Провадження № 1-кс/947/135/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.01.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області в Одеській області ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001287 від 23.10.2021 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області в Одеській області ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що в квітні 2017 року, точної дати органами досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи ліквідатором ДП МОУ «ОАРЗ» , перебуваючи у м. Одесі, переслідуючи мотиви незаконного збагачення, створив організовану групу, тобто стійке об`єднання групи осіб для спільного заняття злочинною діяльністю на тривалий період, а саме вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення корисливого спрямування на території Одеської області, шляхом розтрати чужого майна, яке було ввірено особі, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах, що спричинило тяжкі наслідки.

При створенні організованої групи ОСОБА_5 , як організатор і керівник створеної ним організованої злочинної групи, діючи в її інтересах, підібрав учасників із кола довірених осіб, які володіють вольовим характером, навичками та умінням вести бесіду, справляти враження добросердечності і безкорисливості для вчинення особливо тяжких злочинів організованою групою, розподіливши між ними ролі, розробив план злочинних дій, довівши його до відома всіх учасників організованої групи, визначивши їх ролі та став координувати дії останніх з метою досягнення злочинного результату.

До складу організованої групи ОСОБА_5 підшукав та залучив осіб, які займали відповідні посади та в наслідок здійснення своїх професійних обов`язків тим самим вчиняли дії, спрямовані на заволодіння чужим майном.

Ієрархічна побудова організованої групи базувалась на авторитеті ОСОБА_5 , зокрема здобутого на тій підставі, що останній, є ліквідатором ДП МОУ «ОАРЗ», наділений повноваженнями керівника (органу управління) банкрута, в тому числі з управління та розпорядження майном банкрута, реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку передбаченому діючим на той час Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тобто виконуючи адміністративно-господарські та організаційно розпорядчі функції, його обізнаності та орієнтації в правовому полі, наявністю зв`язків у державних органах та органах влади, а також характерних здібностях лідера. Інші учасники групи мали вплив на прийняття усіх рішень при готуванні до вчинення злочинів та їх вчиненні, а відповідний розподіл отриманих злочинним шляхом доходів, визначався між учасниками організованої групи відповідно до відведеної кожному ролі у вчиненні кримінального правопорушення.

До складу організованої групи ОСОБА_5 підшукав та залучив наступних осіб: державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6 та інших, понад двох, невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Дана організована група характеризувалась корисливою направленістю дій її учасників, єдністю їх намірів, щодо отримання наживи шляхом розтрати майна ДП МОУ «ОАРЗ» належного державі в особі Міністерства оборони України, через його реалізацію з порушенням вимог законодавства Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіті Інтайм» за явно заниженою ціною у сумі 9 769 500,00 гривень за договором купівлі-продажу комплекс нежитлових будівель літери А, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , У, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 341,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані, тотожністю способу вчинення злочинів, мобільністю, своєю стійкістю, чіткою розробкою планів вчинення злочинів, детальною підготовкою до вчинення злочинів, розподілом ролей між співучасниками, а в кінцевому результаті раніше обумовленим розподілом незаконного доходу.

Крім того, всі члени організованої групи, будучи обізнаними про протиправність дій та цілей угрупування, виявляли бажання і сприяли досягненню визначеної мети вчинення злочинів, згідно встановлено плану та розподілених ролей кожному учаснику групи відповідно до меж професійної (службової) компетенції кожного.

Кримінальні правопорушення вчинялись з прямим умислом, тобто учасники організованої групи усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачали суспільно небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного збагачення за рахунок чужого майна.

Дії членів групи під час заволодіння майном характеризувалися своєю чіткістю, злагодженістю та обумовленістю відповідно до заздалегідь розподілених обов`язків та відповідно в межах компетенції, займаних ними посад чи сфери діяльності.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.05.2017 по справі № 1-23-32/135-08-4825 припинено повноваження ліквідатора ДП МОУ «ОАРЗ» арбітражного керуючого ОСОБА_23 (свідоцтво № 60 від 08.02.2013), та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво № 245 від 27.03.2013), відповідно до якої останній наділений повноваженнями керівника (органу управління) банкрута, в тому числі з управління та розпорядження майном банкрута, реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку передбаченому діючим на той час Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також завдання та обов`язки, а саме: неухильно дотримується вимог законодавства; здійснює заходи щодо захисту майна боржника; аналізує фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію; подає відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством; створює умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства; здійснює заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог; надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; вживає заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту; органам Національної поліції чи органам прокуратури повідомлення про факти порушення законності, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному; виконує інші повноваження, передбачені законодавством про банкрутство.

ОСОБА_6 призначений на посаду державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» наказом директора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» № 12 від 09.08.2017 та наділений державою відповідними повноваженнями державного реєстратора, який зобов`язаний діяти добросовісно, обґрунтовано, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки йому було надано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та в спосіб, що передбачені Конституцією України та чинним законодавством про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 (далі - Закону), державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; формує реєстраційні справи у паперовій формі; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Крім того, відповідно до ст. 11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Так, державний реєстратор комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6 , будучи учасником організованої групи відповідно до відведеної йому ролі пособника, спрямованої на досягнення цілей заздалегідь розробленого плану вчинення кримінального правопорушення, прийняв заяву ОСОБА_5 про скасування обтяження (арешту) нерухомого майна на об`єкт нерухомості ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод», розташований за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10) та в порушення ст. 41 Конституції України, ст. 346 Цивільного кодексу України, п. 1 ч. 3 ст. 10, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасував обтяження, накладене ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 (справа № 522/24391/17) (яка на час реєстраційних дій була чинною та не скасованою) на підставі наданої ОСОБА_5 ухвали Господарського суду Одеської області від 24.11.2016 (справа № 1-23-32/135-08-4825), прийнятою у часі раніше, ніж ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017.

29.01.2018 року, після прийняття рішення по скасуванню обтяження (арешту) нерухомого майна № 24418932 від 17.01.2018, прийняв заяву ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якій в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно присвоєно № 26487220, для проведення державної реєстрації прав власності (форма власності державна) на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з поділом на два розділи. Безпосередньо приймав активну участь у вчиненні злочину, виконував інші вказівки ОСОБА_5 , як організатора групи, отримував від нього свою частину грошових коштів, здобутих злочинним шляхом.

Інші, понад дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, будучи учасниками організованої групи, відповідно до відведеної їм ролі пособників, спрямованої на досягнення цілей заздалегідь розробленого ОСОБА_5 плану вчинення кримінальних правопорушень, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці з метою використання ОСОБА_5 документу підробили інший офіційний документ, що видається іншою особою (експертом) яка має право видавати такі документи, котрі надають права, а саме - технічний паспорт б/н від 27.10.2017, виданий від імені ФОП ОСОБА_24 ; висновок № 25-112/13 від 16.01.2018, виданий від імені ФОП ОСОБА_24 ; висновок № 25-112/18 від 16.01.2018, виданий від імені ФОП ОСОБА_24 .

Зазначені підроблені офіційні документи у наступному були використані організатором для доведення злочинного плану до кінця.

На підготовчому етапі до вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 з метою реалізації своїх злочинних намірів в період з 30.05.2017 по 29.01.2018 підшукав об`єкт протиправного посягання Державне підприємство Міністерства оборони України «Одеський автомобільний ремонтний завод» (), яке перебуває в оперативному управлінні Міністерства оборони України та має у своєму постійному користуванні земельну ділянку площею 4,2 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення аукціону з продажу майна ДП МОУ «ОАРЗ» за заниженою вартістю, а саме без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій розташовані об`єкти нерухомості підприємства та подальшого привласнення коштів, належних державі, в особі Міністерства оборони України, з розподілом отриманого прибутку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення державного майна, ОСОБА_5 за завчасно розробленим ним злочинним планом мав організувати продаж майна ДП МОУ «ОАРЗ» з аукціону за заниженою вартістю, а саме без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій розташовані об`єкти нерухомості підприємства, а невстановлені досудовим розслідуванням особи, понад дві штучно створити видимість законності та дотримання конкуренції, забезпечивши участь лише підконтрольних їм підприємств у аукціоні з продажу майна ДП МОУ «ОАРЗ», придбати вказане майно за заниженою вартістю на підконтрольне їм підприємство та обернути його на користь співучасників злочину.

