ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4630/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження№0003636 відомості про яке внесено до ЄРДР від 27.11.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 24.05.2021 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києва ОСОБА_6 ,за погодженням з процесуальним керівником прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 ,звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження№0003636,відомості про яке внесено до ЄРДР від 27.11.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0003636 від 27.11.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 , 26.11.2021 приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Новус» №1036, що розташований за адресою: м. Київ, проспект Бажана, 8, в якому здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Новус Україна», ідентифікаційний номер 36003603, вирішила умисно, з корисливих мотивів, повторно викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у торговому залі вказаного магазину, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла з полиць товари, а саме: ікру лососеву зернисту «Шаланда» в скляній банці, 350 гр., вартістю 1119 гривень 20 копійок (без ПДВ), ікру лососеву зернисту «Камчадал» в скляній банці, 200 гр., вартістю 399 гривень 20 копійок (без ПДВ), загальною вартістю 1 518 гривень 40 копійок, які сховала до сумки, яку мала при собі.
Після цього, ОСОБА_4 , утримуючі при собі викрадений товар, не маючи наміру оплачувати його, пройшла повз сигнальні рамки у бік виходу з магазину, тим самим виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була викрита та зупинена працівниками охорони вказаного магазину разом з наявним майном, яке вона намагалася викрасти.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

У вчиненні даного злочину - закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, українка, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, не працююча, заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима 24.05.2021 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років, й вказані обставини можуть спонукати підозрювану до втечі з метою уникнення покарання, адже підозрювана, судима за майновий злочин аналогічного характеру 24.05.2021 року, офіційно не працевлаштована, може незаконно впливати на представника потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваної у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення, може здійснювати незаконний вплив на них, адже останні судом безпосередньо не допитані. Окрім того, про наявність вказаних ризиків, а також призначення реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі, вказує те, що підозрювана вчинила інкримінований їй злочин, маючи не зняту судимість у встановленому законом порядку, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходів, не працевлаштована, єдиним встановленим джерелом доходів є зайняття протиправною діяльністю - крадіжка. Разом з тим, раніше засуджена за вчинення корисливого злочину проти власності. Покарання, призначене вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2021 року, не перевиховало її, вона не стала на шлях виправлення, й знову через короткий період часу вчинила нове кримінальне правопорушення проти власності.

В судовому засіданні підозрювана та її захисник просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, такий як цілодобовий домашній арешт, водночас підозрювана свою вину у вчиненні злочину не визнала. Вважаючи, що підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою не має, оскільки матиме добросовісну процесуальну поведінку.

Захисник, зважаючи на ознаки застосування насильства до підозрюваної, просив застосувати положення ч.6 ст. 206 КПК України. Вказав, що незважаючи на те, хто вчинив насильство до підозрюваної, норма ч.6 ст. 206 КПК України має бути застосована.

Слідчий суддя, обговорюючи питання про застосування ч.6 ст. 206 КПК України встановив таке.

Як вбачається із пояснень підозрюваної, насильство до неї було застосовано працівниками охорони магазину шляхом зобов"язання ОСОБА_7 лягти на підлогу, й це підтверджується фотознімками відеозапису з камер спостереження в магазину "Новус", а не під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), за таких підстав слідчий суддя не застосовує ч.6 ст. 206 КПК України.

Так, норма ч.6 ст. 206 КПК України передбачає, що слідчий суддя вживає заходів, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб).

Оскільки підозрювана визнала, що насильство до неї було застосовано саме працівниками охорони магазину шляхом зобов"язання лягти на підлогу, а не під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), підстав для застосування слідчим суддею ч.6 ст. 206 КПК України немає.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши надані стороною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 26.11.2021 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

27.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину;
- протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України;
- протоколом огляду відеозапису;
- протоколами допиту свідків;
- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, що згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного, оскільки існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, що зазначені в п.п.1, 3, 5 ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до неї запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду й розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну його процесуальної поведінки.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років, й вказані обставини можуть спонукати підозрювану до переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, адже підозрювана, засуджена за майновий злочин аналогічного характеру згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2021 року, офіційно не працевлаштована, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки останні судом не допитані, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення, може здійснювати незаконний вплив на них. Окрім того, про наявність вказаних ризиків, а також призначення реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі, вказує те, що підозрювана вчинила інкримінований їй злочин, маючи не зняту судимість у встановленому законом порядку, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходів, не працевлаштована, єдиним встановленим джерелом доходів є зайняття протиправною діяльністю. Разом з тим, підозрювана раніше судима за вчинення корисливого злочину проти власності (крадіжка) за аналогічних обставин - викредення з магазину товарів. Покарання, призначене вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2021 року, не перевиховало її, вона не стала на шлях виправлення, й знову через короткий період часу вчинила нове кримінальне правопорушення проти власності (крадіжка).

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваної в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Тримання під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих ст. 194 даного Кодексу, тобто утримання під вартою відповідає критерію розумності.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики існують, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрювану обов`язків.
Щодо питання уникнення наявних ризиків шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання особи під вартою, то у світлі факторів пов`язаних з характером підозрюваної, як особи, яка раніше судима за аналогічний злочин проти власності (крадіжка) згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2021 року, яка на шлях виправлення не стала, висновків не зробила, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
Позиція підозрюваної щодо застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, жодним чином вказані висновки не спростовують, адже покарання, призначене вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2021 року, не перевиховало її, вона не стала на шлях виправлення, й знову вчинила нове кримінальне правопорушення проти власності (крадіжка).

З урахування сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваної, злочину, який нею вчинений, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й слідчий суддя вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної з урахуванням обставин правопорушення та її особи, адже підозрювана не працевлаштована, свідомо обрала для себе єдине джерело доходу направлене на повторне, таємне викрадення чужого майна, зважаючи на вчинений нею злочин, й усвідомлення наслідків покарання, може вплинути на її процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого злочину - продовження злочинної діяльності, вплив на свідків та потерпілого, що є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою з правом внесення застави, у розмірі, який відповідатиме завданим її злочинними діями майновим збиткам (2 270 грн.), який визначений слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, й з урахуванням того, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб(п.1 ч.5 ст. 182 КПК України).

З урахуванням п.1 ч.5 ст. 182 КПК України, з урахуванням особи підозрюваної, її майнового стану та процесуальної поведінки, визначити розмір застави у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 270 грн. 00 коп., яка буде достатньою для виконання покладених на неї обов`язків.

Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 182, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження№0003636 відомості про яке внесено до ЄРДР від 27.11.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 24.05.2021 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави (правом внесення застави) в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 (нуль) коп., що становить один прожиткий мінімуму для працездатних осіб.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власносності.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, а також виконувати наступні обов`язки терміном 60 (шістдесят) днів:

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з часу фактичного затримання, тобто з 26 листопада 2021 року 19 години 00 хвилин.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 25 січня 2022 року о 19 годині 00 хвилин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: