Справа № 171/2877/21
У х в а л а

24 лютого 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши дистанційно у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000365, внесеному до ЄРДР 17.06.202, по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

У підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000365, внесеному до ЄРДР 17.06.202, по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, до Верховного Суду для вирішення питання про зміну підсудності.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до обвинувального акту, затвердженого 07.12.2021 року, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, який тривав деякий період часу та був вчинений ОСОБА_5 , займаючи посаду комерційного директора ТОВ «Газ-оіл Гарант» та перебуваючи на своєму робочому місці у службовому кабінеті офісних приміщень, що винаймалися ТОВ «Газ-оіл Гарант», за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 17, що знаходиться у Дарницькому районі. Захисник вважає, що на підставі ч.1 ст.32 КПК України дане кримінальне провадження відноситься до юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва, а направлення прокурором вказаного обвинувального акту до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області є грубим порушенням загальних правил підсудності.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти заявленого клопотання, вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 направлено з дотриманням правил підсудності до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, оскільки згідно обвинувального акту ОСОБА_5 скоєно злочини на території м. Апостолове Дніпропетровської області.

Суд, заслухавши учасників судового провадження та вивчивши матеріали судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно з вимогами ч.3 ст.34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як убачається з матеріалів судового провадження, 07.12.2021 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000365 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 та ч.4 ст.191 КК.
Відповідно до ст.12 КК України більш тяжким кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є злочин, передбачений ч.4 ст.191 КК.
За загальним правилом визначення територіальної підсудності кримінальне провадження здійснюється в тому суді, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п.1 ч.1 ст.91 КПК належить до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч.1 ст.32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, - це одиниця адміністративно-територіального устрою, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується за ч.4 ст.191 КК, оскільки в період з 31 жовтня 2018 року по 08 лютого 2019 року, займаючи посаду комерційного директора ТОВ «Газ-оіл Гарант», перебуваючи на своєму робочому місці у службовому кабінеті офісних приміщень, що винаймаються ТОВ «Газ-оіл Гарант», за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 17, будучи службовою особою, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, вчинене у великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, достовірно знаючи, що в актах прийому-передачі природного газу будуть вноситися дані про ціни на природний газ відповідно до додаткових угод, у яких безпідставно завищено ціну, та передав ці угоди керівнику ТОВ «Газ-оіл Гарант», на підставі яких потім між сторонами на виконання умов договору були підписані акти приймання-передачі природного газу і відповідно до цих актів Виконавчим комітетом Апостолівської міської ради прийнято від ТОВ «Газ-оіл Гарант» природний газ на загальну суму 1012459, 56 грн., у зв`язку з чим ТОВ «Газ-оіл Гарант» видало рахунки на оплату Виконавчому комітету Апостолівської міської ради за поставлений природний газ, на підставі яких перераховано на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банківській установі представниками ТОВ «Газ-оіл Гарант», вищевказану суму.
Різниця у вартості за природний газ, що визначена у договорі про постачання природного газу та фактично перерахованими грошовими коштами за договором про постачання природного газу, становить 352035, 82 грн., яка більше ніж у 360 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є великим розміром, тим самим ОСОБА_5 заволодів чужим майном - грошовими коштами.
Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, вчинене у великих розмірах.
Однак, з викладених у обвинувальному акті формулювання обвинувачення, а також фактичних обставин кримінального правопорушення не вбачається конкретного місця вчинення злочину, інкримінованого ОСОБА_5 за ч.4 ст.191 КК, оскільки обвинувальний акт не містить відомостей про місце, де відбулося заволодіння коштами Виконавчого комітету Апостолівської міської ради та отримано можливість ними розпорядитися.
Отже, доводи захисника про те, що розгляд кримінального провадження повинен здійснювати Дарницький районний суд м. Києва, є безпідставними.
З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 та направлення матеріалів кримінального провадження № 0000365 до Верховного Суду для вирішення питання щодо зміни територіальної підсудності вказаного кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.32,34 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про направлення обвинувального акту до Верховного Суду для вирішення питання щодо зміни територіальної підсудності обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000365 від 17.06.2020 року відмовити.

У підготовчому судовому засіданні оголосити перерву до 09 години 24 березня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1