ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2914/21 Справа № 214/8295/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , за ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 було закрито на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Як встановлено судом, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 19 липня 2018 року приблизно о 08.50 годині, знаходячись на ділянці проїжджої частини в районі будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до раніше йому не знайомого ОСОБА_8 , якого він зустрів на вказаній ділянці місцевості, вступив з ним в словесний конфлікт. В ході виниклого конфлікту, ОСОБА_10 , не усвідомлюючи можливості настання наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг усвідомлювати настання таких наслідків, умисно завдав одночасно удару кулаками обох рук в ділянку грудей потерпілому ОСОБА_8 , в наслідок чого останній втратив рівновагу, тулуб потерпілого відхилився від свого звичайного положення при зафіксованій правій нозі, та таким чином отримав тілесні ушкодження.
Своїми діями ОСОБА_10 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: перелому обох щиколоток і заднього краю великої гомілкової кістки правої нижньої кінцівки з зміщенням уламків і вивихом стопи, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1482 від 28 вересня 2018 року за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 належить кваліфікувати за ст. 128 КК України за ознаками: необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_10 мали місце 19 липня 2018 року.
Виходячи з того, що з дня вчинення ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років, - минуло понад вісім років, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Представник потерпілого в судовому засіданні просить ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , за ст. 128 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що вирішується питання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 у зв`язку із закінченням строків давності, суд першої інстанції, перевіривши передбачені ст. 49 КК України підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності, не встановив факт умисного вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від суду, хоча був зобов`язаний, невірно дійшов висновку про необхідність звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України.
Позиції учасників судового провадження.
Представник потерпілого в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній. Потерпілий думку свого представника підтримав.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилався на відсутність правових підстав для її задоволення.
Захисник обвинуваченого та обвинувачений проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого заперечували, просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника потерпілого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування судового рішення.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Вищевказаних норм кримінального процесуального законодавства України при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_10 суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, істотних порушень, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положенням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення (ч. 2 ст. 337 КПК України). З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч. 3 ст. 337 КПК України).

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності зазначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 19 липня 2018 року, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до раніше не знайомого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , не усвідомлюючи можливості настання наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг усвідомлювати настання таких наслідків, умисно завдав одночасно удару кулаками обох рук в ділянку грудей потерпілому ОСОБА_8 , внаслідок чого останній втратив рівновагу, тулуб потерпілого відхилився від свого звичайного положення при зафіксованій правій нозі, та таким чином отримав тілесні ушкодження.
Тобто, інкримінований ОСОБА_10 злочин, передбачений ст. 128 КК України, було вчинено 19 липня 2018 року.
Виходячи з того, що з дня вчинення ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від 150 до 240 годин або виправних робіт на строк до 2 років, або обмеження волі на строк до 2 років, - минуло понад 3 роки, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, то колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність застосування правових підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки за приписом вказаної статті кримінального закону і п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим видом звільнення.

Доводи представника потерпілого в апеляційній скарзі щодо того, що судом першої інстанції, в ході вирішення питання про можливість закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, не було встановлено факт умисного вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від суду, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до матеріалів справи таких фактів не вбачається, а представником потерпілого належних, достовірних та допустимих доказів на ухилення ОСОБА_10 від суду не надано.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , за ст. 128 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4