суд цілком обґрунтовано задовольнив цивільний позов ТОВ «Фортуна Сіті Торг» та стягнув з обвинуваченого на користь вказаного товариства вартість дизельного пального.

Посилання обвинуваченого про відсутність у його діях прямого умислу, а також активних дій спрямованих на заволодіння дизельним пальним та можливості їм розпорядися, колегія суддів вважає безпідставними, вказані обставини перевірялися судом першої інстанції і визнані необґрунтованими, рішення суду першої інстанції, є належно обґрунтованим, з ним погоджується і апеляційний суд.
Під час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_11 заявила клопотання про скасування вироку суду та закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, яке було підтримано обвинуваченим. Вислухавши думку учасників судового провадження колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII ч. 1 ст. 284 КПК було доповнено п. 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказана норма була введена в дію 15 березня 2018 року, через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотньої дії в часі та застосовується до справ, у яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження відомості в ЄРДР про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України, та ч. 1 ст. 125 КК України були внесені 30 жовтня 2017року, тобто до введення в дію вказаної норми закону.

Під час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_11 заявила клопотання про визнання недопустимими доказами по кримінальному провадженню: протоколу огляду місця події від 30.10.2017 території АЗС «ЕЙЕНПІ» з тих підстав, що під час проведення вказаної слідчої дії в якості понятого був запрошений ОСОБА_15 , який на думку захисника є заінтересованою особою, оскільки був допитаний в якості свідка по кримінальному провадженню та за його участю проводилося впізнання ОСОБА_12 та протоколу обшуку автомобіля «Рено Мастер» від 30.10.2017, який проводився з 12 год. по 13.40 год., оскільки на думку адвоката даний протокол сфальсифіковано працівниками поліції, адже в ньому записано, що обшук був проведений за участю ОСОБА_6 , хоча в дійсності її підзахисний не приймав участь у проведенні вказаного обшуку, оскільки був затриманий 30.10.2017 року о 10 год.50 хв., про що свідчить протокол його затримання в порядку ст. 208 КПК України.
Колегія суддів вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Під час проведення огляду місця події АЗС «ЕЙЕНПІ», працівники поліції дотрималися положень ст.ст.104, 237 КПК України, а той факт, що ОСОБА_15 є працівником АЗС «ЕЙЕНПІ» і він в послідуючому був допитаний в якості свідка по кримінальному провадженню та за його участю проводилося впізнання ОСОБА_12 , не можна вважати його зацікавленою особою.
Що стосується доводів захисника про визнання неналежним доказом по кримінальному провадженню протоколу обшуку автомобіля «Рено Мастер» з тих підстав, що на думку захисника обшук був проведений без участі ОСОБА_6 , хоча в протоколі він був записаний як учасник вказаної слідчої дії, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідно до протоколу обшуку автомобіля як учасник в ньому зазначений ОСОБА_6 , в протоколі стоять підписи обвинуваченого і є посилання в протоколі на пояснення, які він давав під час проведення обшуку, а та обставина, що ОСОБА_6 був затриманий 30.10.2017 о 10 год. 50 хв. не є свідченням того, що обшук проводився у його відсутності.

Вирок суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 21.12.2020 року щодо нього без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення

Судді: