печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000048 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
21.09.2021 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000048 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000048 від 13.03.2020 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 292 та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 185 КК України.

Так, слідчий вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На даний час у кримінальному провадженні продовжуються проводитися слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, однак для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме:

- провести судові експертизи дослідження матеріалів, речовин, виробів за речовинами, які вилучені під час проведення досудового розслідування, з метою визначення їх належності до пально-мастильних матеріалів;

-відібрати об`єкти для проведення експертиз, в тому числі і біологічного походження;

-призначити та провести молекулярно-генетичні експертизи;

- після отримання результатів експертиз та об`єктів дослідження вирішити питання про належність вказаних об`єктів до кримінального провадження як речових доказів;

- звернутися до слідчого судді з клопотаннями про надання тимчасових доступів до матеріалів з банківських установ та операторів мобільного зв`язку;

- на підставі отриманих ухвал слідчого судді отримати тимчасовий доступ (здійснити виїмку) матеріалів з банківських установ та операторів мобільного зв`язку;

- після отримання інформації з банківських установ та операторів мобільного зв`язку, здійснити її огляд;

- провести огляд вилучених під час слідчих дій документів, мобільних телефонів та знарядь вчинення кримінальних правопорушень;

- розсекретити матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій;

- отримати інформацію про завдані кримінальними правопорушеннями збитки;

- після розcекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, провести їх аналіз, допитати осіб відносно яких вони проводились;

- встановити та допитати свідків;

- провести впізнання осіб за участю свідків, підозрюваних;

- провести слідчі експерименти за участю свідків, підозрюваних;

- з метою усунення розбіжностей та встановлення об`єктивних даних провести одночасні допити за участю свідків та підозрюваних;

- скласти кінцеві повідомлення про підозру та вручити їх;

- долучити матеріали виконання всіх доручень, направлених для виконання оперативним підрозділам в порядку ст. 40 КПК України;

- провести інші необхідні слідчі та негласні слідчі (розшукові) дії, у яких виникне необхідність.

Слідчий вказує, що проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій мають суттєве значення для судового розгляду даного кримінального провадження, вирішення кваліфікації дій кожного з підозрюваних та вплинуть на повноту досудового розслідування і судового розгляду.

Вказані обставини свідчать про те, що закінчення досудового розслідування на даному етапі є неможливим та потребує додаткового строку досудового розслідування, оскільки результати цих процесуальних дій мають суттєве значення для кримінального провадження, тобто для забезпечення повного та неупередженого розслідування, а також для виконання основного завдання кримінального провадження, що визначене ст. 2 КПК України, щоби кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Провести зазначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто до 02.10.2021, не представилось можливим, у зв`язку із характером вчинених кримінальних правопорушень, специфікою розслідування даного роду злочинів, об`ємністю кримінального провадження, перевіркою підозрюваних на вчинення інших кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, великим обсягом призначених судових експертиз, виконання яких вплине на остаточну кваліфікацію дій підозрюваних, а також у зв`язку із іншими об`єктивними обставинами, які перешкоджали завершити досудове розслідування у зазначений строк.

Обґрунтованість повідомленої підозри, перевірена у тому числі в ході застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий вказує, що на даний час ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного не зменшились та продовжують існувати.

Так, існує сукупність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваному повідомлено про підозру у тому числі у вчиненні особливо тяжких злочинів, у складі злочинної організації, за попередньою змовою, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Повідомлення про підозру підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому останній, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України. Також, враховуючи сталість злочинної організації і зв`язки її членів в кримінальному середовищі, підозрюваний перебуваючи на волі зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

- існують ризики, передбачені п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників злочинної організації, всіх епізодів вчинення злочинною організацією злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжких злочинів підозрюваний може самостійно, або за допомогою інших учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування. Також існує ризик іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, який може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування. Окрім цього, перебуваючи на волі підозрюваний зможе попередити інших учасників злочинної організації, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради, щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином;

- існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

- існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення вказаних кримінальних правопорушень, оскільки вчинення «врізок» та подальше викрадення газоконденсату може приносити швидкий стабільний заробіток. Наведене свідчить про те, що у разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти, або обрання щодо нього іншого запобіжного заходу, останній продовжить свою злочинну діяльність, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого майнового злочину.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від досудового розслідування та суду, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні.

У зв`язку з вищевикладеним єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до підозрюваного є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На даний час перелік вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не зменшився, і саме обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного забезпечує виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надає можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

У засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, вказавши на наявність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, обґрунтувавши в засіданні, що станом на день розгляду ризики передбачені ст. 177 КПК Украни не відпали та продовжують існувати, а даний запобіжний захід зможе забезпечити належне виконання проведення всіх слідчих дій.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, обґрунтувавши свою позицію тим, що дане клопотання є необґрунтованим, немотивованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки повідомлена підозра не підтверджена наявними у справі доказами, зібрані органом досудового розслідування докази є суперечними, жодним чином не підтверджують факт вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, ризики не підтвердженні.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, 04.08.2021 в 09 год. 22 хв. затриманий в порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 292 КК України.

05.08.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06:15 години 02 жовтня 2021 року.