На виконання злочинного плану, спрямованого на заволодіння майном ДП МОУ «ОАРЗ», шляхом його реалізації з аукціону за заниженою вартістю ліквідатор ДП МОУ «ОАРЗ», ОСОБА_5 , будучи наділеним повноваженнями керівника (органу управління) банкрута, використовуючи свої повноваження, 14.12.2017 опублікував оголошення про проведення аукціону з продажу майна ДП МОУ «ОАРЗ» у вигляді цілісного майнового комплексу з визначеною ліквідаційною масою.

Однак, відповідно до приписів ст. ст. 9, 14 Закону України «Про Збройні Сили України», майно та землі, закріплені за військовими частинами та установами Збройних сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління, вирішення питань щодо порядку надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в тому числі і земельних ділянок відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України.

Згідно ч. 18 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» встановлені особливості управління та обмеження щодо розпорядження об`єктами державної власності. Зокрема передбачено, що мирові угоди, плани санації, переліки ліквідаційних мас та зміни і доповнення до них у справах про банкрутство господарських організацій з корпоративними правами держави понад 50 відсотків їх статутного капіталу погоджуються з суб`єктом управління об`єктами державної власності.

Відповідно до вимог п. 12 ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» переліки ліквідаційних мас та зміни і доповнення до них у справах про банкрутство державних підприємств підлягають погодженню з органом, уповноваженим управляти державним майном. У разі відсутності такого погодження включене до переліку ліквідаційної маси майно боржника не може бути реалізовано.

Також, відповідно до пункту 6 Порядку організації проведення аукціонів у провадженні у справах про банкрутство та вимоги до їх організаторів стосовно майна державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п`ятдесят відсотків, затвердженого наказом Фонду державного майна № 711 від 07.10.2014, Міністерством оборони України, як органом, уповноваженим управляти державним майном, згоди на проведення прилюдних торгів (аукціону) не надавалось.

Таким чином, перелік ліквідаційної маси ДП МОУ «ОАРЗ» Міністерством оборони України, як органом, уповноваженим управляти державним майном, не погоджувався, а ліквідатор ДП МОУ «ОАРЗ» ОСОБА_5 , діючи умисно, на порушення своїх службових повноважень, з відповідними листами до Міністерства оборони України не звертався.

Однак, 26.12.2017 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000515 від 22.12.2017 за клопотанням прокурора ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси на цілісний майновий комплекс ДП МОУ «ОАРЗ», розташований за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4, накладено арешт (справа № 522/24391/17).

В подальшому, 27.12.2017 року на підставі заяви військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_25 згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 (справа № 522/24391/17), у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 03.01.2018 прийнято рішення № 39095813 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (арешт нерухомого майна).

10.01.2018 року Міністерством оборони України в особі ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод» подано до господарського суду Одеської області клопотання про скасування рішення ліквідатора ОСОБА_5 на проведення аукціону з продажу майна ДП МОУ «ОАРЗ» та відсторонення ОСОБА_5 від виконання обов`язків ліквідатора ДП МОУ «ОАРЗ», а 16.01.2018 року Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області було подано до господарського суду Одеської області клопотання про скасування аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ДП МОУ «ОАРЗ».

Незважаючи на це, будучи достеменно обізнаним про вимоги закону та вказані обставини, ліквідатор ДП МОУ «ОАРЗ» ОСОБА_5 продовжив реалізацію злочинного плану з протиправного виведення з державної власності нерухомого майна, обернення його у власність третіх осіб, та, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, вчинив наступний алгоритм протиправних дій.

За заздалегідь розробленою схемою, 17.01.2018 ОСОБА_5 провів аукціон не за оголошеним місцем: на території держпідприємства АДРЕСА_1 , а за адресою: АДРЕСА_2 , унеможлививши тим самим його не проведення.

