Провадження № 1-кс/643/5152/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2021 м.Харків
Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002271 від 24.11.2021,-
ВСТАНОВИВ:
З наданих матеріалів вбачається, що 23.11.2021 до Харківського РУП №2 ГУНП в Х/о надійшов рапорт від поліцейських роти №5 батальйона №4 УПП в Х/о про те, що під час патрулювання 23.11.2021 близько 23:10 год. по вул. Івана Камишева, 67 м. Харкова ними було зупинено автомобіль BMW Х5 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , 1992 р.н., в ході чого було виявлено, що номер кузова автомобіля знищено.

Відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР за №0002271 від 24.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Під час проведення огляду місця події 24.11.2021 у період часу з 00:33 год. до 01:30 за адресою: м. Харків, вул. І. Камишева, 67, виявлено автомобіль «BMW» Х5 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який було вилучено зі свідоцтвом про реєстрації ТЗ та ключем. Підставою для вилучення автомобіля став рапорт інспектора роти №5 батальйону №4 УПП в Харківській області ОСОБА_5 , згідно якого номер кузова на ТЗ знищено кустарним способом, а автомобіль з вказаними номерними знаками знятий з реєстрації у березні 2020 року. Вилучений в ході огляду місця події автомобіль та інші речі оглянуто та визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор, посилаючись на положення ст.98 КПК України зазначає, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів є необхідність у арешті цього тимчасово вилученого майна.
В судове засідання прокурор не з`явилась, подала заяву у якій просила клопотання задовольнити та розглянути за її відсутності.
Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання повідомлявся шляхом направлення смс повідомлення на вказаний ним у письмових поясненнях номер телефону. У письмових поясненнях ОСОБА_4 зазначив, що він придбав автомобіль BMW Х5 д/н НОМЕР_1 та керував ним 24.11.2021. Проти огляду та арешту майна не заперечував.

Дослідивши клопотання й додані матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.5 ст.171 КК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Дане клопотання направлено до суду поштою 24.11.2021, тобто в день його вилучення, тому строк для подачі клопотання прокурором дотриманий.
Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що в даному випадку стороною обвинувачення наведено достатнє обґрунтування на підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України, дане клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третьою особою майном, яке є предметом даного клопотання, а вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо необхідності накладення арешту, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, на теперішній час здійснюється досудове розслідування, є достатні підстави вважати, що вилучене майно містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду цих предметів та проведення відповідних судових експертиз, тому, на переконання суду, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому зашкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002271 від 24.11.2021 задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події, проведеного 24.11.2021 у період часу з 00:33 год. до 01:30 за адресою: м. Харків, вул. Івана Камишева, 67, а саме на: автомобіль «BMW» Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_6 , ключ з брелком.

Зберігання майна визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1