Справа № 991/70/22
Провадження № 1-кс/991/71/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].
10 січня 2022 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі слідчий суддя), секретар судового засідання ОСОБА_2 .

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) 03 жовтня 2016 року за № 0000308.
Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1-4].
ОСОБА_3 (інформація у скарзі відсутня).

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].
Кримінальне правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 209 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].
Заявник захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 ; прокурор САП Олефір Ю.О.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].
Вирішується питання за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову виконувача обов`язків керівника САП від 21 грудня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000308 від 03 жовтня 2016 року.

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].
Слідчий суддя встановив.

До слідчого судді надійшла скарга захисника ОСОБА_4 на постанову виконувача обов`язків керівника САП про відмову у задоволенні скарги від 21 грудня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000308 від 03 жовтня 2016 року.

Зі змісту скарги та долучених до неї матеріалів видно, що:

- у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження за № 0000308, відомості про яке внесене до ЄРДР 03 жовтня 2016 року;

- 29 травня 2018 року детективами до ЄРДР були внесені відомості за № 0000502 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України;

- 07 червня 2018 року прокурором матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за № 0000308 і за № 0000502 були об`єднанні в одне провадження за № 0000308;

- 19 листопада 2018 року, детективами до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 209 КК України за № 0001144;

- 06 березня 2019 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за № 0000308 і за № 0001144 були об`єднанні прокурором в одне провадження за № 0000308;

-14 травня 2020 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000308, внесеному до ЄРДР 03 жовтня 2016 року;

- 13 липня 2020 року Генеральний прокурор винесла постанову про продовження строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до 14 жовтня 2020 року.

Захисник у скарзі звертає увагу на те, що 16 березня 2018 року введено в дію п.п. 20 п. 7 § 1 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року (надалі Закон № 2147-VIII), яким ст. 294 КПК України було викладено у новій редакції, згідно з якою строк досудового розслідування може бути продовжений до шести місяців тільки слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора. Відповідно до п. 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII зміни, внесені до КПК України пп. 20 п. 7 § 1 розділу 4 Закону № 2147-VIII, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін. На думку захисника, цей пункт не регулює питання продовження строку досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, а стосується кримінального провадження, в якому відомості в ЄРДР були внесені тільки про одне кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився 14 липня 2020 року. З огляду на що, 15 грудня 2021 року захисник ОСОБА_4 , в порядку ст. 308 КПК України, звернувся до прокурора вищого рівня Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 зі скаргою на недотримання прокурорами САП розумних строків прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за № 0000308. Постановою в.о. керівника САП ОСОБА_5 від 21 грудня 2021 року у задоволенні цього клопотання було відмовлено, а захисник звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду з цією скаргою, за якою просить скасувати зазначену постанову та зобов`язати прокурора вищого рівня надати відповідному прокурору САП вказівку у найкоротший строк (негайно) винести постанову про закриття кримінального провадження за № 0000308 від 03 жовтня 2016 року.

Наведені обставини підтверджуються долученими до скарги та наданими прокурором САП матеріалами, зокрема: витягом з ЄРДР від 10 січня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000308 від 03 жовтня 2016 року, копією клопотання детектива НАБУ від 06 липня 2020 року про продовження строку досудового розслідування, копією постанови Генерального прокурора від 13 липня 2020 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000308 тощо. Слідчий суддя також зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження доводів щодо руху цього кримінального провадження, а саме його об`єднання з іншими кримінальними провадженнями, стороною захисту не надано.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор САП ОСОБА_6 заперечував проти задоволення вимог скарги. Зазначив, що положення Закону № 2147-VIII не поширюються на кримінальні провадження, відомості про які внесено до ЄРДР до набрання ним чинності.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 217 КПК України (в редакції Закону України № 1355-VIII від 12 травня 2016 року), у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 219 КПК України (в редакції Закону України № 1355-VIII від 12 травня 2016 року), досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до вимог п. п. 1-3 ч. 2 ст. 294 КПК України (в редакції Закону України № 1355-VIII від 12 травня 2016 року), якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, він може бути продовжений в межах строків, встановлених п. п. 2 та 3 ч. 2 ст. 219 КПК України: до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури; до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником; до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором України чи його заступниками.

