Ухвала

22 грудня 2021року

м. Київ

справа №707/2102/19
провадження №51-5292ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року,
встановив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, прокурор порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.
Однак, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону прокурором ОСОБА_4 не дотримано.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, остання, вказуючи на істотні порушення апеляційною інстанцією вимог кримінального процесуального закону, не зазначає яких саме порушень, з огляду на положення ст. 412 КПК, було допущено цим судом, та які перешкодили чи могли перешкодити цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставами для його скасування відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.
Фактично суть доводів касаційної скарги зводиться до незгоди прокурора із висновком місцевого суду, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, про можливість виправлення засудженого ОСОБА_5 без відбування покарання при умові застосування до нього положень ст. 75 КК, однак не наводить обґрунтування неправильного застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність, що є підставами для скасування оспорюваної нею ухвали з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.

Окрім цього, зазначаючи про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, прокурор не наводить у скарзі обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, що з урахуванням положень ст. 414 КПК є підставою для скасування оспорюваного судового рішення відповідно п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Не вказує ОСОБА_4 і на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на її думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за аналогічними доводами сторони обвинувачення, зважаючи на приписи ст. 419 КПК, та не зазначає на які саме доводи її апеляційної скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року залишити без руху й надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останній, що у разі неусунення цих недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде їй повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3