Справа № 569/3433/21
У Х В А Л А

25 лютого 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 , м
при секретарі ОСОБА_2 ,
власника майна ОСОБА_3 ,
представника ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

В с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, в якому просив суд скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21.10.2021 на автомобіль марки «Renault Kango», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, власником якого є ОСОБА_3 .
В судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали повністю, просили суд його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання, просив суд відмовити у його задоволенні, у зв`язку із безпідставністю та необгрунтованістю, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, не проведено відтворення, тривають слідчі дії. Крім того, вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Заслухавши учасників розгляду в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000583 від 21.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21.10.2021 задоволено клопотання слідчого Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль марки «Renault Kango», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, власником якого є ОСОБА_3 , із забороною власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи заявника про те, що арешт вищевказаного майна є необґрунтованим та безпідставним, оскільки вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, в якому на даний час не проведено відтворення та тривають слідчі дії, тому питання скасування арешту вказаного майна є передчасним.
За наведених обставин, слідчий суддя вважає що підстав для задоволення клопотання не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, -

У х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1