УХВАЛА
Іменем України

02.09.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчої СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідча звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послалася на встановлення в ході досудового розслідування, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 31.08.2021 приблизно о 03 годині 30 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував поряд з будинком АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у будь-яке підсобне приміщення під`їзду № 3 вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, ОСОБА_5 піднявся на сходинковий майданчик між 6 та 7 поверхом під`їзду №3 будинку АДРЕСА_1 , де скориставшись заздалегідь підготовленим невстановленим слідством предметом, шляхом перекусу скоби навісного замка проник до нього у такий спосіб.

За змістом клопотання, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному підсобному приміщенні, оглянув вказане підсобне приміщення, де виявив та викрав чуже майно, а саме:

- болгарку червоного кольору з вставками чорного кольору марки «Брест», моделі БШМ-125/1200L, вартістю 600 грн. 00 коп.;

- циркулярку ручну зеленуватого кольору марки «Домотек», моделі MS-308, вартістю 300 грн.;

- велосипед чорного кольору марки «Мандра» вартістю 100 грн. 00 коп.;

- ручний насос сірого кольору зі шлангом синього кольору вартістю 50 грн. 00 коп.;

- саморобну шліфувальну машинку вартістю 200 грн. 00 коп. та інші речі, які для потерпілого ОСОБА_7 матеріальної цінності не становлять.

В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1 250 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у приміщення, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

01.09.2021 по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження за № 0001576 та розпочато досудове розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України.

01.09.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.09.2021 повідомлено про підозру ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

За словами слідчої, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою про вчинення кримінального правопорушення на 1 арк.; протоколом огляду місця події від 01.09.2021; протоколом огляду місця події від 01.09.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами оглядів предметів від 01.09.2021; протоколом обшуку від 01.09.2021; протоколом затримання від 01.09.2021; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 02.09.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.09.2021.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити. Прокурор додала, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, так як його було затримано в іншому місці, та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки неодноразово судимий за вчинення майнових, корисливих злочинів, останній раз відбував покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 11.04.2018 року. За словами прокурора, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, не забезпечить запобігання ризикам, визначеним статтею 177 КПК України та наведеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. Підозрюваний визнав, що вчинив тяжкий злочин, розкаявся, відразу показав місцезнаходження викрадених речей. Крім того ОСОБА_5 запевнив, що не буде більше вчиняти кримінальні правопорушення, а також звернув увагу, що має ряд тяжких хвороб та залежить від певного харчування, відтак в умовах СІЗО просто не зможе вижити.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що його підзахисний дійсно вчинив тяжкий злочин, проте визнає вину, розкаюється, сприяє розкриттю злочину. Просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у тому числі з огляду на те, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, ряд тяжких захворювань. На переконання захисника, наміру переховуватися від органів досудового розслідування ОСОБА_5 не має, оскільки справа фактично закінчена.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування/суду та/або вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Окрім цього, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Як встановлено слідчим суддею та підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується рядом зібраних доказів, оформлених протоколами процесуальних дій, зокрема огляду місця події, обшуку, допитів потерпілого та підозрюваного тощо.

На думку суду, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час існують ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мова йде про ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або вчинення іншого кримінального правопорушення (п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 місце вчинення правопорушення залишив, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не працює.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наявність вагомих доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи та постійного доходу, репутацію підозрюваного, наявність судимостей слідчий суддя дійшов висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість на даний час застосувати до підозрюваного інший (альтернативний) запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі на цілодобовий домашній арешт, не забезпечить запобігання ризикам, визначеним статтею 177 КПК України та наведеним у клопотанні.

Твердження захисника та підозрюваного ОСОБА_5 про те, що останній сприяє слідству, не вчинить іншого кримінального правопорушення та має тяжкі захворювання заслуговують на увагу слідчого судді, проте враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, вони не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 04 год. 00 хв. 01 вересня 2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, з урахування наведених в ухвалі обставин, що характеризують підозрюваного ОСОБА_5 , визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 45 400 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною особою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 04 год. 00 хв. 29 жовтня 2021 року.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001576;

- не відлучатися з м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- докласти зусиль до пошуку роботи.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави, але не більше закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1