печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1, при секретарі ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Кілментон" про скасування арешту, накладеного ухвалами Печерського районного суду від 13.02.2020 року по справах №757/6725/20-к в рамках кримінального провадження №0001878,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Кілментон" про скасування арешту накладеного ухвалами Печерського районного суду від 13.02.2020 року по справах №757/6725/20-к в рамках кримінального провадження №0001878.

Заявник зазначає, що підстави для прийняття рішень щодо накладення арешту на майно перестали існувати, з часу прийняття рішень сплинуло понад 20 місяців, за цей час жодній особі у кримінальному провадженні про підозру не повідомлено, слідчі дії фактично не проводяться, у тому числі не проведено огляд арештованого майна. Крім того, при прийнятті рішень про накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування слідчим суддею не було з`ясовано думку володільця майна, оскільки підстави для такого обмеження були відсутніми.

У судове засідання заявник не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, підтримує клопотання та просить його задовольнити. Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, зазначивши, що підстави для скасування арешту відсутні.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001878 від 10.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 України, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

13.02.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, у справах №757/6725/20-к, задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області (на цей час Київська обласна прокуратура) ОСОБА_4 та накладено арешт, зокрема на: нерухоме майно ТОВ «Кілментон», а саме нежитлову будівлю по бульвару Т.Шевченка, 4 в у місті Києві, площею 106 кв.м., реєстраційний номер 391, шляхом заборони відчуження, розпорядження.

Вказані арешти накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, має значення для встановлення обставин під час досудового розслідування. Як визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказуються на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства. Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Підозра в кримінальному провадженні жодній особі, у тому числі службовим особам Товариства з обмеженою відповідальністю "Кілментон" не пред`явлена.

Таким чином, враховуючи принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. Керуючись ст.ст. 170-175, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалами Печерського районного суду по справі №757/6725/20-к від 13.02.2020 на майно, а саме: 1нерухоме майно ТОВ «Кілментон», а саме нежитлову будівлю по бульвару Т.Шевченка, 4 в у місті Києві, площею 106 кв.м., реєстраційний номер 391. Скасувати заборону державним органам, органам місцевого самоврядування, органам нотаріату, іншим фізичним та юридичним особам вчиняти реєстраційні дії, пов`язані з майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1