УХВАЛА
Справа № 495/136/22

Номер провадження 1-кс/495/48/2022

12 січня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,
законного представника підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_7 , яке було подано в рамках кримінального провадження №0000045 від 10.01.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибоке Білгород-Дністровського району Одеської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-В В С Т А Н О В И В:

12.01.2022 року начальник відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
Досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню встановлено, що 10 січня 2022 року приблизно о 19 годині 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_8 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з корисливих спонукань, маючи на меті напад з метою заволодіння чужим майном, заздалегідь пристосувавши маски з прорізями для очей з метою запобігання виявлення їх сторонніми особами, через паркан проникли на територію подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_2 та в подальшому, шляхом розбиття скла вхідних металопластикових дверей будинку, проникли в середину. заздалегідь розподіливши ролі, ОСОБА_10 залишився спостерігати за входом до будинку, а ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , який взяв до рук кухонний ніж, направились до кімнати потерпілої ОСОБА_11 .
Виявивши потерпілу, ОСОБА_9 , застосував до останньої насильство у вигляді загину лівої руки, штовхнув її на спальне ліжко та з метою подолання супротиву наніс їй два удари в область правої частини обличчя. В подальшому, з метою залякування ОСОБА_9 почав виказувати погрози життю та здоров`ю потерпілої ОСОБА_11 при цьому демонструючи кухонний ніж та вимагаючи видати грошові кошти.
Дізнавшись їх місцезнаходження, нападники заволоділи грошовими коштами, що належать потерпілій ОСОБА_11 в сумі 4500 гривень, золотим ланцюжком вагою 4 грами, 585 проби, вартістю 1569 гривень 57 копійок за один грам, загальною вартістю 6278 грн. 28 коп. та банківською картою ПАТ КБ ПриватБанк з номером НОМЕР_1 , завдавши збитків на загальну суму 10 778 гривень 28 копійок та зникли з місця події, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров?я, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
11 січня 2022 року о 01:45 годині ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
11 січня 2022 року на підставі ст. 276 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Глибоке Білгород-Дністровського району Одеської області, мешканцю АДРЕСА_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 , громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров?я, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, допитом потерпілої ОСОБА_11 , показаннями свідків, протоколом обшуку житла, протоколом проведеннями слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_10 та іншими доказами по справі.
2 - Доводи сторін.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 , його законний представник та адвокат в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
3 - Мотивація суду.
Білгород-Дністровським міськрайонним судом розглядається клопотання начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному КПК України.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
11 січня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Глибоке Білгород-Дністровського району Одеської області, мешканцю АДРЕСА_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 , громадянину України, на підставі ст. 276 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров?я, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Слідчим у клопотанні було зазначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України).
Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, а саме: протоколу огляду місця події; допиту потерпілої ОСОБА_11 ; показаннями свідків, протоколом обшуку житла, протоколом проведеннями слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_10 та іншими доказами по справі.
На підставі наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину та надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.3 ст.187 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає, що існують підстави вважати, що ОСОБА_4 :
- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Окрім того, на підтвердження положень ст.178 КПК України слідчим зазначено, а прокурором в судовому засіданні підтверджено, що при обранні запобіжного заходу необхідно врахувати майновий стан підозрюваного, а саме відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного; ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна; можливість незаконно впливати на свідків, які наразі не допитані в повному обсязі по кримінальному провадженню та потерпілого з метою викривлення їх показань; перебуваючи на волі ОСОБА_4 може залишити місце проживання, ухилитися від суду.
Адвокатом підозрюваного в судовому засіданні було надано заперечення, з якого вбачається, що у клопотанні не визначено яким чином підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на показання свідків; надано позитивну характеристику з місця навчання відносно ОСОБА_4 .
Досліджуючи зазначені ризики слідчий суддя, ґрунтуючись на положеннях ст.8 КПК України, зазначає, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).
Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Ймовірність переховування ОСОБА_4 значно зростає, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує, в сукупності з обґрунтованістю підозри дають підстави вважати, що він може переховуватися у разі, якщо подальші слідчі дії будуть вказувати на його причетність до зазначеного злочину, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.
Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»
(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.
Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_12 необхідно застосувати запобіжний захід.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід зазначити, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки може призвести до впливу на свідків у кримінальному провадженні, що може призвести до не повного, не об`єктивного досудового розслідування.
Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків; переховуватись від органів досудового розслідування, а отже доведена необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики щодо нього є «достатніми» та «відповідними».
Розглядаючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий суддя, з урахуванням положень ст.492 КПК України зазначає, що за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Тримання під вартою застосовується до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, тобто з 11.01.2022 року.
3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, в тому числі щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, користуючись правом не визначати розмір застави слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження задовольнити клопотання.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 376, 492 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 11 березня 2022 року включно без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою ОСОБА_12 вираховувати з 11.01.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1