На час проведення аукціону о 09.00 17.01.2018 до місця його оголошеного проведення прибували представники власника Міністерства оборони України, які мали намір бути присутніми при проведенні ліквідатором аукціону з продажу державного (військового) майна, але їм охорона держпідприємства повідомила, що на території ДП МОУ «Одеський АРЗ» ліквідатор ОСОБА_5 відсутній, будь-яких інших осіб, крім охорони Заводу немає.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи як організатор, а також ОСОБА_6 та понад дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи як пособники, за заздалегідь розробленою схемою, з метою незаконне збагачення іншої особи шляхом обернення у власність інших юридичних осіб майна ДП МОУ «ОАРЗ», приховуючи майновий інтерес, зумовлений особистими позаслужбовими стосунками між собою, штучно створюючи видимість законності своїх дій та дотримання конкуренції, забезпечили протиправне проведення 17.01.2018 року аукціону з продажу майна держпідприємства та участь у ньому лише підконтрольних їм підприємств, що призвело до того, що переможцем аукціону визнано ТОВ «Сіті Інтайм», яке підконтрольне останнім.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел до кінця, 29.01.2018 ОСОБА_5 , офіційно звернувся до пособника вчинення злочину - державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6 з заявою про скасування обтяження (арешту) нерухомого майна, якому в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно присвоєно № 39401107, яку ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою розташування КП «Реєстраційна служба Одеської області»»: м. Одеса, вул. Гімназична, 21, розглянув та того ж дня, у порушення ст. 41 Конституції України, ст. 346 Цивільного кодексу України, п. 1 ч. 3 ст. 10, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», усвідомлюючи, що несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно призведе до порушення права власності держави Україна в особі Міністерства оборони України на об`єкт нерухомості ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод», розташований за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), скасував обтяження, накладене ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 (справа № 522/24391/17) (яка на час реєстраційних дій була чинною та не скасованою) на підставі наданої ОСОБА_5 ухвали Господарського суду Одеської області від 24.11.2016 (справа № 1-23-32/135-08-4825), прийнятою у часі раніше, ніж ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017.

У той саме час, 29.01.2018, після прийняття рішення державним реєстратором ОСОБА_6 по скасуванню обтяження (арешту) нерухомого майна № 24418932 від 17.01.2018, з метою приховання заздалегідь розробленого плану на привласнення грошових коштів ДП МОУ «ОАРЗ», ОСОБА_5 одразу звернувся до реєстратора ОСОБА_6 з наступною заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якій в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно присвоєно № 26487220, для проведення державної реєстрації прав власності (форма власності державна) на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з поділом на два розділи.

За результатом розгляду вказаної заяви ОСОБА_6 о 14 год. 11 хв. 29.01.2018 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якому в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно присвоєно № 39401682 (з відкриттям розділу № 101) та розпочато закриття розділу № 101. Представник ДП МОУ «ОАРЗ» ОСОБА_5 , з метою здійснення поділу об`єкта нерухомого майна, подав державному реєстраторові ОСОБА_6 заяву про державну реєстрацію права власності № 26487220, до якої було надано наступні документи: свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 11.11.2008, видане Виконавчим комітетом Одеської міської Ради; технічний паспорт б/н від 27.10.2017, виданий від імені ФОП ОСОБА_24 ; висновок № 25-112/13 від 16.01.2018, виданий від імені ФОП ОСОБА_24 ; висновок № 25-112/18 від 16.01.2018, виданий від імені ФОП ОСОБА_24 .

Означені умисні дії ОСОБА_5 були спрямовані на неможливість викриття його злочинних намірів, спрямованих на незаконне збагачення іншої особи шляхом обернення у власність інших юридичних осіб майна ДП МОУ «ОАРЗ», тобто чужого майна.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 , діючи спільно з іншими невстановлені досудовим розслідуванням особами, 29.01.2018 року перебуваючи в м. Одесі, на порушення своїх повноважень, діючи умисно та з корисливих мотивів, уклав шляхом підписання від імені ДП МОУ «ОАРЗ» з керівником ТОВ «Сіті Інтайм» ОСОБА_26 договір купівлі продажу майна підприємства боржника, у відповідності до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві комплекс нежитлових будівель літери А, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 341,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10) за заниженою ціною 9 769 500,00 гривень, у тому числі без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

На виконання вказаного договору, 29.01.2018 року складено акт про передачу права власності на придбане нерухоме майно, яке в той же день засвідчено свідоцтвом №77, виданим приватним нотаріусом ОСОБА_28 .

