ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/215/22 Справа № 174/579/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 04 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 09 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000284 від 19 липня 2018 року з ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 04 січня 2022 року, було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 09 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000284 від 19 липня 2018 року з ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України.
В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя зазначив, що по даному кримінальному провадженню слідчим суддею відмовлено у поновленні строку досудового розслідування, жодній особі про підозру у вчиненні злочину середньої тяжкості не повідомлялося, редакцією ст. 284 КПК України, яка була чинна на момент винесення постанови встановлено обов`язок слідчого закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру. Підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження немає, та як слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, а тому в задоволенні скарги відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити його скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування своїх доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки прийнята з порушенням норм кримінального процесуального закону.
Вказує, що слідчим суддею не в повній мірі досліджено обставини справи, а саме те, що слідчий без проведення усіх необхідних слідчих дій, на підставі помилково зроблених ним висновків, які прямо суперечать письмовим доказам, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
Апелянт вказує, що слідчими не були виконані усі необхідні слідчі дії.
Слідчі, які проводили досудове слідство, або внаслідок умислу або внаслідок недбалості, в порушення ч. 5 ст. 294 КПК України, не звернулися своєчасно до слідчого судді з клопотанням щодо продовження строку досудового слідства, наслідком чого трапилося закриття кримінального провадження з формальній підстави.
Таким чином в вищезазначеної бездіяльності слідчих углядаються ознаки або злочину передбаченого ст. 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем), або злочину передбаченого ст. 367 КК України (службова недбалість), внаслідок чого порушені мої права передбачені крім іншого ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі) та унеможливилося виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (зокрема, захист від кримінального правопорушення).
ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду апеляції була повідомлена належним чином, на адресу суду надала заяву про розгляд справи без її участі.
Згідно з ч. 4 ст. 405 КПК України неявка учасника судового провадження, належним чином повідомленого про дату апеляційного розгляду не перешкоджає судовому розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, на досудовому провадженні, можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
За результатами розгляду скарги слідчий суддя, як це встановлено ч. 2 ст. 307 КПК України, вправі прийняти одне з передбачених цією нормою рішень, в томі числі винести ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні слідчого відділу ВП №4 Кам`янського ГУНП в Дніпропетровській області, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000284 від 19.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України.
Постановою заступника начальника відділення начальника СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 09 грудня 2021 року, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000284 від 19.07.2018 року, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчими неодноразово приймалися рішення про закриття даного кримінального провадження, однак відповідні постанови скасовувались як прокурором, так і слідчими суддями.
Так, 30.07.2018 р. слідчим дане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення, однак 08.08.2018 р. постанова слідчого скасована прокурором зв`язку з неповнотою проведеного розслідування; 25.09.2018 р. кримінальне провадження було закрито з тих же підстав, однак 23.10.2018 р. постанова слідчого повторно була скасована прокурором; 25.08.2019 р. слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового слідства, однак 17.09.2019р. ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області вищевказану постанову скасовано, а 24.09.2019 р. слідчим суддею Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області у задоволенні клопотанні слідчого про продовження строків досудового розслідування по даному кримінальному провадженню відмовлено, і таким чином, строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню закінчився 25.08.2019 року.
15.10.2019 р. слідчим винесено постанову про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового слідства, 24.10.2019 р. слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області у задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо скасування цієї постанови слідчого відмовлено, однак 26.11.2019 р. колегією суддів Дніпровського апеляційного суду дану ухвалу слідчого судді було скасовано.
В подальшому 26.12.2019 р., 07.04.2020 р., 27.08.2021 р., 01.11.2021 р. слідчими виносилися постанови про закриття даного кримінального провадження, які скасовувалися слідчими суддями Вільногірського міського суду Дніпропетровської області 03.02.2020р., 16.04.2020р., 03.09.2021р., 12.11.2021р. відповідно у зв`язку з недостатньою вмотивованістю цих рішень слідчих та невідповідності постанов вимогам ст. 110 КПК України.
09.12.2021 р. постановою слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 дане кримінальне провадження закрито на підставі п. 8 ч. 2 ст. 40, ст. 110, ст. 219, абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчим зазначено, що в ході досудового слідства в кримінальному провадженні, в результаті проведення слідчих (розшукових) дій, достатні докази для повідомлення ОСОБА_8 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, отримані не були, у медичних документах, які витребувані слідчим з КП «Вільногірська ЦМЛ» ДОР», за місцем роботи ОСОБА_8 , інформації щодо захворювання ОСОБА_8 на гепатит С не здобуто, а встановити наявність вказаної хвороби у останнього за період перебування в шлюбі з ОСОБА_6 , в тому й числі повідомленням ним на момент укладення шлюбу 30.12.2011р. з ОСОБА_6 , про відсутність у нього небезпечних інфекційних захворювань, неможливо, оскільки документи, в яких могли міститься такі відомості знищені, що підтверджується актом №1 від 12.01.2018р., схваленим протоколом засідання експертної комісії Вільногірського міського управління юстиції від 10.01.2015р за №3, можливості перевірити в інший спосіб обізнаність ОСОБА_8 в хворобі та замовчування факту захворювання на гепатит С при укладенні та перебуванні в шлюбі з ОСОБА_6 вичерпані.
