Справа № 397/511/21
н/п : 1-кп/397/108/21
В И Р О К
Іменем України

16.09.2021 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене доЄдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 від 18.05.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого підсобним працівником СФГ «Скрипник», одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України(далі - КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
18.05.2021 близько 02:00 год. ОСОБА_3 разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 перебували неподалік будинку АДРЕСА_1 , де побачили автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , який залишив свій автомобіль у вказаному місці.

У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки речей, які знаходилися у салоні вищевказаного автомобіля .

Розуміючи, що ОСОБА_7 може здогадатися про його злочинні наміри, ОСОБА_3 ввівши в оману ОСОБА_7 , повідомив йому, що необхідно забрати всі речі з автомобіля, щоб ніхто їх не викрав. ОСОБА_7 будучи необізнаним в протиправних діяннях ОСОБА_3 погодився на його пропозицію.

ОСОБА_3 розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що вказане майно йому не належить, діючи умисно, таємно, користуючись нагодою та будучи впевненим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та ніхто його не зможе викрити, у присутності необізнаного в його злочинних діях ОСОБА_7 , через незачинені на замок водійські двері автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , проник до середини салону автомобіля, звідки викрав рюкзак чоловічий «Bernie Monkey» вартістю 291,43 грн., авто магнітолу «CYCLONE MP-1014» вартістю 253,33 грн., динамік акустики «Prology NX-6923 Mk 111» вартістю 285, 83 грн., рибальську вудку «GOLDEN KINGFISHER 500» з котушкою , довжиною 5 м., вартістю 457,50 грн., спінінг «SPECIAL 210» з котушкою, довжиною 2,10 м., вартістю 268, 33 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 з-під незачиненого на замок капоту автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 викрав акумуляторну батарею «Amega 6CT-60Ah 540A» із заводським номером «3К56V8C00111 9/029» вартістю 847, 80 грн.

З місця злочину ОСОБА_3 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2 404,22 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та надав показання відповідно до яких, він дійсно вчинив крадіжку за обставин, вказаних в обвинувальному акті. При цьому вказав, що здійснив крадіжку з метою помсти сину потерпілого, з яким напередодні у його товариша ОСОБА_7 винник конфлікт. Хотів повернути викрадені речі потерпілому на наступний день, однак не зміг цього зробити, оскільки зранку до нього приїхали працівники поліції і вилучили всі викрадені речі. Також вказав, що він примирився з потерпілим та добровільно відшкодував завдані збитки у розмірі 13 000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні надав показання, згідно з якими, свій автомобіль «ВАЗ 2101» він час від часу дає користуватися своєму сину у власних потребах. Вказаний автомобіль на той момент перебував у користуванні сина, та син зателефонував до нього та сказав, що з автомобіля викрали його речі. Після чого, він викликав працівників поліції. При цьому вказав, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він не має, оскільки на наступний день працівники поліції повернули йому частину викраденого майна, а інша частина майна знаходиться на зберіганні в поліції. При цьому, обвинувачений добровільно додатково відшкодував йому збитки у розмірі 13000 грн. У зв`язку з цим, просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Ураховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнає провину, а тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого, дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, досудової доповіді, а також доказів на підтвердження вартості проведених експертиз та речових доказів, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності відношення останнього до вчиненого ним кримінального правопорушення.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Як особа, ОСОБА_3 , за місцем свого проживання характеризується позитивно (компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє) (а.м.к.п. 62), раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.м.к.п. 60-61), одружений (а.м.к.п. 63), має на утриманні малолітню дитину (а.м.к.п. 64), яка зі слів обвинуваченого хворіє та потребує лікування, зі слів офіційно працевлаштований в СФГ «Скрипник» - підсобним працівником, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.м.к.п. 65).

Також, судом враховується і досудова доповідь на обвинуваченого, згідно з якою, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення чи обмеження його волі (а.м.к.п. 44-48).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України визначено, що за дії, які передбачені в диспозиції вказаної статті, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Приписи ст. 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Тобто для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.
Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 27.04.2021 (справа № 712/4384/20, провадження №51-548км21).
Враховуючи наявність двох обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданої шкоди), які на переконання суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який має молодий вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності та до вчинення кримінального правопорушення жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, працює, що вказує на наявність у нього міцних соціальних зв`язків, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, а тому суд доходить до переконливого висновку, що покарання у виді позбавлення волі, навіть на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, буде явно недоцільним і несправедливим. Також суд ураховує і позицію потерпілого, який у своїй заяві від 26.08.2021 просив призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт (а.м.к.п. 75). Таким чином, у суду наявні законні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, і є доцільним перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у виді громадських робіт.
Відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України, громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.
Визначаючи розмір покарання у виді громадських робіт, суд ураховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином, при цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 має молодий вік, працездатний, а тому з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд уважає, що достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим так й іншими особами, буде покарання у виді громадських робіт строком на 140 (сто сорок) годин. Саме такий вид і розмір покарання в повній мірі буде відповідати меті покарання, яка закріплена у ст. 50 КК України.

Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

У даному кримінальному провадженні проведено дві судово-товарознавчі експертизи, загальна вартість яких склала 3260 гривень 78 копійок, а тому дані витрати, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді громадських робіт строком на 140 (сто сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в розмірі 3260 (три тисячі двісті шістдесят) гривень 78 (сімдесят вісім) копійок.
Речові докази:

-акумуляторну батарею «Amega 6CT-60Ah 540A» із заводським номером « НОМЕР_2 », яка передана під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його володінні;

-рюкзак чоловічий «Bernie Monkey»; авто магнітолу марки «CYCLONE MP-1014»; динаміки акустики «Prology NX-6923 Mk 111»; рибальську вудку «GOLDEN KINGFISHER 500» з котушкою довжиною 5 метрів; спінінг «SPECIAL 210» з котушкою, довжиною 2,10 метри, - які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 (смт. Олександрівка) ВП №1 (м. Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2021 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_8

Копію засвідчено «___»________________2021 року.