Справа № 639/7825/21
Провадження №1-кп/639/183/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2021 за №0000383, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з вищою освітою, який розлучений, офіційно не працює, є інвалідом 3 групи, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 03.07.2021 близько 19 години 00 хвилин знаходився неподалік від магазину «Посад», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Радіотехнічна, 36/2, де став ініціатором конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше йому знайомим ОСОБА_5 та вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись позаду потерпілого ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проявляючи надмірну агресію, умисно, із застосуванням фізичної сили, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, перебуваючи в положенні стоячи ззаду, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар ногою по спині, від чого останній втратив рівновагу та впав на землю.
Після цього, ОСОБА_7 , бажаючи продовжити своє протиправне діяння, спрямоване на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, із застосуванням фізичної сили, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, наніс потерпілому один удар скляною пляшкою по голові.
Надалі, ОСОБА_7 , вважаючи виконаними до кінця усі дії щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , припинив його побиття.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_5 рубець в проекції правого тім`яного бугра, який утворився ймовірніше всього в результаті загоєння забійної рани (після ПХО з накладанням швів) та належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №09-1683/2021 від 27.10.2021.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 подав цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_7 на його користь на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди у розмірі 3 552,00 грн витрат на лікування, моральної шкоди у розмірі 150 000 грн, а також витрати за надання правової допомоги та представництва на досудовому слідстві та в суді 10 700,00 грн.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначала про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, зібраними матеріалами справи, необхідність призначення останньому покарання у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті КК України. Щодо поданого потерпілим цивільного позову зазначала про його обґрунтованість лише в частині стягнення матеріальної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої потерпілим ОСОБА_5 заяви до суду просить розглядати справу без його участі та без участі його представника, цивільний позов підтримує та просить задовольнити, просить призначити обвинуваченому найсуворіше покарання, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки останній не розкаявся у вчиненому, пробачення не попросив, завдану моральну та матеріальну шкоду не відшкодував.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, надав пояснення щодо місця, часу, способу його вчинення так, як вони встановлені судом. Щиро каявся у вчиненому та зазначав, що намагався зустрітися та вибачитись перед потерпілим, однак останній уникає зустрічей з ним. Цивільний позов потерпілого у повному обсязі визнав лише у частині відшкодування витрат на лікування. В іншій частині вважає позов безпідставним та необґрунтованим.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, розлучений, є інвалідом 3 групи, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення проти життя за здоров`я особи, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, розлучений, є інвалідом 3 групи, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його майновий стан, обставини, що пом`якшують покарання, - повне визнання вини, щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора та потерпілого щодо виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, та про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, у зв`язку із чим він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Як убачається з матеріалів справи, потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_7 на його користь на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди у розмірі 3 552,00 грн витрат на лікування, моральної шкоди у розмірі 150 000 грн, а також витрати за надання правової допомоги та представництва на досудовому слідстві та в суді 10 700,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що в результаті протиправних дій ОСОБА_5 відповідно до висновку судової медичної експертизи, спричинено тілесні ушкодження у вигляді рубця в проекції правого тім`яного бугра, який утворився від легких тілесних ушкоджень, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів, що підтверджується висновком СМЕ №09-1683/2021 від 27.10.2021. Також зазначає, що після нанесення удару він втратив свідомість, отримав струс мозку і деякий час був без свідомості у людному місці. На даний час він продовжує лікування і приймає ліки, оскільки постійно болить голова, і по цей час страждає на безсоння, тривалий час не працював за станом здоров`я.
Також зазначає, що з метою продовження лікування потерпілий звертався до профільного лікаря невропатолога, який після огляду призначив йому амбулаторне лікування наслідків отриманої травми, що стверджується медичною документацією, яку ОСОБА_5 долучає до цивільного позову. Розмір завданої йому майнової шкоди становить 3 552 грн. 00 коп.
Крім цього, вказує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому була спричинена моральна шкода, яку обґрунтовує: душевними стражданнями, пережитими ним у зв`язку із самим фактом хуліганського нападу та побиття; фізичним болем та стражданнями, який він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я; хвилюванням у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя; емоційним дискомфортом та приниженням. Зазначає, що на даний час він ще не одужав та потребує лікування у невропатолога. Вказує, що в повній мірі рівень моральних страждань, пов`язаних з ушкодженням здоров`ю під час хуліганського нападу, а тим більше оцінити в грошовому виразі надзвичайно важко, однак, враховуючи всі перелічені вище факти, заподіяну моральну шкоду оцінює в розмірі 150 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Потерпілим ОСОБА_5 в обґрунтування цивільного позову були надані чеки, які підтверджують витрати, які пов`язані з його лікуванням. Загальний розмір витрат за чеками, долученими до цивільного позову, судом розрахований та становить 3 552,00 грн.

Вирішуючи питання про заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди на лікування, суд, з огляду на положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України, приймаючи до уваги визнання обвинуваченим позовних вимог у цій частині, вважає за можливе його задовольнити та стягнути на користь потерпілого майнову шкоду в розмірі 3 552,00 грн.

Вирішуючи питання про розв`язання заявленого по справі цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Як убачається з позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 , він пред`явив позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди до винної особи - обвинуваченого ОСОБА_7 у розмірі 150 000 грн.
Однак, враховуючи характер кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, характер, ступінь, обсяг та тривалість моральних страждань, які зазнав потерпілий ОСОБА_5 у зв`язку з причиненими йому ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями, наслідки для здоров`я потерпілого у вигляді не тільки самих травм, а й тих обмежень в особистому житті та в побуті, які зазнав потерпілий внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, проаналізувавши наявні у справі докази, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого 15 000 грн.

Щодо вирішення питання розподілу процесуальних витрат суд має чітко дотримуватись вимог глави 8 КПК України, яка регламентує поняття процесуальних витрат у кримінальному процесі, їх види та порядок відшкодування.

Положеннями частини першої статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 188 КПК України належать витрати на правову допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, понесених ОСОБА_5 на оплату правової допомоги його представника, суд виходить з того, що між потерпілим ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 було укладено договір на надання адвокатських послуг від 28.08.2020.
ОСОБА_5 до матеріалів справи долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру від 19.11.2021 року на виконання умов договору про сплату ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 10 700 грн (консультація - 700, 00 грн; представлення інтересів ОСОБА_5 на досудовому дізнанні - 4000, 00 грн; складання звернень та заяв до прокуратури та поліції - 1000, 00 грн; складання цивільного позову - 5000, 00 грн).
Ураховуючи викладене та положення ч. 1 ст. 124 КПК України, зазначені процесуальні витрати потерпілого ОСОБА_5 на правову допомогу підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 в повному обсязі.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого судом не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суму завданої майнової шкоди у розмірі 3 552 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог потерпілого відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на правову допомогу у розмірі 10 700 (десять тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1