№ провадження 1-кс/208/2288/21
УХВАЛА
Іменем України

08 грудня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників власника майна, адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000783 від 03.12.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором вказаним клопотанням, просив накласти арешт на відео реєстратор Digital video recorder DS-7116HQHL-K; Відео реєстратор Digital video recorder D42343812; 15 аркушів чорнових записів; 21 аркушів чорнових записів; 24 аркушів копій документів на працівників; 36 аркушів анкет працівників; 12 аркушів декларацій виробника; 1 аркуш відомості;3 аркуші робочих табелів; 26 аркушів медичних довідок з печатками закладу не заповнених; вилучені 03.12.2021 під час обшукуза адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Січеславський шлях 2

З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що 03.12.2021 до Кам`янського РУП надійшла заява від АТ "Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськ газ" про те, що у 2021 році за адресою: м. Кам`янське, вул. Січеславський шлях 155, невстановлені особи, таємно викрали природний газ, що належить АТ "Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськ газ", тим самим завдавши значної шкоди останнім.

03.12.2021 внесено відомості до ЄРДР за попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.12.2021 року при проведенні регламентних робіт по перевірці герметичності системи газопостачання у м. Кам`янське, у газопроводі, що пролягає у напрямку ТОВ «Полифом», розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул.. Січеславський шлях 155, було виявлено падіння тиску, що свідчить про можливий виток газу або його несанкціонований відбір підприємством, що фактично розташоване на території, по якій пролягає даний газопровод. За наявною інформацією, на невідомому підприємстві здійснюється забій свиней, а також реалізація через посередників різноманітної м`ясної продукції.
01.12.2021 та 02.12.2021 року в порушення вимогу п.5.10 Правил безпеки газопостачання, затвердженого наказом Міненерго та вугільної промисловості від 15.05.2015 № 285, працівники АТ «Дніпропетровськгаз» не були допущені працівниками комплексу «Модуль» на його територію, що підтверджується актами відмови в доступі до об`єкту споживача № 01/12 від 01.12.2021 та 02/12 від 02.12.2021, що в свою чергу, свідчить про намір приховати факт несанкціонованого споживання природного газу та з точки зору промислової безпеки, може потягти за собою настання негативних наслідків, а саме: загибелі людей, інші нещасні випадки з людьми, або призвести до аварії, пожежі, значного забруднення довкілля чи інших тяжких наслідків.
В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000783 від 03.12.2021 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України, 03.12.2021 проведено обшук за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Січеславський шлях 2, в ході обшуку за участю працівників АТ «Дніпропетровськгаз» та виявлено наявність несанкціонованого газопроводу та виявлено та вилучено:

- Відео реєстратор Digital video recorder DS-7116HQHL-K; Відео реєстратор Digital video recorder D42343812; 15 аркушів чорнових записів; 21 аркушів чорнових записів; 24 аркушів копій документів на працівників; 36 аркушів анкет працівників; 12 аркушів декларацій виробника; 1 аркуш відомості; 3 аркуші робочих табелів; 26 аркушів медичних довідок з печатками закладу не заповнених.

Слідчий зазначив, що вилучені під час обшуку предмети мають значення для кримінального провадження, так як можуть бути використані в якості речових доказів.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, наведених у його мотивувальній частині. Також зазначив, що під час обшуку на території за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено несанкціонований газопровід за відсутністю договору на розподіл газу. Зазначений факт зафіксовано в акті про порушення №002008, складеним представниками АТ " Дніпропетровськ газ". Стосовно необхідності накладення арешту на вилучені документи, слідчий пояснив, що під час обшуку жодна із сторін не визнала, що саме вона за даною адресою проводить господарську діяльність. З вилучених документів, зазначив слідчий, можливо встановити, хто саме здійснює підприємницьку діяльність та, таким чином, здійснює несанкціонований відбір газу. Тому клопотання просив задовольнити в повному обсязі.

Адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши суду, що при проведенні обшуку факт крадіжки газу не встановлений. Не зрозуміло, навіщо було вилучати медичні довідки, чорнові записи, відео реєстратори та анкети працівників, оскільки зазначене майно взагалі не має відношення до відбору газу. Просив відмовити в задоволенні клопотання.
Адвокат, який діє в інтересах АТ "Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськ газ", ОСОБА_4 , підтримала слідчого, просила клопотання задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України , зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України , з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, ч.3 та ч.5ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання про накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, а саме витяг з ЄРДР за № 0000783, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2021 з правовою кваліфікацією ч.3 ст.185 КК України , протокол обшуку від 03.12.2021 р., постанова про визнання речовими доказами від 03.12.2021р., акт про порушення №DP 002008, від 03.12.2021р., наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого.
Наразі, вилучені відео реєстратор Digital video recorder DS-7116HQHL-K та відео реєстратор Digital video recorder D42343812 можуть бути використанні як докази та слідчий суддя вважає доведеними заявлені слідчим ризики їх відчуження, переховування, знищення та перетворення.

Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків наразі має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.

На підстав і вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98).

В той же час, слідчий суддя не вбачає можливості арешту 15 аркушів чорнових записів; 21 аркушів чорнових записів; 24 аркушів копій документів на працівників; 36 аркушів анкет працівників; 12 аркушів декларацій виробника; 1 аркуш відомості; 3 аркуші робочих табелів; 26 аркушів медичних довідок з печатками закладу не заповнених, з огляду на недоведеність слідчим їх доказового значення у кримінальному провадженні за ст. 185 КК України.
Також, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно положень ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 03.12.2021 року під час обшуку за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Січеславький шлях 2 речі - відео реєстратор Digital video recorder DS-7116HQHL-K та відео реєстратор Digital video recorder D42343812.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1