За вище вказаних обставин ОСОБА_5 , з метою досягнення своїх злочинних намірів, вдаючи, що діє у спосіб та відповідно до своїх повноважень, нібито з дотриманням вимог діючого законодавства, організовував продаж майна ДП МОУ «ОАРЗ» з аукціону за заниженою вартістю, а саме без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій розташовані об`єкти нерухомості підприємства; шляхом публікації 14.12.2017 оголошення про проведення аукціону з продажу майна ДП МОУ «ОАРЗ» у вигляді цілісного майнового комплексу з визначеною ліквідаційною масою, та, порушуючи при цьому свої службові повноваження, умисно та свідомо не звернувся з відповідними листами до Міністерства оборони України для погодження переліку ліквідаційної маси ДП МОУ «ОАРЗ»; провів аукціон не за оголошеним місцем: на території держпідприємства АДРЕСА_1 , а за адресою: АДРЕСА_2 ; забезпечив протиправне проведення 17.01.2018 року аукціону з продажу майна держпідприємства та участь у ньому лише підконтрольних йому підприємств, що призвело до того, що переможцем аукціону визнано ТОВ «Сіті Інтайм»; звернувся до державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6 з заявою про скасування обтяження (арешту) нерухомого майна, накладене ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 (справа № 522/24391/17) (яка на час реєстраційних дій була чинною та не скасованою) на підставі наданої останнім ухвали Господарського суду Одеської області від 24.11.2016 (справа № 1-23-32/135-08-4825), прийнятою у часі раніше, ніж ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 та з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, для проведення державної реєстрації прав власності (форма власності державна) на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4 з поділом на два розділи; визначав розстановку та послідовність дій співучасників та прикриття злочинної діяльності, постійно аналізуючи під час вчинення злочину обстановку, залучені матеріально-технічні ресурси та основні засоби, встановлював і аналізував наявність перешкод та умов, що сприяли вчиненню злочину, давав відповідні вказівки співучасникам, в тому числі на відповідний документальний супровід вчинюваного злочину. Безпосередньо брав активну участь у вчиненні злочину, подавав статистичну та фінансову звітність, керував діями інших співучасників. Брав на себе роль лідера під час спілкування з залученими до вчинення злочину іншими особами, які не були обізнані про план вчинення злочину та дії інших співучасників, самостійно приймав рішення про необхідність залучення сил та засобів, третіх осіб - ТОВ «Сіті Інтайм» (). Розподіляв між співучасниками грошові кошти здобуті злочинним шляхом.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Одеса (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), створивши організовану групу до складу якої підшукав та залучив державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, понад двох, будучи ліквідатором ДП МОУ «ОАРЗ», наділеним повноваженнями керівника (органу управління) банкрута, в тому числі з управління та розпорядження майном банкрута, реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку передбаченому діючим на час той час Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тобто виконуючи адміністративно-господарські та організаційно розпорядчі функції, будучи службовою особою в період виконання ліквідаційної процедури з 30.05.2017 року до 29.01.2018 року, всупереч інтересам та завданням із здійснення заходів щодо задоволення в порядку вказаного Закону вимог кредиторів, заради досягнення і вирішення яких він ними наділений, попри покладені на нього обов`язки при реалізації своїх прав та обов`язків діяти сумлінно та розумно у відповідності до вимог законодавства із врахуванням інтересів боржника, з корисливою метою незаконно збагатити іншу особу ТОВ «Сіті Інтайм», з прямим умислом та корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, допустив розтрату чужого майна, яке йому було ввірено, реалізувавши з порушенням вимог законодавства Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіті Інтайм» за явно заниженою ціною у сумі 9 769 500,00 гривень за договором купівлі-продажу комплекс нежитлових будівель літери А, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , У, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 341,7 кв.м.(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані, чим спричинив державі в особі Міністерства оборони України, як органу управління майном, збитки на суму не менше 9 769 500,00 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, обставини вчинення якого викладені вище, а також підтвердженням того, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території в АР Крим та переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності є наявність у матеріалах кримінального провадження № 0001287 наступних документів та доказів, які також надають посилання на обставини, а саме: протоколів допитів свідків директора ТОВ «СІТІ ІНТАЙМ», ОСОБА_26 , начальника відділу Південної територіального юридичного відділу України, ОСОБА_29 , ФОП ОСОБА_30 та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_28 ; відповіді на запит в порядку ст.93 КПК України з ДП «НАІС»; відповіді на запит в порядку ст.93 КПК України з Міністерства юстиції України; висновку судової оціночно-будівельної експертизи; висновку судової комп`ютерно-технічної експертизи; звіту СПД «Ткач С.А.» про незалежну оцінку вартості ліквідаційної маси ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод»; інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, зібраними в ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, дії ОСОБА_5 підпадають під кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

