Справа № 953/427/22
н/п 1-кс/953/541/22
"19" січня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка Черніговської області, громадянина України, одруженого, який має трьох малолітніх дітей, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,-
11.01.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Під час проведення досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, а саме: протоколами допиту потерпілих , свідків , висновками експертиз, протоколом слідчого експерименту, протоколами пред`явлення осіб для впізнання.
Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.
Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували. Підозрюваний зазначив, що свою не визнає, він фінансово забезпечений, має родину, трьох дітей, пред`явлена підозра для нього є несподіванкою.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
11.01.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Так, згідно пред`явленої підозри ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, у серпні 2016 року ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , направлену на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Реалізуючи свої злочинні наміри, 29.08.2016 близько о 23.45 ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 , знаходячись поблизу пивного ресторану «FAT GOOSE PUB», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21, побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та громадянку ОСОБА_11 , які знаходились поруч із входом до вказаного пивного ресторану.
ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи узгоджено з ОСОБА_5 , під надуманим мізерним приводом, а саме підкурити цигарку, підійшов до ОСОБА_11 , звернувшись до останньої із зазначеним проханням. Отримавши відмову від ОСОБА_11 , яка не курить, ОСОБА_8 з аналогічним питанням звернувся до ОСОБА_10 .
В свою чергу ОСОБА_5 , побачивши на шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок, діючи за попередньою змовою і узгоджено з ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_10 , достав із кишені ніж, тобто застосовуючи насильство., що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу і з особливою зухвалістю та нахабністю зажадав від ОСОБА_10 зняти золотий ланцюжок з шиї та передати йому.
У відповідь на незаконну вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_10 зажадав припинити протиправні дії, але незважаючи на це, ОСОБА_5 , бажаючи заволодіти золотим ланцюжком ОСОБА_10 , тобто довести свій злочинний умисел до кінця, умисно наніс ОСОБА_10 один удар лівою рукою в ділянку правого ока та носу, чим завдав фізичного болю потерпілому, ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я, а також за життя і здоров`я ОСОБА_11 та свого брата ОСОБА_9 , рукою вибив ніж з руки ОСОБА_5 , але останній у цей час завдав ОСОБА_10 удар рукою в область голови, від якого ОСОБА_10 присів на коліно.
Скориставшись цією тимчасовою перевагою, ОСОБА_7 спробував зірвати золотий ланцюжок з шиї ОСОБА_10 , але зрозумівши, що ланцюжок є кріпкий і не рветься, умисно почав наносити ОСОБА_10 удари ногами по тулубу, завдавши таким чином не менш 3-х ударів. В цей же час ОСОБА_8 , підійшовши до ОСОБА_10 , також став умисно наносити останньому удари ногами по тулубу, завдавши таким чином близько 7-8 ударів, спричинивши легкі тілесні ушкодження.
Переконавшись в тому, що ОСОБА_10 не в змозі чинити будь-який опір, ОСОБА_7 в групі з ОСОБА_8 обшукали його і відкрито заволоділи майном, що належить ОСОБА_10 , а саме:
-каблучкою виготовленою із золота 585 проби, вагою 15 грам, з діамантом вагою 1 карат, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6208 від 12.12.2016 становить 9254 грн. 10 коп.;
-шкіряним гаманцем чорного кольору, в якому знаходилися гроші в сумі 900 доларів СІЛА та 2700 грн., розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, в той час, коли ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , звернулись спочатку до ОСОБА_11 , а потім до ОСОБА_10 з надуманим мізерним приводом, а саме, прикурити, ОСОБА_9 наблизився до них з метою з`ясувати та зрозуміти причину назріваючого конфлікту. Однак, в цей час ОСОБА_8 , дістав з карману кастет, надів його на пальці правої руки та умисно наніс близько 3-х ударів ОСОБА_9 в область голови від яких ОСОБА_9 втратив свідомість. Не обмежуючись скоєним, ОСОБА_8 , додатково умисно наніс легкі тілесні ушкодження .
Переконавшись в тому , що ОСОБА_9 не взмозі чинити опір , ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_8 , заволоділи майном, що належить ОСОБА_9 , а саме годинником марки «MakTime» виготовленим із золота 585 проби, вагою 11 грам, вартістю 9396 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КК України ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
В обґрунтування пред`явленої підозри стороною обвинувачення надані наступні докази: протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколи допиту потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;
висновок судової товарознавчої експертизи №6208 від 12.12.2016; висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_9 №7270-Ая/16 від 08.12.2016; висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_10 №7269-Ая/16 від 12.12.2016; протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 від 03.10.2018; висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_9 №09-3103/2018 від 08.10.2018; протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 від 19.02.2020; висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_10 №09-3505/2020 від 23.12.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, під час якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка скоїла відносно нього та його брата розбійний напад; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, під час якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка скоїла відносно нього та його брата розбійний напад.
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить про обґрунтованість підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Як особа ОСОБА_5 : має постійне місце проживання де проживає із родиною, одружений, має трьох малолітніх дітей 2011 р.н., 2013 р.н., 2019р.н., раніше не судимий .
Слідчий у клопотанні зазначає, що про наявність ризиків , які передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу також свідчать наступні обставини:
1. вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;
2. тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3. можливість продовжити протиправну діяльність направлену на заволодіння чужим майном.
Разом з тим, вагомість наявних доказів про вчиненні інкримінуємого ОСОБА_5 злочину та тяжкість покарання за вчинені злочину, згідно підозри , не є підставами для застосування запобіжного заходу.
Відповідно до до ч.1, ч.2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Прокурором не доведено наявність жодного ризику. Так, інкримінований ОСОБА_5 злочин вчинений у серпні 2006р., тобто на теперішній час пройшло п`ять з половиною роки. Ні до серпня 2016р., ні після, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався (докази суду не надані), раніше не судимий, має постійне місце проживання де мешкає із родиною, має трьох малолітніх дітей.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчинені інкримінованого злочину, не може бути єдиною підставою для застосування до нього запобіжного заходу, оскільки не свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Ні прокурор , ні слідчий не довели, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 , як застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також не доведено, що виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Враховуючи викладене, підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відсутні.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала підлягає оскарженню протягом 5 днів з дня проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.
Повний текст ухвали виготовлений 24.01.2022р.

Слідчий суддя ОСОБА_1