Справа № 450/1357/17
У Х В А Л А

08 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

учасники провадження

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представник потерпілих ОСОБА_13 , потерпілий ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відео конференції у кримінальному провадженні № 0000197 від 20.02.2017р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 - п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 -п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27-ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України

клопотання прокурора ОСОБА_15 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та клопотання захисника ОСОБА_16 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу,

в с т а н о в и в :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_15 подав клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що строк тримання обвинувачених під вартою спливає 17.02.2022 року і завершити розгляд кримінального провадження до цього строку неможливо.

Зазначає, що обґрунтованість пред`явленого обвинувачення підтверджується сукупністю належних і допустимих письмових доказів, зібраних у кримінальному провадженні в ході досудового розслідування, досліджених судом та показаннями свідків, допитаних в судових засіданнях. Вказує, на продовження існування ризиків, які були підставою для застосування і продовження запобіжного заходу обвинуваченим, на те, що ці ризики залишаються незмінними, на відсутність нових обставин, які б могли бути основою для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який. Враховуючи визначені ст.178 КПК України обставини щодо кожного з обвинувачених, вважає виправданим продовження тримання обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав ці клопотання та наведені у них доводи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_16 подали клопотання про зміну запобіжного заходу на заставу або домашній арешт. У клопотаннях обвинувачений та захисник вказують про відсутність доказів обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, відсутність достатніх ризиків для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тривалість перебування його під вартою, на наявність у нього міцних соціальних зв`язків - дружини ОСОБА_17 і дитини ОСОБА_18 , та можливість застосування щодо ОСОБА_4 застави або домашнього арешту за місцем проживання його фактичної дружини ОСОБА_17 АДРЕСА_1 ,

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 своє клопотання та клопотання захисника підтримав з наведених у ньому обставин.

Ознайомившись з поданими клопотаннями, заслухавши доводи та заперечення учасників процесу щодо заявлених клопотань, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні заявлених сторонами кримінального провадження клопотань суд застосовує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Тримання особи під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над правом особистої свободи, закріпленим у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на свободу і особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежено на підставах і в порядку, визначених законом. Обмеження конституційного права на свободу має переслідувати легітимну мету, бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним і обґрунтованим. Воно має забезпечити можливість оптимального досягнення легітимної мети. Суд виходить із принципу забезпечення захисту інтересів суспільства, які переважують правило поваги до особистої свободи, оскільки життя людини є найвищою цінністю, а ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обвинувачуються, в тому числі, у вчиненні вмисного вбивства трьох осіб, замаху на вбивство інших осіб. У даному кримінальному провадженні справжній суспільний інтерес не зменшується і переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання обвинувачених під вартою неодноразово продовжувався судом у встановленому порядку та завершується 17.02.2022 року.

До вказаного часу провести судові засідання неможливо. Також неможливо завершити розгляд даного кримінального провадження неможливо, оскільки не досліджено всі докази сторони захисту, не допитано свідків, клопотання про одночасний допит яких задоволено судом.

Розгляд клопотань проводиться головуючою колегії у відповідності до п.20-5 Розділу ХІ КПК України, оскільки у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 суд враховує те, що вони обвинувачуються у скоєнні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі або довічного позбавлення волі. Досудовим слідством зібрані докази обґрунтованості обвинувачення у скоєнні інкримінованих злочинів. При цьому суд враховує, що існування обґрунтованої підозри чи обґрунтованого обвинувачення передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин. Втім, що саме може бути розцінене як «обґрунтоване» залежить від усіх обставин справи. Факти, які дають підставу для підозри і висунення обвинувачення не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи. У цьому випадку достатніми є докази, які об`єктивно зв`язують обвинуваченого з певним злочином і не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми для висунення звинувачення.

Наведені прокурором у клопотаннях докази на підтвердження факту і обставин вчинення злочинів, причетності обвинувачених до їх скоєння свідчать про подальше існування обґрунтованого їх обвинувачення у вчиненні цих злочинів.

За висновками Європейського суду з прав людини питання чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Суд, враховуючи особливу тяжкість інкримінованих обвинуваченим у даній справі злочинів, вважає виправданою тривалість їх перебування під вартою.

З часу останнього продовження обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 строку тримання під вартою, нових обставин, які б суттєво вплинули на вагомість існуючих ризиків, чи зменшення цих ризиків, не встановлено.

Вирішуючи заявлені сторонами провадження клопотання, суд вважає, що з врахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченим судом в разі доведення їх винуватості, ризики втечі та переховування обвинувачених від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та ризики незаконного впливу на інших обвинувачених, потерпілих, свідків не зменшилися і є надалі значними.

Колегія суддів неодноразово, враховуючи усі доводи та заперечення учасників провадження, постановляла ухвали щодо доцільності продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, наводячи при цьому відповідні висновки. Цих висновків суд дотримується і надалі. Обставини та факти, на яких наголошували сторони кримінального провадження, та які враховувалися судом при постановленні вказаних вище ухвал, не змінилися. Ухвали суду щодо продовження дії запобіжних заходів були предметом апеляційного оскарження.

Так ухвалою Львівського апеляційного суду від 21.01.2022р. залишено в силі ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 20.12.2021р., якою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою. Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_4 відхилено. Апеляційним судом зазначено, що твердження апелянтів про недоведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, й обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними та такими, що спростовуються відомостями, наявними у матеріалах справи.

Тому суд вважає доцільним продовження обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На переконання суду, застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам.

З цих підстав неможливою є зміна обвинуваченим ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу або домашній арешт.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , документи, що характеризують його особу, відомості про його стан здоров`я, сімейне становище, соціальні зв`язки, приймаючи до уваги що ризики, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження такого, існують на даний час і не зменшилися, а також те, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачена кримінальна відповідальність лише у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на співучасників інкримінованого злочину, свідків, потерпілих, тому суд дійшов висновку, що йому слід продовжити строк тримання під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді застави або домашнього арешту не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 те, що ризики, які стали підставою для обрання і продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не минули та не зменшилися, а також те, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачена кримінальна відповідальність виключно у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, до нього застосовані судом заходи безпеки, які продовжують діяти, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, враховуючи принцип безпосереднього дослідження показань, може незаконно впливати на співучасників інкримінованого злочину, свідків, потерпілих, суд вважає, що слід продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд вважає за недоцільне при продовженні строку тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 під вартою визначати їм заставу.

Керуючись ст.ст.176-178,181,182,183,194,196,331,376,п.20-5 розділу ХІ КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, громадянину України, українцю, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, з 08 лютого 2022 року по 08 квітня 2022 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Чернівці, громадянину України, українцю, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, з 08 лютого 2022 року по 08 квітня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу або домашній арешт - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_16 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу або домашній арешт - відмовити.

Копії ухвали скерувати в Львівську УВП (№19) Державної пенітенціарної служби України за місцем утримання обвинувачених, прокурору у даному провадженні для контролю.

Копії ухвали вручити обвинуваченим, прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена у встановленому порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня оголошення ухвали, обвинуваченими, які утримуються під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошений 11.02.2022 року о 15,00год.

Суддя ОСОБА_20 -Шумська