БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/418/22
Провадження № 1-кс/497/155/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

07.03.22 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Турецької Республіки, громадянина Турецької Республіки, на території України ніде не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина Туреччини, та посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданої 27.01.2022 року органом 5103,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2022 року слідчий Відділення № 2 Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000114 від 05.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що під час досудового розслідуванням встановлено, що 05 березня 2022 року близько 01:00 години ночі (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_10 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів до колишньої співмешканки ОСОБА_11 , вступив у сварку та почав з`ясовувати стосунки з ОСОБА_9 , який співмешкав із ОСОБА_11 .

Під час зазначеної події, ОСОБА_10 , діючи з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 , що виникли під час сварки, бажаючи помститись ОСОБА_9 за те, що останній проживав з його колишньою співмешканкою ОСОБА_11 , діючи з умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх досягнення, умисно наніс ножем, що був при ньому, один удар в праву поперечну область тіла ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у виді проникаючої в черевну порожнину колото-різаної рани, яке за ступеням тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

05.03.2022 року о 08:00 годині ОСОБА_12 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

За результатами зібраних доказів 05.03.2022 року ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні:
- слідчий своє клопотання підтримала, наполягала на його задоволенні.
- прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики. Стверджував, що з метою більш повного та комплексного використання можливостей правоохоронних органів у встановленні об`єктивних обставин вчиненого злочину, виникла необхідність у затриманні та обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 .
По твердженню прокурора злочин, який вчинений ОСОБА_12 відноситься до категорії тяжких злочинів, та зважаючи на покарання яке загрожує підозрюваному, останній може вчинити дії до приховування від органу досудового розслідування та суду. Крім того, перебуваючи на волі може впливати на свідків та потерпілого.
Прокурор звернув увагу насамперед на те, що підозрюваний є громадянином іншої держави, на території України не має соціальних зв`язків, які могли б гарантувати його належну процесуальну поведінку. Зареєстроване місце проживання також документально не підтверджено.
Прокурор зауважив, що характер дій затриманого свідчать про те, що вони були направлені проти життя і здоров`я людини, хоча в цьому об`єктивної необхідності не було. Протиправні дії підозрюваним були вчинені вночі, в чужому дворі та в чужому для нього населеному пункті.
Крім цього, прокурор також звернув увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб та на разі усі державні органи не можуть здійснювати свої функції у звичайному режимі.
Наразі, як стверджував прокурор, не має підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозра оголошена ОСОБА_13 є обґрунтованою, що підтверджується наразі вже зібраними доказами, та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_10 категорично заперечував щодо задоволення вказаного клопотання. Вказував на те, що обставини викладені в клопотанні та в підозрі не відповідають дійсним обставинам, що відбувалися в ночі 05.03.2022 року. Пояснив, що він постійно проживає в м. Одеса, є власником ресторану « ОСОБА_15 », та приїхав в гості до Ніни, його колишньої дівчини разом з ОСОБА_16 , яка виконувала роль перекладача. В будинку ОСОБА_17 вони залишись на ніч. Ніні неодноразово телефонував її колишній чоловік, а потім прийшов у двір ще з одним чоловіком. ОСОБА_18 вийшла до них, і довго розмовляла. Потім з будинку вийшов брат ОСОБА_17 . Він, ОСОБА_10 почекавши хвилин 10 також вийшов у двір та побачив, що ОСОБА_18 свариться зі своїм колишнім чоловіком. Брат ОСОБА_17 взявши її за руку намагався відвести в будинок. Коли він, ОСОБА_10 підійшов до чоловіків, один з них його вдарив, та у одного з них був ніж в руках, та вони в стані алкогольного сп`яніння. Цим ножем чоловік намагався нанести йому удар, та він, ОСОБА_10 вихватив ніж, щоб захистити себе. Як саме він наніс удар, та чи взагалі він його наносив, чи цей чоловік впав на ніж, він не пам`ятає. Потім він сам поїхав до поліції пояснити про обставини, що трапилися.
У вчиненому щиро кається, шкодує про свій вчинок, дуже засмучений, та хвилюється про потерпілого, готовий всіляко допомагати потерпілому, надати допомогу на його лікування, та його сім`ї.
На свідків та потерпілого він впливати не має наміру, навпаки він побоюється за своє життя з їх сторони, оскільки він один і чужий, а вони місцеві і їх багато, вони сім`я.
Просив не застосовувати до нього запобіжний захід тримання під вартою та спроможний сплати заставу, яку визначить суд.
Підтвердив, що нього не застосовувались не дозволені методи, ніхто з працівників поліції не вчиняв відносно нього ніякого тиску, а ні морального, а ні фізичного.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 стверджував, що клопотання слідчого не обґрунтоване, ризики не доведені. Тяжкість покарання, яке може загрожувати його підзахисному не є ризиком, і не може бути підставою для обрання самого суворого запобіжного заходу. Суд має врахувати пояснення надані підозрюваним в даному судовому засіданні, а ті пояснення свідків, на які посилаються слідчий і прокурор, суд не може брати до уваги, оскільки вони не надавалися суду. Жодним чином підозрюваний не може впливати на свідків, оскільки він громадянин іншої держави та не володіє українською і російською мовами. Підозрюваний має посвідку на проживання в Україні, а значить він має власне житло, та більше шести років проживає в Україні, має власний ресторанний бізнес, в який вкладено великі кошти. За весь час проживання в Україні ніяких кримінальних чи будь-яких інших правопорушень не вчиняв. Тому відсутні підстави для застосування самого суворого запобіжного заходу. Просив клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати заставу, визначення розміру якої залишив на розсуду суду.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час судового розгляду клопотання встановлено, що Відділенням № 2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000114 від 05.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.03.2022 року о 08:00 годині ОСОБА_12 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За результатами зібраних доказів 05.03.2022 року ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000114 від 05.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.121 КК України;

- рапортом про реєстрацію кримінального правопорушення в ЄО № 487 від 05.03.2022, за повідомленням на спецлінію 102, про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- довідкою з КНП «Тарутинська центральна лікарня»;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_9 ;-

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 05.03.2022 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа
Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України слід зазначити про наступне.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).
Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.
Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 названого кримінального злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином;
- відсутність на території України будь-яких соціальних зав`язків, які могли б гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного;
- наявність постійного місця проживання документально не підтверджено, як і наявність бізнесу в м.Одеса;
- є громадянин Туреччини, що може посприяти виїхати з України, тобто значний та суттєвий ризик приховування від слідства та суду;
- побоювання за своє особисте життя, також може спонукати підозрюваного до приховування;
- введення військового стану на Україні, під час якого державні органи виконують свої обов`язки не необхідному рівні, що також може зашкодити процесуальній поведінці підозрюваного.
Посилання захисника та підозрюваного на наявність у останнього п`ятьох дітей в Туреччині, постійного місця проживання, ресторанного бізнесу в Одесі, жодними документами наразі не підтверджено, а відтак судом до уваги не приймається.
Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.
Тим паче, що досудове розслідування на даний час триває лише два дні, усі необхідні і достатні докази не зібрані, експертизи не проведені, не всі свідки допитані, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_12 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Крім цього, слідчий суддя також звертає увагу, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб.
Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.
Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо часу затримання, в протоколі затримання зазначено, що ОСОБА_10 затриманий о 08 годині ранку. Разом з цим, підозрюваний стверджує, що він був затриманий о 03:00 годині, коли був доставлений до відділу поліції, в якому він не міг вільно пересуватися та не міг його покинути. Про що на його прохання було занесено до протоколу затримання.
На зазначене слідчий пояснила, що ОСОБА_10 був запрошений о 03:00 годині до відділу поліції, де дійсно перебував до 08:00 години коли він був затриманий.
Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Статтею 211 КПК України передбачено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.
Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
Згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 05.03.2022 року, ОСОБА_5 затримано 05.03.2022 о 08:00 годині. З метою розгляду клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, його доставлено до суду 07.03.2022 о 13:00 годині, тобто з дотриманням строків визначених ст. 211 КПК України.
Таким чином, з огляду на вимоги ст. 209 КПК України ОСОБА_10 був особою, яка фактично була затримана уповноваженою службовою особою о 03:00 годині, тобто з часу коли він зайшов у приміщення відділу поліції, і не покидав його до моменту складення протоколу про затримання. А тому час затримання слід рахувати з 03:00 години 05.03.2022 року, та відповідно і строк тримання під вартою слід рахувати саме з 03:00 години 05.03.2022 року.

Щодо визначення застави:
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.
З огляду на обставини викладені вище, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_23 кримінального злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, що має наслідком умисне тяжке тілесне ушкодження, з урахуванням положень ч.4 ст. 183 КК України слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави при застосуванні до ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого відділення № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000114 від 05.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Турецької Республіки, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 58 (п`ятдесят вісім) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали до 03:00 години 03 травня 2022 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст даного судового рішення складено і проголошено 09.03.2022 року о 13:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1