ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/2767/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-кп/818/1595/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 липня 2021 року, якою відмовлено у задоволені клопотання прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000027 від 20.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 липня 2021 року у задоволені клопотання прокурора відмовлено.

Прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого суддіта задовольнити клопотання в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурорзазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, та такою, що винесена із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинами кримінального провадження, як наслідок ухвала підлягає скасуванню.
Вказує, що відповідно до вимог ст. ст. 98, 167 КПК України є достатні підстави вважати, що 59 тон 330 кг сільськогосподарської продукції - ячменю набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та є речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначає, що враховуючи відсутність будь-яких правовстановлюючих
документів на вказану земельну ділянку та положення ст.ст. 90, 95 Земельного кодексу України, право власності на вирощену на ній сільськогосподарську продукцію 59 тон 330 кг ячменю будь-якою особою набуте не може, оскільки право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію належить виключно законному власнику та користувачу.

Представник ТОВ СП «Шевченківське» - адвокат ОСОБА_8 до початку судового засідання подав заяву в якій просить провести судове засідання без його участі, а також повідомляє, що ТОВ СП «Шевченківське» не є власником чи іншим володільцем або розпорядником вилученої сільськогосподарської продукції, а саме ячменю у розмірі 59 тон 300 кг. Хто є власником зазначеної продукції чи інші відомості про обставини справи ТОВ СП «Шевченківське» не відомо.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні сектору дізнання Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000027 від 20.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки загальною площею 69,7006 га з числа нерозподілених та невитребуваних земельних часток (паїв) (вид угідь сіножаті), що знаходяться на території Шевченківської селищної ради за межами населеного пункту поблизу с. Новостепанівка.

Дізнавачем СД Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 16.06.2021 проведено огляд місця події - земельної ділянки загальною площею 69,7006 га, що знаходяться на території Шевченківської селищної ради за межами населеного пункту поблизу с. Новостепанівка. За результатами огляду встановлено факт вирощування на ній ячменю та гірчиці.

Крім цього, дізнавачем СД Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 20.07.2021 проведено огляд місця події, а саме вищевказаної земельної ділянки, що розташована за межами населеного пункту с.Новостепанівка Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області між земельними ділянками з кадастровими номерами :02:000:0433 та :02:000:0281.

На час огляду на вказаній ділянці проводився збір врожаю ячменю сільськогосподарською технікою.

В ході збору врожаю зібрано 59 тон 330 кг сільськогосподарської продукції - ячменю, який вилучено та залишено директору СП «Шевченківське» ОСОБА_10 на відповідне зберігання на території СП «Шевченківське» за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт. Шевченкове, вул. Покровська, 39.

Постановою дізнавача СД Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 від 20.07.2021 врожай 59 тон 330 кг сільськогосподарської продукції - ячменю визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000027 від 20.05.2021.

Ухвалюючи рішення слідчий суддя виходив з того, що в клопотанні прокурора не зазначено про належність вилученого ячменю будь-якій юридичній особі чи фізичній особі, а також слідством не встановлені будь-які відомості про шкоду, яка заподіяна кому-небудь в результаті вищевказаної події та її розмір, а тому на клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді виходячи з наступного.

В обґрунтування клопотання про арешт майна прокурор зазначав, що було проведено огляд місця події - земельної ділянки загальною площею 69,7006 га, що знаходяться на території Шевченківської селищної ради за межами населеного пункту поблизу с. Новостепанівка та згідно листа Шевченківської селищної ради від 26.07.2021 № 02-26/1506, наданого на запит дізнавача від 16.07.2021 № 2581/02-421, на теперішній час зазначені земельні ділянки не передані в користування на умовах оренди, орендна плата не сплачується, а також рішенням 7 сесії 8 скликання від 25.03.2021 року, на підставі клопотань СГ «Колос» прийняті відповідні рішення «Про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок» для передачі їх на умовах оренди. На теперішній час документація не виготовлена, земельні ділянки не сформовані (а.с. 22) Що свідчить про незаконну діяльність яка проводиться на вказаній земельній ділянці, а тому у органу досудового розслідування, були підстави для внесення відомостей до ЄРДР за фактом самовільного зайняття земельної ділянки загальною площею 69,7006 га з числа нерозподілених та не витребуваних земельних часток (паїв) (вид угідь сіножаті), що знаходяться на території Шевченківської селищної ради за межами населеного пункту поблизу с. Новостепанівка.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 20.07.2021 року власником майна було зазначено ОСОБА_10 , яка є директором ТОВ СП «Шевченківське» таякій в подальшому було передано на відповідальне зберігання 59 тон 330 кг сільськогосподарської продукції ячменю. Однак, відповідно до повідомлення представник ТОВ СП «Шевченківське» - адвоката ОСОБА_8 хто є власником вилученого майна ТОВ СП «Шевченківське» не відомо, а також ТОВ СП «Шевченківське» не є власником чи іншим володільцем або розпорядником вилученої сільськогосподарської продукції, а саме ячменю у розмірі 59 тон 300 кг.

ОСОБА_10 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги в судове засідання не з`явилась будь-яких пояснень не надала, а також нею не було надано ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду документів на підтвердження права власності на вилучене майно.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно зазначене в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового розслідування встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки загальною площею 69,7006 га з числа нерозподілених та невитребуваних земельних часток (паїв) та на час огляду на вказаній ділянці проводився збір врожаю ячменю, власника якого, на даний час не встановлено.

Оскільки, органу досудового розслідування необхідно встановити власника вилученого майна та встановити чи має він відношення до кримінального правопорушення то колегія суддів вважає за можливе накласти арешт на вищезазначене майно на розумний строк.

Крім того, відомості щодо кваліфікації злочину який внесений до ЄРДР не є остаточними, оскільки пов`язаний з попередньою кваліфікацією дій, який може в подальшому уточнюватись. Також, в межах досудового розслідування можуть бути виявленими нові епізоди протиправної діяльності певних фізичних чи юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому належить врахувати, що арешт майна має тимчасовий характер в межах строку досудового розслідування, який спрямований на ефективне забезпечення його проведення у розумний строк, а межі досудового розслідування у часі чітко визначені ст.219 КПК України.

Разом з цим, належить роз`яснити, що у подальшому, у разі встановлення певних процесуальних підстав, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст.174 КПК України.

Отже, з урахуванням положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 липня 2021 року скасувати та постановити нову.

Клопотання прокурора Шевченківського відділу Купянської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на 59 трн 330 кг сільськогосподарської продукції - ячменю, який є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000027 від 20.05.2021 року, що знаходиться на відповідному зберіганні на території СП «Шевченківське» за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт. Шевченкове, вул. Покровська, 39.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: