Дата документу 02.03.2022
Справа № 334/7342/21
Провадження № 1-кп/334/356/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників обвинувачених адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0003002 від 11.11.2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.187, п.п.6,12,ч.2 ст.115 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.187, п.п.6,12, ч.2 ст.115 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.187, п.п.6,12, ч.2 ст.115 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.187, ч.1 ст.396 КК України;

ВСТАНОВИЛА:
На розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.187, п.п.6,12,ч.2 ст.115 КК України; ОСОБА_8 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.187, п.п.6,12, ч.2 ст.115 КК України; ОСОБА_7 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.187, п.п.6,12, ч.2 ст.115 КК України; ОСОБА_9 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.187, ч.1 ст.396 КК України.

Для забезпечення кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу спливає 11.03.2022 року. Обвинуваченому ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії запобіжного заходу спливає 11.03.2022 року. Обвинуваченому ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, строк дії запобіжного заходу спливає 11.03.202 року..
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів,про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, та про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на 2 місяці.
Захисник адвокат ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили передати на поруки адвокату ОСОБА_11 , адвокат посилалася на введення на території України воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_12 , заперечували проти клопотання прокурора, щодо продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та просили обрати домашній арешт в нічний час доби або особисте зобов`язання , посилаючись на введення на території України воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_13 заперечували проти клопотання прокурора, щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби та просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання , посилаючись на введення на території України воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_10 підтримали захисників.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Колегія суддів враховує, що розгляд кримінального провадження на даний час тільки розпочинається, в судовому засіданні не допитані потерпілі та свідки, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 який обвинувачується у скоєні ряду особливо тяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічно. Розуміючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), суворість та невідворотність послідуючого покарання, обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду. ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, востаннє 01.10.2020 за вчинення тяжких корисних злочинів до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 3 роки. Злочин відносно ОСОБА_14 обвинувачений скоїв перебуваючи на іспитовому терміні, що характеризує його як особу, яка є схильною до вчинення нових злочинів та жодним чином не стала на шлях виправлення та перевиховання, тобто має реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_7 офіційно не працює, отже не має постійного джерела доходу, не одружений, не має малолітніх дітей та стійких соціальних зв`язків, а тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), може безперешкодно переховуватися від суду.
Заявлені стороною захисту обставини в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який вчинив особливо тяжкий злочин під час іспитового терміну, не можуть слугувати виключною підставою для зміни йому запобіжного заходу.
Оскільки розпочати судовий розгляд в період граничного строку дії існуючої відносно ОСОБА_7 міри запобіжного заходу не вбачається можливим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, колегія суддів суд вважає необхідним розглянути клопотання прокурора про продовження існуючої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що ризики, які були підставами для обрання ОСОБА_7 такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що у сукупності із пред`явленим обвинуваченням, даними про особу ОСОБА_7 , дає підстави для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає продовженню на строк шістдесят днів відповідно до вимог ст.183 КПК України.

Також колегія суддів враховує, що судовий розгляд кримінального провадження на даний час тільки розпочинається, в судовому засіданні не допитані потерпілі та свідки, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який обвинувачується у скоєні ряду особливо тяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічно. Розуміючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), суворість та невідворотність послідуючого покарання, обвинувачений може переховуватись від суду. ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, а тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), може безперешкодно переховуватися від суду.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає задоволенню , оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому термін запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає продовженню на строк два місяці.
Заявлені стороною захисту обставини в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який обвинувачується у скоєні ряду особливо тяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічно особливо тяжкий злочин, не можуть слугувати підставою для зміни йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби.

Також колегія суддів враховує, що судовий розгляд кримінального провадження на даний час тільки розпочинається, в судовому засіданні не допитані потерпілі та свідки, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обвинувачується у скоєні ряду особливо тяжких злочинів, не працює та не має джерела постійного доходу, стійких соціальних зв`язків, а тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), може безперешкодно переховуватися від суду.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби підлягає задоволенню, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому термін запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає продовженню на строк два місяці.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 197, 315 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - по 01 травня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити цілодобовий домашній арешт та заборонити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці по 02 травня 2022 року.
У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_12 , про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 на домашній арешт в нічний час - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту в нічний час доби обвинуваченому ОСОБА_9 задовольнити.
Продовжити домашній арешт в нічний час доби та заборонити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 22:00 годин до 06:00 годин ранку наступної доби строком на два місяці по 02 травня 2022 року.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_15 , про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 на особисте зобовязання - відмовити.
Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених.
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 02 березня 2022 року о 13 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3