Провадження №1-кп/761/3218/2021
В И Р О К
іменем України

24 грудня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2021 року за №0004528 ,

за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Державінськ,Тургайської області,Республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою :

АДРЕСА_2 , не судимого ,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.
Так, 10 грудня 2021 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 перебуваючи на стаціонарному лікуванні терапевтичного відділення ДЗ «Республіканська клінічна лікарня», що по вул. Володимира Вінніченка, 9, у м. Києві, звернув увагу на сусіда по лікарняній палаті ОСОБА_3 , який знаходився у стані сну, біля якого на підлозі знаходився мобільний телефон марки «iPhone 13» кольору «Starlight», об`ємом пам`яті 128 GB, ІМЕІ : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» НОМЕР_3 . У зазначені час та місці у ОСОБА_2 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна , яке належить ОСОБА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 10 грудня 2021 року , о 03 годині 05 хвилин, перебуваючи у лікарняній палаті, переслідуючи корисливі мотиви, з метою обернення на свою користь чужого майна, від`єднав від зарядного пристрою мобільний телефон марки «iPhone 13» кольору «Starlight», об`ємом пам`яті 128 GB, ІМЕІ : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» НОМЕР_3 , вартістю 29099 гривень 00 коп., та сховавши викрадений мобільний телефон у кишеню одягнутих на ньому штанів , з місця вчинення кримінального проступку зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальний проступок , передбачений ч.1 ст. 185 КК України.
Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві підозрюваний зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Окрім того, до обвинувального акту надано письмову заяву потерпілого ОСОБА_3 , в якій потерпілий зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого 1 ст. 185 КК України, у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілого ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .
При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 ,суд визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено .
Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, те, що обвинувачений ОСОБА_2 у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий , щиро розкаюється у вчиненому та вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт , в межах санкції , передбаченої ч.1 ст. 185 КК України . Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят ) годин .

Речові докази : мобільний телефон марки «iPhone 13» кольору «Starlight», об`ємом пам`яті 128 GB, ІМЕІ : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» НОМЕР_3 ,який зберігається у потерпілого ОСОБА_3 - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_3 .
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1