ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000830 від 29 грудня 2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Дніпрі, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.06.2008 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 03.02.2009 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбутий строк покарання 1 місяць по вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26.06.2018 та визначити остаточно покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Звільнений умовно-достроково 02.11.2010, невідбутий строк покарання 10 місяців 12 днів;

- 27.09.2011 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбутий строк покарання 6 місяців по вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03.02.2009 та визначити остаточно покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений умовно-достроково 04.12.2013, невідбутий строк покарання 11 місяців 16 днів;

- 09.12.2014 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 10.08.2015 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбутий строк покарання 6 місяців по вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09.12.2014 та визначити остаточно покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 28.02.2018 Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбутий строк покарання 6 місяців по вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10.08.2015 та визначити остаточно покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 20.09.2018 Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.393 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, поглинено даний вирок Жовтневого районного суду міста Запоріжжя вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 28.02.2018 та визначити остаточно покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений по відбуттю строку покарання 16.04.2021,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України-
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 28 листопада 2021 року о 05:22 год., проходив біля буд. №19 по вулиці Тверській у м. Дніпро, де на першому поверсі побачив зачинені на замок вхідні двері до приміщення аптеки «БАМ». В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, а саме: о 05:22 год. 28.11.2021, біля буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, передбачаючи настання суспільнонебезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, з метою власного незаконного збагачення, підійшовши до вхідних дверей аптеки «БАМ», за допомогою заздалегідь заготовленого предмету, а саме «балонного ключа», який ОСОБА_4 заздалегідь заготовив та тримав при собі, відкрив вхідні двері приміщення, та не маючи законного дозволу, проник всередину аптеки.

Далі, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні аптеки «БАМ», розташованої на першому поверсі буд. № 19 по вулиці Тверській у м. Дніпро, продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинюючи злочин повторно, побачив майно, яке належить ТОВ «Айтекс Україна», а саме: планшетний комп`ютер «ImpressionImPad 1008» який знаходився на полиці касової зони та який ОСОБА_4 визначив предметом свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_4 , доводячи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, до кінця, підійшов до полиці касової зони, звідки дістав планшетний комп`ютер «ImpressionImPad 1008», поклав його під куртку в якій був одягнений на той момент, та разом з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Айтекс Україна» майнову шкоду, відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5010 від 17.12.2021 на загальну суму 1250 гривень.

29 грудня 2021 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав свою письмову згоду на укладання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Судом також встановлено, що в рамках іншого кримінального провадження обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи те, що в рамках кримінального провадження №0000830 запобіжний захід обвинуваченому не обирався, строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 грудня 2021 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1