16.09.2021 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 13.03.2020 продовжено до 3-х місяців, тобто до 04.11.2021.

Під час досудового розслідування встановленні обставини, які дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 16.07.2021 за адресою: на земельній ділянці кадастровий номер :00:026:0022 поблизу с. Арсенівка Полтавського району Полтавської області, в ході якого виявлено відвід з шумової гідравлічної труби довжиною 2 метри, перехідник, бистрозєднувач, рукавиця та електрод;

-протоколом огляду місця події від 07.07.2021 за адресою: поблизу с. Селещина, Машівського району Полтавської області, на відстані близько 1 км від а/д «Полтава - Красноград» в напрямку с. Селещина, в ході якого виявлено та вилучено штуцер , металеву трубу діаметром 5,5 см, шланг високого тиску та ін. речові докази;

- протоколом огляду місця події від 20.07.2021 за адресою: в полі поблизу с. Селещина, Машівського району Полтавської області, на відстані близько 1 км від а/д «Полтава - Красноград» в напрямку с. Селещина, в ході якого виявлено врізку;

- протоколом допиту свідків, а саме працівників охорони УПГГК АТ «Укргазвидобування», які вказують на обставини виявлення кримінального правопорушення, зокрема на підозрілих осіб, які пересувалися при вчиненні кримінальних правопорушень на транспортному засобі «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду речей і документів від 31.05.2021, в ході якого оглянуто відеозапис з камер зовнішнього спостереження на АЗС № 6 розташованого за адресою: Полтавська область, м. Карлівка, вул. Полтавський шлях, 179, згідно якого підозрювані зустрічаються та спілкуються між собою;

- протоколом огляду речей і документів від 09.07.2021, в ході якого оглянуто відеозаписи з камер зовнішнього спостереження ІПП «МАКДОНАЛЬДЗ ЮКРЕЙН ЛТД» розташованих за адресами: м. Полтава, вул. Європейська, 187-А та м. Кривий Ріг, просп. Гагаріна, 2 від 27.06.2021, згідно якого підозрювані зустрічаються та спілкуються між собою;

- протоколом огляду речей і документів від 09.07.2021, в ході якого оглянуто відеозаписи з камер зовнішнього спостереження ТОВ «НАДЕЖДА РИТЕЙЛ 2017» АЗС «BVS» розташованих за адресами: Полтавська область, м. Карлівка, вул. Полтавський шлях, 179 за 26.06.2021, Полтавська область, смт. Опішня, вул. П. Мирного, 71 та АДРЕСА_1 за 27.06.2021, згідно якого підозрювані зустрічаються та спілкуються між собою;

- матеріалами НСРД відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 ;

- протоколом огляду місця події від 04.08.2021, у ході якого виявлено «врізку» та транспортний засіб «Renault Magnum» під керуванням ОСОБА_16 ;

- протоколом проведення обшуку від 04.08.2021;

- іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у своїй сукупності.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів.

Разом з тим, для здобуття належних та допустимих доказів для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні необхідно: - провести судові експертизи дослідження матеріалів, речовин, виробів за речовинами, які вилучені під час проведення досудового розслідування, з метою визначення їх належності до пально-мастильних матеріалів; відібрати об`єкти для проведення експертиз, в тому числі і біологічного походження; призначити та провести молекулярно-генетичні експертизи; після отримання результатів експертиз та об`єктів дослідження вирішити питання про належність вказаних об`єктів до кримінального провадження як речових доказів; звернутися до слідчого судді з клопотаннями про надання тимчасових доступів до матеріалів з банківських установ та операторів мобільного зв`язку; на підставі отриманих ухвал слідчого судді отримати тимчасовий доступ (здійснити виїмку) матеріалів з банківських установ та операторів мобільного зв`язку; після отримання інформації з банківських установ та операторів мобільного зв`язку, здійснити її огляд; провести огляд вилучених під час слідчих дій документів, мобільних телефонів та знарядь вчинення кримінальних правопорушень; розсекретити матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій;отримати інформацію про завдані кримінальними правопорушеннями збитки;після розcекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, провести їх аналіз, допитати осіб відносно яких вони проводились;встановити та допитати свідків; провести впізнання осіб за участю свідків, підозрюваних; провести слідчі експерименти за участю свідків, підозрюваних; з метою усунення розбіжностей та встановлення об`єктивних даних провести одночасні допити за участю свідків та підозрюваних; скласти кінцеві повідомлення про підозру та вручити їх;долучити матеріали виконання всіх доручень, направлених для виконання оперативним підрозділам в порядку ст. 40 КПК України; провести інші необхідні слідчі та негласні слідчі (розшукові) дії, у яких виникне необхідність.

Водночас, результати зазначених процесуальних та слідчих дій мають важливе значення для судового розгляду кримінального провадження, а саме встановлення події кримінального правопорушення, винуватості підозрюваного, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які підлягають доказуванню.

Таким чином, даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків та їх актуальність.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, те, що на даній стадії досудового розслідування є необхідність провести всі заплановані слідчі дії, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, як на тому наполягала сторона захисту, ніж тримання під вартою.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

З врахуванням зазначеного, клопотання органу досудового розслідування, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000048 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000048, строк тримання під вартою до 04.11.2021 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1