Справа № 156/532/20
Провадження № 1-кп/156/21/21
ВИРОК
Іменем України
23 грудня 2021 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 28 квітня 2020 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борода Смоленської області Російської Федерації, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ЗС України, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
в с т а н о в и в :
26.03.2020 близько 23:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. І. Франка в с. Литовеж Іваничівського району, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 удари кулаком в область обличчя.
Згідно висновку експерта № 85 від 06.05.2021 року на тілі ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: забиття м`яких тканин у вигляді набряку в ділянці обличчя зліва, навколо орбітальна гематома зліва, гематома підслизової оболонки верхньої губи зліва, перелом нижньої щелепи зліва в ділянці 37, 38 зубів. Враховуючи локалізацію, характер тілесних ушкоджень, вони утворились від ударної травмувальної дії тупого предмета (предметів) з обмеженою травмувальною поверхнею. За ступенем тяжкості забиття м`яких тканин у вигляді набряку в ділянці обличчя зліва, навколо орбітальна гематома зліва, гематома підслизової оболонки верхньої губи зліва відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Перелом нижньої щелепи зліва в ділянці 37, 38 зубів відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Таким чином обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Додатково пояснив, що причиною виникнення конфлікту між ним та потерпілим стало те, що останній образив його матір. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не позбавляти його волі. Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий в судовому засіданні підтвердив факт спричинення йому середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, яке спричинив йому обвинувачений ОСОБА_4 . При призначенні покарання просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання, застосувавши іспитовий строк. Крім того, потерпілий вважає недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним та обвинуваченим не оспорюються. При цьому вказав що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений, потерпілий та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України так, як він умисно спричинив потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, роль обвинуваченого у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину, його особисте ставлення до вчиненого та щире розкаяння у вчиненому, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, не одружений, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ЗС України, має постійне місце проживання, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що таке обтяжують, а також беручи до уваги думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, які просили призначити покарання із застосуванням випробувального терміну, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства з призначенням покарання згідно санкції статі закону за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України, що на думку суду буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Речові докази відсутні.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Іваничівський районний суд Волинської області.
Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1