Відповідно до вимог п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Відповідно до вимог абз. 4 п.п. 20 п. 7 § 1 Розділу 4 Закону № 2147-VIII, ч. 3 ст. 294 КПК України викладено в такій редакції: якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 2 абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України, він може бути продовжений в межах строків, встановлених п.п. 2 та 3 ч. 2 ст. 219 КПК України: 1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.

Відповідно до вимог п. 4 § 2 Розділу 4 Закону № 2147-VIII, п.п. 20 п. 7 § 1 розділу 4 вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Відповідно до вимог п. 1 Розділ 6 Закону № 2147-VIII, цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Постановою Пленуму Верховного суду № 2 від 30 листопада 2018 року, днем початку роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

З долучених до скарги матеріалів, видно, що в провадженні Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 03 жовтня 2016 року за № 0000308. 14 травня 2020 року у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, яке є першим повідомленням про підозру у цьому кримінальному провадженні за наданою слідчому судді інформацією, а тому досудове розслідування мало бути закінчено протягом двох місяців, тобто до 14 липня 2020 року. 13 липня 2020 року, в порядку ст. 294 КПК України, Генеральний прокурор винесла постанову про продовження строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 14 жовтня 2020 року. 07 жовтня 2020 року детективами НАБУ повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Зі змісту скарги та пояснень наданих захисником ОСОБА_4 у судовому засіданні видно, що доводи сторони захисту зводяться до незгоди саме з постановою Генерального прокурора від 13 липня 2020 року, оскільки строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні на думку захисника було продовжено неуповноваженим на те суб`єктом (Генеральним прокурором, а не слідчим суддею), відповідно до вимог ст. 294 КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Враховуючи, що стороною захисту не надано матеріалів на підтвердження доводів, зазначених у скарзі (постанов органу досудового розслідування про об`єднання, виділення кримінальних проваджень тощо), слідчий суддя позбавлений можливості всебічно встановити рух кримінального провадження № 0000308, зокрема, у частині його об`єднання з іншими кримінальними провадженнями. Разом з тим, зі змісту скарги видно, що в цьому кримінальному провадженні були об`єднані матеріали кримінальних проваджень за № 0000502 і за № 0001144.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що днем початку досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні є день початку того кримінального провадження, яке розпочалося раніше, а саме 03 жовтня 2016 року, у зв`язку з чим вимоги ст. 294 КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII) не підлягають застосуванню до кримінального провадження за № 0000308 від 03 жовтня 2016 року, оскільки не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після 15 березня 2018 року.

Слідчий суддя вважає, що строк досудового розслідування був продовжений Генеральним прокурором в межах строків, встановлених п. 3 ч. 2 ст. 219 КПК України, та відповідно до вимог ст. 294 КПК України в редакції Закону України № 1355-VIII від 12 травня 2016 року, яка діяла на момент внесення відомостей до ЄРДР у цьому кримінальному провадженні.

Посилання захисника на інший порядок продовження строку досудового розслідування в кримінальному провадженні за № 0001097 слідчий суддя не вважає релевантним та не бере до уваги, оскільки ним мають вирішуватися лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами в межах певного кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова в.о. керівника САП ОСОБА_5 від 21 грудня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 винесена відповідно до вимог ст. 110 КПК України і не підлягає скасуванню, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню також і вимога скарги про зобов`язання прокурора вищого рівня надати відповідному прокурору САП вказівку у найкоротший строк (негайно) винести постанову про закриття кримінального провадження за № 0000308 від 03 жовтня 2016 року.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 303-304, 372, 376 КПК України дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги захисника Болдіна О.М.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].
Слідчий суддя постановив.

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову виконувача обов`язків керівника САП ОСОБА_5 від 21 грудня 2021 року у кримінальному провадженні за № 0000308 від 03 жовтня 2016 року - відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 14 січня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7