Провадження № 1-кп/643/952/22
Справа № 643/1408/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2022 року за № 0000013 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, вдівця, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , всупереч Законам України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», 02 січня 2022 року в денний час доби, точний час не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Бучми, більш точну адресу не встановлено, знайшов та помістив у рукав куртки, яка була вдягнена на ньому, психотропну речовину PVP масою у перерахунку на масу речовини 0,2631 грам, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Таким чином незаконно придбав та почав зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту, психотропну речовину PVP масою у перерахунку на масу речовини 0,2631 грам, обіг якої заборонено, яку 02 січня 2022 року в період часу з 14:30 год. до 15:00 год., під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 6, у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено.

Вказані дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті, прокурором заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Оскільки вказана заява також підписана захисником обвинуваченого, у суду відсутні підстави піддавати сумніву добровільність та щирість зазначеної вище позиції обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника, щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд доходить висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному ст. 381, 382 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати із співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (§ 86 рішення ЄСПЛ від 11 липня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», § 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року).

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, доходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, є доведеною поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, що свідчить про недоцільність призначення йому покарання у вигляді штрафу, через утруднення його виконання, а також враховуючи те, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має також бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд доходить висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-22/359-НЗПРАП від 17 січня 2022 року, що проводилась Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, у розмірі 1544,58 грн., суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Керуючись ст. 2, 91, 368 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 07 лютого 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1544,58 грн. (одна тисяча п`ятсот сорок чотири гривні п`ятдесят вісім копійок).

Речові докази: речовину масою 0,3868 грам, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP (маса PVP в перерахунку на масу речовини складає 0,2631 грам); таблетку масою 0,4938 грам, яка містить у своєму складі наркотичний засіб метадон (маса метадону в перерахунку на масу таблетки складає 0,0243 грам), які перебувають на відповідальному зберіганні в камері схову ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, згідно квитанції про отримання на зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу № 00193/Н від 25 січня 2022 року, після набрання вироком законної сили знищити.

Матеріали кримінального провадження № 0000013 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі № 643/1408/22, провадження № 1-кп/643/952/22.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1