Справа № 502/93/21
УХВАЛА

24 вересня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження,

внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000064 від 21.10.2020 р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду відповідного провадження у зв`язку з неодноразовим порушенням порядку у залі судового засідання, за ухвалою суду від 15.03.2021 р. обвинувачений був видалений з зали засідання на весь час судового розгляду.

20.09.2021 р. до суду надійшло клопотання обвинуваченого, який утримується під вартою в Державній установі Ізмаїльський слідчий ізолятор» про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке за своїм змістом викладено з застосуванням нецензурної та лайливої лексики.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

За приписом статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься повага до людської гідності.

Також положеннями ч. 1 ст. 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

При цьому, як вбачається з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тобто на практиці в деяких випадках це може обумовити необхідність ухвалення рішень, які прямо не передбачені КПК України.

У тексті клопотання обвинувачений вживає образливі висловлювання, які свідчать про зневажливе ставлення до суду та прокурора, яким адресоване відповідне клопотання.

Глави 2, 3 Кримінального процесуального кодексу України визначають основні засади кримінального провадження, а також процесуальні права та обов`язки сторін та інших учасників кримінального провадження.

За загальним правилом зловживання процесуальними правами будь-кого з учасників кримінального процесу не допускається. При цьому учасники процесу зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова стосовно сторін кримінального провадження та суду не можуть використовуватися ні в заявах /клопотаннях/, ні в скаргах по процесуальних питаннях, ні в інших процесуальних документах, ні у виступах учасників кримінального провадження та їх представників.

Вказані дії свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які вказані дії вчиняють. Ці дії також суперечать основним принципам та завданням кримінального провадження.

КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами. Однак, заборона зловживання процесуальними правами не потребує закріплення у нормах КПК України, оскільки вона є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Викладення клопотання з використанням наведених висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, ЄСПЛ, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14.05.2004 року, заява №67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04.02.2003 року, заяви №61164/00 і №18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20.09.2011 року, заява №46549/06).

Враховуючи вкладене суд приходить до висновку, що образливі та лайливі висловлювання обвинуваченого у клопотанні, є зловживанням останнім своїми правами, а тому клопотання слід повернути обвинуваченому, що не позбавляє його права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження повернути обвинуваченому.

Роз`яснити обвинуваченому, що повернення клопотання не позбавляє його права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали про повернення клопотання невідкладно надіслати особі, яка його подала, разом із клопотанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1