1Справа № 335/8796/21 1-кп/335/689/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Запоріжжя клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003215 від 20.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за 0003215 від 20.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначав, що 19.08.2016 до Нікопольського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся ОСОБА_5 про те, що невідомі особи, на протязі 2016 року незаконно, використавши персональні дані ОСОБА_5 в ТОВ «ОПТПОБУТ» розташоване в м. Запоріжжя по вул. Перемоги, 131-а, шахрайським шляхом, проводили відрахування з пенсії останнього.

20 серпня 2016 року за даним фактом розпочато досудове розслідування № 0003215 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням, на даний час, не представилося можливим встановити особу правопорушника, яка причетна до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

17.10.2019 набрав чинності Закон України від 04.10.2019 № 187-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» (далі - Закон), яким частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 3-1, згідно якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно з ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене Кримінальним Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, є кримінальним проступком.

З моменту вчинення кримінального правопорушення (проступку) до теперішнього часу минуло більше, ніж три роки, у зв`язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що у ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж три роки таким чином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж п`ять роки, таким чином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому прокурор просив суд закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003215 від 20.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, які в ньому викладені.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, хоча судом повідомлялись про час та місце його проведення, будь-яких заяв, клопотань з приводу розгляду справи до суду не подав.

Вивчивши матеріали кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0003215 від 20.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, в тому числі: п. 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав;

Зазначена норма кримінально процесуального законодавства пов`язує можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю двох підстав:

- не встановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення,

- закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому суд вправі констатувати факт не встановлення органом досудового розслідування особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, лише після з`ясування питання про виконання органом досудового розслідування усіх необхідних дій для всебічного, повного та об`єктивного розслідування.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України вбачається, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У ч. 4 ст. 284 КПК України вказано, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень статті 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Разом із тим, при проведенні досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні зазначені вимоги процесуального закону щодо повного та об`єктивного досудового розслідування слідчим та прокурором не виконані.

Встановлено, що кримінальне провадження № 0003215 від 20.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, порушене за заявою потерпілого ОСОБА_5 .

З моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме з 2016 року минуло близько 5 років. В той же час, досудовим розслідуванням особу, яка вчинила вказане правопорушення не встановлено.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування вчинені наступні дії: допитано потерпілого 19.08.2016 року і постановою слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 31.08.2016 року закрито кримінальне провадження за відсутності в діянні складу правопорушення.

05.09.2016 року постановою прокурора Нікопольської прокуратури постанову слідчого від 31.08.2016 скасовано, кримінальне провадження направлено для організації досудового розслідування.

В подальшому долучено витяг є ЄДРПОУ щодо ТОВ «Оптпобут», від потерпілого надійшла довідка з ПФУ ОК-5 від 22.09.2016р.

11.10.2016 року постановою прокурора визначено підслідність провадження Вознесенівському ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області

14.03.2017 року оперативному підрозділу Вознесенівського ВП в порядку ст.40 КПК України доручено проведення слідчих (розшукових) дій, направлено запит до ДПС щодо посадових осіб ТОВ «ОПТПОБУТ». 04.09.2017 року слідчим в порядку ст. 93 КПК України направлено запит щодо місцезнаходження керівника ТОВ «ОПТПОБУТ» , на який надано відповідь та витребувано виписку відносно потерпілого з системи персоніфікованого обліку відомостей.

28.07.2020 року прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 постановою направлені матеріали кримінального провадження до підрозділу дізнання для здійснення досудового розслідування.

02.11.2020 року дізнавачу ОСОБА_6 начальником сектору дізнання доручено здійснення досудового розслідування.

У подальшому 17.08.2021 прокурор звернувся до суду із даним клопотанням.

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні за період з жовтня 2016 року, окрім запиту в порядку ст. 93 КПК України інші дії (слідчі, розшукові), жодна слідча або процесуальна дія органом досудового розслідування в цей час не проводилася.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 звертаючись із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, зазначав, що вказане ним правопорушення полягає у використанні посадовими особами ТОВ «ОПТПОБУТ» його персональних даних, що призвело до безпідставних відрахувань з пенсії потерпілого.

Вказані обставини свідчать про те, що заявником у своїй заяві безпосередньо вказано особу, яка, на його думку, вчинила кримінальне правопорушення.

У даному провадженні протягом п`яти років слідчим так і не були допитані в якості свідків особи, які входять до керівного складу ТОВ «ОПТПОБУТ».
Суд констатує, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження фактично не здійснювалося. Належні та ефективні заходи спрямовані на розкриття вказаного злочину не були здійснені. Досудове розслідування та процесуальне керівництво з боку прокурора були неналежними.

З огляду на вказане, досудове розслідування, кримінального провадження 0003215 від 20.08.2016 року, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Отже, органом досудового розслідування не проведено всіх слідчих та процесуальних дій для встановлення події та складу кримінальних правопорушень, про які повідомляв потерпілий, і клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не містить аналізу матеріалів та доказів, які би свідчили про те, що кримінальне правопорушення мало місце і що наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що виключає можливість закриття судом кримінального провадження з підстав закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки не встановлення події та складу кримінального правопорушення є підставою для закриття слідчим або прокурором кримінального провадження на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У даному провадженні жодної слідчої або оперативно-розшукової дії з 2016 року до часу звернення прокурора із зазначеним клопотанням до суду досудове розслідування взагалі не здійснювалося, кримінальне провадження не розслідувалося майже 5 років, тому вважати, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особу яка вчинила злочин не встановлено, не можна, як про це зазначає у клопотанні прокурор, оскільки вона взагалі не встановлювалася, що є безумовним порушенням прав та інтересів потерпілого.

Крім того, прокурор, який звертається із вказаним клопотанням і призначений у кримінальному провадженні жодних процесуальних рішень, вказівок на розкриття вказаного злочину не приймав.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості".

Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

Досудове розслідування проведено поверхнево, з недотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства" як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0001109 від 13.03.2014 року шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, при неналежного проведенні досудового розслідування протягом 7 років суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а матеріали кримінального провадження слід повернути прокурору для організації проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 25, 284-288, 314, 369-372, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003215 від 20.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0003215 від 20.08.2016 року повернути прокурору ОСОБА_4 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1