Надані 25.06.2019р. ОСОБА_6 не завірені належним чином окремі сторінки медичної картки хворого ОСОБА_8 , а саме: титульна сторінка та записи огляду сімейного лікаря від 04.12.2018р., згідно яких останній повідомив ОСОБА_8 , що той є носієм гепатиту С, не можуть братися до уваги, оскільки згідно наданої КП «Вільногірська ЦМЛ» ДОР» довідки від 06.11.2018р., медична картка стаціонарного хворого в реєстратурі консультаційного центру КЗ «Вільногірська ЦМЛ`ДОР» відсутня, а згідно пояснень ОСОБА_8 від 12.12.2018р. (володільця картки), свою медичну картку він з лікарні не забирав та місцезнаходження останньої йому не невідоме, тобто фактичне надання ОСОБА_6 копій документів з медичної картки ОСОБА_8 , які містять лікарську таємницю, і які зроблені без згоди останнього, суперечить вимогам ст. 32 Конституції України, ст. 86 КПК України, і не можуть братися до уваги як допустимі докази у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню сплинув 25.08.2019р., у встановленому законом порядку продовжений не був, оскільки згідно з ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2019р. у продовженні вказаного строку було відмовлено, і можливості поновлення вказаного строку відсутні, оскільки відповідно до приписів ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до ст. 3 ч. 1 п. 5 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Підстави повідомлення особі про підозру визначені ст. 276 КПК України, зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 вказаної норми, таке повідомлення можливо у разі наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з п.п. 2, 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом та приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.
Строки досудового розслідування встановлені ст. 219 КПК України.
Так, згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо не тяжкого злочину становить дванадцять місяців. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.
Законом, а саме ч. 1 та ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;
2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у відповідний строк, він може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 ч. 2 статті 219 цього Кодексу.
Отже, аналіз вказаних норм кримінального процесуального закону дозволяє дійти до висновку, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, та проводиться до спливу строків, передбачених ст. 219 КПК України.
Абз. 2 ч. 5 ст. 294 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування, який закінчився, не підлягає поновленню. Отже, законодавець, з одного боку, встановив строки досудового розслідування у кримінальних провадженнях, в яких не повідомлено про підозру, а з іншого боку, визначив наслідки їх закінчення неможливість поновлення та обов`язковість закриття.
Слідчий у цьому кримінальному провадженні не звертався до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування. Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився.
Отже, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні сплив та не був продовжений.
Можливість продовження досудового розслідування поза межами строку, який встановлений ст. 219 КПК України, законом не передбачена, незалежно від кваліфікації злочину, наслідків, повноти досудового розслідування.
Таким чином, абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентовано, що слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Вказана норма, є імперативною, а тому за умови закінчення строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України, слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження.
Порушення обчислення строків досудового розслідування слідчим суддею під час розгляду скарги не було встановлено.
Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КК України, передбачено кримінальну відповідальність за свідоме поставлення іншої особи в небезпеку зараження вірусом імунодефіциту людини чи іншої невиліковної інфекційної хвороби, що є небезпечною для життя людини.
Інфекційні хвороби, які є небезпечними для життя людини визначені Переліком особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб (ст. 28 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" (4004-12) від 24.02.94р.), затвердженого наказом МОЗ України №133 від 19.07.95р. (із змінами внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я №521 (v0521282-20) від 25.02.2020р.) (надалі Перелік).
Так, згідно з п. 19 розділу «Небезпечні інфекційні хвороби» даного Переліку, вірусні гепатити, яким є і вірусний гепатит С, віднесені до цієї категорії хвороб, тому дана хвороба, поза розумним сумнівом, становить небезпеку для життя людини.
Разом з тим, даний перелік не містить даних щодо невиліковності зазначених у ньому хвороб, будь- які інші нормативні документи з цього питання відсутні, однак інформація щодо виліковності гепатиту С, за умови проходження відповідного курсу лікування, є загальновідомою, розміщена у відкритих джерелах, зокрема, на офіційному сайті МОЗ України у розділі «Новини» за 27.07.2018р., 14.01.2019р. та інших.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо необхідності для закриття кримінального провадження доведеності слідчим події кримінального правопорушення, її юридичної кваліфікації та не встановлення особи, яка його вчинила, що слідує з аналізу п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд оцінює критично, оскільки закриття кримінального провадження внаслідок закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що передбачено вказаною нормою закону та закриття кримінального провадження внаслідок закінчення строків досудового розслідування, що передбачено абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, не є тотожними, і ці підстави передбачено різними абзацами вказаної норми закону.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що оскільки строк досудового слідства, визначений ст. 219 КПК України, в даному кримінальному проваджені сплинув, і його поновлення законом не передбачено, то можливості подальшого збирання органом досудового розслідування допустимих доказів у даному кримінальному провадженні вичерпані, а відтак прийняття слідчим рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто внаслідок закінчення строків досудового розслідування, відповідає вимогам діючих кримінально-процесуальних норм, постанова слідчого є мотивованою і відповідає вимогам ст. 110 КПК України, тому підстави для скасування даної постанови відсутні.
Відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Слідчий суддя, при розгляді матеріалів, вірно проаналізував скаргу ОСОБА_6 та інші, зібрані по провадженню докази, здобуті слідчим при проведенні розслідування та прийшов вірного висновку, що відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає, досудове розслідування проведено повно та всебічно, з чим погоджується і колегія суддів.
Доводи скарги фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого та оцінкою ним зібраних під час досудового розслідування доказів.
Крім того, колегією суддів не встановлено й істотних порушень вимог КПК України, а у скарзі ОСОБА_6 не наведено достатніх даних, які б безумовно свідчили про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставою для скасування судового рішення.
При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для скасування ухвали суду не вбачається.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суді Дніпропетровської області від 04 січня 2022 року, про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 09 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000284 від 19 липня 2018 року з ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4