Справа № 464/7111/14-к
пр.№ 1-о/464/3/21
У Х В А Л А

18 жовтня 2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами,
у с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вирок Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2016 року. В обґрунтування заяви покликається, на те що в матеріалах справи, зокрема в медичній експертизі вказано, що потерпілі в даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.121 КК України отримали тяжкі тілесні ушкодження покинули лікарню на третій день. На його думку з тяжкими тілесними ушкодженнями не можливо покинути лікувальний заклад на третій день, а тому просить прийняти дану заяву до розгляду та призначити по даній справі експертизу медичного висновку. Вказує, що дана обставина йому стала відомою в кінці вересня 2021 року, тому вважає, що таку подано у строк.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали даної заяви, суддя дійшов наступного висновку.
Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ч.1 ст.121, ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст.199 КК України три роки позбавлення волі; за ч.2 ст.199 КК України п`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.1 ст.121 КК України шість років позбавлення волі; за ч.1 ст.289 КК України три роки обмеження волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 призначити остаточне покарання шість років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2019 вирок Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2016 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 - без зміни. Дану ухвалу залишено без зміни Постановою Верховного суду від 12 травня 2021 року.
Згідно із вимогами ст.460 КПК України, яка регламентує право подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.463 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Верховний Суд у Постанові від 23 лютого 2021 року (справа № 754/10422/16-к провадження № 51-3917км20) зазначив, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю суду; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Заява засудженого ґрунтується на аналізі доказів, що стали підставою для ухвалення вироку стосовно нього, не згоді з їх оцінкою, що була надана судом при ухваленні вироку, що може бути лише підставою для оскарження вироку, а не для перегляду за нововиявленими обставинами.

Такі обставини суд не вважає нововиявленими, оскільки ч.2 ст.459 КПК України передбачає, що нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, нововиявлені обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України» від 09 вересня 2011 року (Заява № 4994/04), який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Обставини, на які посилається засуджений не є нововиявленими, оскільки зводяться фактично до незгоди із судовим рішенням. Окрім цього, ті докази, щодо аналізу яких він вдається у своїй заяві були відомі під час судового розгляду та ухвалення вироку, що теж означає, що такі обставини не є нововиявленими.

За положеннями ч.3 ст.464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу, згідно з якою касаційна скарга повертається, якщо: 1) особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; 2) її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу; 3) вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Таким чином, на стадії вирішення питання щодо відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами та перевірки заяви на відповідність вимогам статті 462 КПК України процесуальним законом передбачено можливість прийняти рішення про відкриття провадження за такою заявою або про повернення її у встановлених частиною 3 статті 429 КПК випадках.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає що відсутні обставини, які закон визнає нововиявленими, а також те, що заявником пропущений трьох місячний строк звернення з такою заявою, така підлягає поверненню засудженому на підставі п.3 ч.3 ст.429 КПК України.

Керуючись ст.ст.429, 459, 460, 462, 463, 464 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повернути заявнику.
Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не позбавляє права повторного звернення до суду.
Копію ухвали суду невідкладно направити заявнику.
Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її отримання заявником.

Суддя ОСОБА_1