Дата документу 10.09.2021 Справа № 554/8470/21
УХВАЛА
Іменем України
10 вересня 2021 р. м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджено першим заступником керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 07.05.2021 р. за ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 07.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2021 інспекцією з контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста Полтави проведено перевірку нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , під час якої виявлені порушення щодо проведених без дозволу архітектурних змін будівлі.

Дізнавшись про проведену перевірку та виявлені порушення у ОСОБА_6 , який є депутатом Полтавської міської ради 8 скликання, виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від власника вказаного приміщення.

Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_6 залучив ОСОБА_7 , який відповідно до розпорядження Полтавського міського голови № 236-к від 26.04.2016 призначений на посаду начальника управління з питань містобудування та архітектури, головного архітектора міста Полтави, є представником місцевого самоврядування і згідно посадової інструкції виконує організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, та відповідно до примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Діючи відповідно до спільного злочинного умислу за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 23.03.2021 висунув вимогу представнику ОСОБА_5 - ОСОБА_8 про надання неправомірної вигоди за сприяння у видачі управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва з метою проведення реконструкції нежитлових приміщень у АДРЕСА_1 , а також видачу КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради паспорту на вивіску на вказану будівлю. На вказану вимогу ОСОБА_6 ОСОБА_8 не погодився.

Для одержання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва з метою проведення реконструкції нежитлових приміщень у АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 30.03.2021 звернувся із відповідною заявою до виконавчого комітету Полтавської міської ради.
08.04.2021 та 22.04.2021 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , відмовив ОСОБА_5 у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва.

У подальшому 28.04.2021 ОСОБА_6 у телефонній розмові повідомив ОСОБА_8 , що управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 не погодився надати неправомірну вигоду.

При цьому ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повторно висунув вимогу ОСОБА_8 про надання неправомірної вигоди, та указав суму неправомірної вигоди 5 тис. дол. США. При цьому, ОСОБА_6 довів ОСОБА_8 про необхідність оформлення управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради не містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, а паспорту зовнішнього опорядження фасаду нежитлових приміщень в будинку у АДРЕСА_1 , що дозволить привести у відповідність до законодавства наявні архітектурні зміни у будівлі та усунути порушення, а також оформлення у КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради паспорту на вивіску на вказану будівлю.

28.04.2021 ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_6 передав останньому через посередника першу частину неправомірної вигоди у сумі 2 тис. дол. США

У свою чергу, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , 14.05.2021 надав ОСОБА_5 лист про те, що видача містобудівних умов та обмежень з метою проведення реконструкції без зміни загальної площі та цільового призначення не передбачена, а тому містобудівні умови та обмеження не надаються.

03.08.2021 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , надав ОСОБА_8 лист про погодження управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради паспорту зовнішнього опорядження фасаду нежитлових приміщень в будинку по АДРЕСА_1 .

02.09.2021 ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_6 передав останньому через визначеного ним посередника другу частину неправомірної вигоди в сумі 3 тис. дол. США, після чого ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в одержані службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

02.09.2021 ОСОБА_6 затримано в порядку ст..208 КПК України та 03.09.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В ході проведення досудового розслідування з УСБУ в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що підозрюваний у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , має орендовані сейфові скриньки, поточний та депозитний рахунок відкриті в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; ідентифікаційний код: 14360570; юридична адреса: вул.. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001; адреса для кореспонденції: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094) та безпосередньо в Філії «Полтавського Головного регіонального управління» Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» розташованого за адресою: м. Полтава, вул.. Соборності, 70А.

Санкція ч.3 ст.368 КК України, за якою повідомлено про підозру ОСОБА_6 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на сnрок від 5 до 10 років з конфіскацією майна.

Таким чином, з метою належного забезпечення конфіскації майна як виду покарання, виникає необхідність у накладенні арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 ..

В судове засідання сторони кримінального провадження не з`явились. На підставі ч.1 ст.171 КПК України, де закріплено - неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, суд вважав можливим розглянути клопотання у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що у провадженні СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 07.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно п.п. 1, 3, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення зазначена правова підстава для арешту майна, але досліджуючи надані нею докази, суд вважає, що слідчим не надано доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Так, суду не надано документів (посвідчення), що підтверджують статус ОСОБА_6 як службової особи, що здійснюють функції пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Не надано доказів підпорядкування ОСОБА_6 ОСОБА_7 , який займає посаду начальника управління з питань містобудування та архітектури, головного архітектора міста Полтави, або підпорядкування ОСОБА_7 ОСОБА_6 ..

Зазначене в клопотанні, що ОСОБА_6 є депутатом Полтавської міської ради 8 скликання, не підтверджено документами.

Суд зазначає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть бути службовими особами, але їх не підпорядкованість один одному не встановлює кваліфікуючої ознаки «за попередньою змовою групою осіб», такі дії, якщо вони мали місце повинні кваліфікуватися за різними статтями КК України, що може вплинути на наявність чи відсутність додаткового покарання в виді конфіскації майна.

Крім того, висунута підозра ОСОБА_6 за кваліфікуючою ознакою «за попередньою змовою групою осіб», не підтверджується жодним доказом наданим до клопотання. А також не підтверджене і вимагання неправомірної вигоди.

Слідчий суддя вважає, що фактичні обставини кримінального провадження, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Але дослідивши матеріали, що додані до клопотання, суд дійшов циновку про безпідставність заявленого клопотання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено обґрунтування необхідності арешту майна.

Крім того, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.171 КПК України, слідчий просить накласти арешт на невизначене майно на всі поточні та депозитні рахунки, на все майно, яке зберігається в сейфових скриньках орендованих на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з зазначеним реєстраційним номером платника податків.

А також, слідчим не зазначені конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним ОСОБА_6 , що є порушенням п.3 ч.2 ст.171 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Частиною 1 ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя у даному випадку керується вимогами, передбаченими ч.2 ст.173 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання не підтверджено доказами, необґрунтоване і безпідставне, тому в клопотанні про накладення арешту необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 173, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджено першим заступником керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 07.05.2021 р. за ч.3 ст.368 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .