Справа № 274/7140/21
Провадження № 1-кс/0274/168/22
"26" січня 2022 р. м. Бердичів
в с т а н о в и л а:
Обставини, на які посилається особа, яка подала клопотання
На обґрунтування клопотання слідчий вказав, що вивченням матеріалів перевірки Бердичівського РВ УСБУ в Житомирській області встановлено, що невстановлені слідством особи, шляхом введення в оману працівників ГУ Держгеокадастру в Житомирській області, незаконно заволоділи земельними ділянками із цільовим призначенням для особистого селянського господарства.
Згідно процедури для отримання вищевказаних земельних ділянок ОСОБА_5 необхідно було подати письмові заяви для отримання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства та в подальшому заяви про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, в яких мають бути виконані власноручно підписи, які можуть бути виконані як ОСОБА_5 так і іншою особою, а також додатки до вказаних заяв, що підтверджують громадянство, та інші анкетні дані.
24.01.2022 вищевказану земельну ділянку визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вона є об`єктом кримінально протиправних дій.
Клопотання просить розглядати без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна та унеможливлення подальших спроб його відчуження.
Процедура, позиції учасників провадження
Слідчий, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. До суду спрямував заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить задовольнити.
Клопотання відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК розглянуто за відсутності власника майна щодо якого подано клопотання про арешт майна.
Неявка учасників справи, відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Фіксування за допомогою технічних засобів судового засідання не здійснюється відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України.
Кримінально-процесуальне законодавство
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до частини 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен враховувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Обставини, встановлені слідчою суддею, їх оцінка та висновки
Відповідно до витягу з ЄРДР - вивченням матеріалів перевірки Бердичівського РВ УСБУ в Житомирській області встановлено, що невстановлені слідством особи, шляхом введення в оману працівників ГУ Держгеокадастру в Житомирській області, незаконно заволоділи земельними ділянками із цільовим призначенням для особистого селянського господарства.
Вирішуючи питання щодо заборони користування земельною ділянкою, слідча суддя виходить із таких підстав.
Згідно з частиною четвертою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За змістом статей 317, 319 та 321 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (пункти 5 та 6 частини другої статті 173 Кримінального процесуального кодексу України).
Слідчим не доведено необхідності на даний час заборони користування земельною ділянкою.
Отже за наведених вище обставин заборона користування земельною ділянкою буде неспіврозмірною завданням кримінального провадження та може мати значні негативні наслідки для власника чи законних володільців майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 167, 168, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .
Ухвала виконується негайно.

Копію ухвали не пізніше наступного дня після її постановлення направити слідчому та власнику земельної ділянки ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя ОСОБА_1