27.09.2021 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, яке вручено у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме направлено за місцем реєстрації та останнього місця проживання на території України ОСОБА_5 , тобто у спосіб, передбачений для вручення повідомлень (Глави 11 і 24-1 КПК України).

Вручити повідомлення про підозру ОСОБА_5 особисто не виявилось можливим, оскільки він переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, але місце знаходження ОСОБА_5 не встановлено, підозрюваний продовжує переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 23.10.2021 року слідчим оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_5 проведення якого доручено відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Цього ж дня, слідчим винесено постанову про оголошено підозрюваного ОСОБА_5 у міжнародний розшук.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.12.2021 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

На теперішній час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії, зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не можливо, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 переховуються від органів слідства та суду.

Згідно відомостей про перетинання державного кордону України, ОСОБА_5 , 30.08.2021 перетнув державний кордон України в пункті перетину «Херсон». Відомості про його повернення на територію України з 30.08.2021 року по теперішній час відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_31 23.12.2021 року в порядку, передбаченому ст.135 КПК України, викликався повісткою про виклик до слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , в період з 23.12.2021 року по 30.12.2021 року до СУ ГУНП в Одеській області за адресою: м.Одеса, проспект Шевченко, 8г, для допиту в якості підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001287 від 23.10.2021 року, яка опублікована на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 23.12.2021 року.

Однак у дні, зазначені у повістці про виклик, підозрюваний

ОСОБА_5 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Таким чином, сторона обвинувачення вважає, що існує наявність достатніх доказів вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також вважає існуючим факт того, що останній переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності на тимчасово окупованій території АР Крим та оголошений у міжнародний розшук, у зв`язку із чим у сторони обвинувачення виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001287 від 23.10.2021 року ОСОБА_5 .

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в ньому.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував, щодо клопотання прокурора.

Дослідивши матеріали клопотання, беручи до уваги думку сторін кримінального провадження, приходжу до висновку, що є підстави для здійснення спеціального досудового розслідування, виходячи за нижченаведеного.

Відповідно до ч.2 ст.1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 255 та 364 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

З огляду на зазначені положень закону, слідчому судді під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001287 від 23.10.2021 року з метою визначення чи є законні підстави для здійснення у кримінальному провадженні № 0001287 від 23.10.2021 року спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , необхідно в межах доводів відповідного клопотання розкрити: 1) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та факт набуття особою статусу підозрюваного; 2) відповідність повідомленої ОСОБА_5 підозри критерію «обґрунтована підозра» та наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення; 3) чи переховується підозрюваний від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та якими доказами це підтверджується; 4) чи оголошений підозрюваний у міждержавний та/або міжнародний розшук та якими доказами це підтверджується.

Щодо наявності у ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001287 від 23.10.2021 року.
Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч.3 ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Статтею 135 КПК Глави 11 Розділу ІІ КПК України передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст.135 КПК України).

Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом (ч.8 ст.135 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістку про виклик або ознайомлення з її змістом.

Так, дійсно, з огляду на наведені положення закону, стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим/прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст.111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст.135 КПК України) - шляхом вручення підозрюваному повідомлення про підозру, надіслання його поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, а у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повідомлення про підозру для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Під час досудового розслідування встановлено, що 27.09.2021 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, яке направлено за місцем реєстрації та останнього місця проживання на території України ОСОБА_5 .

З урахуванням того, що положеннями КПК України передбачена можливість вручення підозрюваному повідомлення про підозру не в день його складання, але таке вручення має бути у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст.111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст.135 КПК України), то слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, оскільки органом досудового розслідування повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 27.09.2021 року вручено останньому у спосіб, визначений КПК України, а саме, - шляхом направлення повідомлення про підозру поштою за адресою його останнього відомого фактичного місця проживання, та саме такий спосіб вручення був направлений на забезпечення дотримання прав підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема, щодо належного вручення останньому повідомлення про підозру та якнайшвидшого отримання підозрюваним відповідного повідомлення, з урахуванням відсутності у органу досудового розслідування на день повідомлення про підозру ОСОБА_5 доказів на підтвердження його постійного місця проживання.

При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає обов`язку і права слідчого (прокурора) відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка не може його отримати в день складання в силу об`єктивних причин. В свою чергу, слідчим та прокурором було вчинено всі можливі, передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

Таким чином, ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, було вручено у порядку ч.1 ст.278 КПК України, у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень, тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ч.1 та ч.2 ст.135 КПК України), а враховуючи те, що згідно ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, за такого слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного в кримінальному провадженні № 0001287 від 23.10.2021 року.

Щодо обґрунтованості підозри.
Зазначені в клопотанні слідчого обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, виходячи з наступного.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

При розгляді клопотання, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, зокрема, для здійснення відносно такої особи спеціального досудового розслідування.

Крім того, згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, наявність обґрунтованих підстав вважати про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме: протоколами допитів свідків директора ТОВ «СІТІ ІНТАЙМ» ОСОБА_26 , начальника відділу Південної територіального юридичного відділу України ОСОБА_29 , ФОП ОСОБА_30 та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_28 ; відповіддю на запит в порядку ст.93 КПК України з ДП «НАІС»; відповіддю на запит в порядку ст.93 КПК України з Міністерства юстиції України; висновком судової оціночно-будівельної експертизи; висновком судової комп`ютерно-технічної експертизи; звітом СПД «Ткач С.А.» про незалежну оцінку вартості ліквідаційної маси ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод»; та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, слідчий суддя погоджується з твердженнями сторони обвинувачення про наявність обґрунтованих підстав вважати про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується сукупністю зібраних доказів.

Таким чином на даному етапі досудового розслідування надані стороною обвинувачення докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення наявності вини ОСОБА_5 , відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими відповідно до ст.87 КПК України на даній стадії кримінального провадження в ході досудового розслідування не встановлено.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких.

Щодо переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
В ході досудового розслідування було встановлено, що 30 серпня 2021 року ОСОБА_5 перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Херсон» в напрямку тимчасово окупованої території АР Крим та до теперішнього часу на підконтрольну Україні територію не повернувся.

27.09.2021 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, яке вручено у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме направлено за місцем реєстрації та останнього місця проживання на території України ОСОБА_5 , тобто у спосіб, передбачений для вручення повідомлень (Глави 11 і 24-1 КПК України).

Згідно обліків Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 , 30.08.2021 перетнув державний кордон України в пункті перетину «Херсон». Відомості про його повернення на територію України з 30.08.2021 року по теперішній час відсутні.

23.10.2021 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

ОСОБА_5 , будучи достеменно обізнаний про здійснення досудового розслідування стосовно нього правоохоронними органами Одеської області у даному кримінальному провадженні, свідомо ухиляється від органів досудового розслідування та суду.

Вказане, на думку слідчого судді, свідчить про факт переховування підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки, у разі доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна та з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Щодо оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у міжнародний розшук.
Відповідно до вимог ч.1 ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Частиною 2 ст.281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Постановою слідчого від 23.10.2021 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук, який доручено ГУНП в Одеській області.
Виходячи з положень ч.1 ст.297-4 КПК України, під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування відносно особи прокурор/слідчий зобов`язаний довести, що підозрюваний оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Отже, положення чинного КПК України покладають на прокурора/слідчого обов`язок надати докази на підтвердження оголошення підозрюваного, зокрема, у міжнародний розшук, та не зобов`язують прокурора/слідчого доводити факт перебування такої особи в розшуку.
При цьому, чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч.2 ст.281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено слідчим слідчого управлінням ГУНП в Одеській області шляхом винесення постанови від 23.10.2021 року про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .
Фактично, дата винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного - є датою оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, а саме з цим фактом частина 1 статті 297 КПК України пов`язує можливість здійснення спеціального досудового розслідування.
Подальше скерування зазначеної постанови з відповідними матеріалами кримінального провадження до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України є організаційним етапом такого розшуку і є наслідком виникнення такого юридичного факту як оголошення особи у міжнародний розшук.
Вказану правову позицію підтверджує зміст ст.281 КПК України, яка визначає загальні правила оголошення у розшук і здійснення розшуку.
Так, за змістом вказаної статті, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова.
Таким чином, факт оголошення особи у розшук (міжнародний розшук, як один з різновидів розшуку) підтверджується окремою постановою слідчого. Вказана умова в даному випадку була дотримана.
Частина 3 зазначеної статті передбачає, що у подальшому оголошений розшук здійснюється за відповідним доручення, але поняття "здійснення" розшуку не є тотожнім поняттю "оголошення розшуку" за змістом статті 281 КПК України. Розшук здійснюється після його оголошення, при чому здійснення розшуку стосується вирішенню організаційним питань, які вирішуються після його оголошення.
Постанова про оголошення особи в міжнародний розшук є єдиним доказом існування юридичного факту оголошення такої особи в міжнародний розшук в розумінні вимог ст.281 КПК України та ч.6 ст.193 КПК України. При цьому, скерування даної постанови до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України є одним із можливих шляхів організації міжнародного розшуку, тобто є лише засобом здійснення такого розшуку (ч.3 ст.281) КПК України.
З огляду на наявні в матеріалах клопотання докази, зокрема, постанову слідчого слідчого управління ГУНП в Одеській області від 23.10.2021 року про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в міжнародний розшук, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором доведено факт оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук.
В свою чергу, слідчий вправі здійснювати дії з розшуку підозрюваних осіб як в системі організації Інтерпол, так і поза нею.
Положення «Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів», затвердженої Наказом № 3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року МВС України, ГПУ, СБУ, ДМС, ДПА України, визначають, що міжнародний розшук здійснюється з використанням каналів та можливостей Інтерполу, тобто, передбачають саме порядок використання можливостей Інтерполу. При цьому не зазначається, що виключно вона регулює питання міжнародного розшуку особи. Так, розділ 4 Інструкції має назву « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проте КПК України не обмежує поняття міжнародного розшуку тільки міжнародним розшуком з використанням каналів та можливостей Інтерполу.
Так, за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не оголошена у міжнародний розшук, а може свідчити, що такий розшук не здійснюється цією організацією, але у цьому випадку компетентні органи відповідної країни для здійснення розшуку мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.
Міжнародна організація кримінальної поліції Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності.
Відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи не свідчить про неоголошення особи у міжнародний розшук, оскільки з наявністю/відсутністю такої інформації КПК не пов`язує можливість/неможливість оголошення особи у розшук (міжнародний розшук).
З огляду на викладені обставини, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.
Керуючись ст.ст.297-1 297-4, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області в Одеській області ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001287 від 23.10.2021 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Якщо підстави для проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001287 від 23.10.2021 року за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України перестануть існувати, тобто, якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Копію ухвали (резолютивної частини) невідкладно направити до Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері для організації виконання вимог ч.6 ст.2974 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1