УХВАЛА
Іменем України

21.10.2021 Справа №607/18622/21 Провадження № 1-кс/607/6139/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на постанову дізнавача СД ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 06.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

УСТАНОВИВ:

19.10.2021 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 06.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Скарга мотивована тим, що 06.10.2021 дізнавачем СД ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Однак адвокат вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, передчасною та такою, що не відповідає фактичним обставинам та матеріалам кримінального провадження. Також адвокат зазначив, що дізнавачем належним чином не обґрунтовано наявність цивільно-правових відносин та відсутність ознак кримінального правопорушення.

За таких підстав адвокат просить скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 06.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, та просив скаргу задовольнити. Вказав, що у межах даного кримінального провадження ОСОБА_5 є заявником. Також повідомив, що при зверненні ОСОБА_5 з заявою про вчинення кримінального правопорушення та на перших етапах досудового розслідування її інтереси представляв інший захисник, а тому ОСОБА_5 надавала слідству показання відносно декількох епізодів кримінального правопорушення, зокрема погроз, які надходили їй від ряду осіб. Однак надалі, коли він почав представляти інтереси ОСОБА_5 , встановлено, що відносно більшості епізодів кримінального правопорушення немає достатньо належних доказів, відтак станом на даний час ОСОБА_5 вказує лише про один епізод кримінального правопорушення, який мав місце 18.02.2019 за місцем проживання останньої. Так, потерпіла зазначає, що 18.02.2019 в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 висловлював погрози її життю в присутності декількох свідків, серед яких були знайомі та друзі ОСОБА_5 , а також інші особи, які не є її рідними, та всі вони можуть підтвердити факт висловлювання їй погроз. При цьому потерпіла сприйняла ці погрози як реальні. Також зазначив, що на даний час ОСОБА_5 перебуває у Сполучених Штатах Америки, оскільки досі побоюється за своє життя. Вказав, що не заперечує, що між ОСОБА_5 та дружиною ОСОБА_7 ОСОБА_8 на той час існував цивільно-правовий спір. Однак саме у зв`язку з наявністю такого спору були висловлені погрози потерпілій, а сам по собі спір не може бути підставою для закриття кримінального провадження. Також зазначив, що у межах кримінального провадження дізнавачу були надані вказівки прокурором, однак не всі з них були виконані. На думку адвоката, органом досудового розслідування, можливо, і здійсненні усі необхідні слідчі дії, однак не надано належну правову оцінку всім зібраним доказам. Щодо необхідності вчинення додаткових слідчих дії вказав, що потрібно здійснити допит працівників патрульної поліції, які прибули за викликом на місце події.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги та скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження. Також зазначила, що кримінальне провадження відкрито за фактом висловлювання погроз ОСОБА_5 зі сторони ОСОБА_8 . Вказала, що на перших етапах досудового розслідування потерпіла та свідки давали узагальнені покази, що на адресу ОСОБА_5 надходили погрози. Однак надалі такі покази були змінені та свідки конкретизували їх відносно події, яка мала місце 18.02.2021 за місцем проживання потерпілої. Також вказала, що працівники патрульної поліції не були допитані, оскільки до матеріалів кримінального провадження були долучені матеріали за наслідком виїзду патрульної поліції за викликом, відтак необхідності у їх допиті немає. Зауважила, що покази потерпілої також мають суттєві розбіжності, оскільки спочатку вона вказувала, що погрози їй висловлювала ОСОБА_8 , а про погрози ОСОБА_7 вона дізналась від третіх осіб. Однак в подальшому потерпіла зазначала, що ОСОБА_7 висловлював їй погрози особисто. Не заперечувала, що у постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не надано оцінку показанням свідків.

У судове засідання ОСОБА_5 та дізнавач СД ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 не з`явилися.

Вказане згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Так, сектором дізнання ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000704 від 17.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду, якою зобов`язано внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 за фактом того, що ОСОБА_8 висловлює їй погрози вбивством.

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 06.10.2021 дане кримінальне провадження закрите відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як видно, закриваючи кримінальне провадження № 0000704 від 17.12.2019, в мотивувальній частині постанови від 06.10.2021 дізнавач зазначив, що під час проведення досудового розслідування встановлено відсутність ознак кримінального проступку та наявність цивільно-правових відносин. Відтак відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України дізнавач прийняв рішення про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя не погоджується з постановою дізнавача від 06.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019 та вважає її невмотивованою з таких підстав.

Частина 2 ст. 9 КПК України встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий, дізнавач в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз наведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Разом з тим для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого, дізнавача обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

При цьому постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»).

Перевіркою матеріалів кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019 встановлено, що дізнавач сектору дізнання ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 при закритті цього кримінального провадження вказаних вимог закону не дотримався.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019, під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні дізнавачем здійснені такі слідчі (розшукові) та процесуальні дії: проведені допити потерпілої ОСОБА_5 ; проведені допити свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; надані доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України.

При цьому з матеріалів кримінального провадження також вбачається, що у межах досудового розслідування були отримані матеріали, які зареєстровані в Єдиному обліку під № 633 від 18.02.2019 та № 643 від 19.02.2019, які були оформлені працівниками патрульної поліції за зверненням ОСОБА_9 за фактом виникнення конфлікту з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

З вказаних вище матеріалів ЄО вбачається, що виклик працівників поліції 18.02.2019 за вказаною вище адресою був здійсненний ОСОБА_9 за фактом того, що ОСОБА_5 незаконно виносила майно з будинку її брата ОСОБА_17 . Разом з тим з пояснень ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які наявні в даних матеріалах, не вбачається, чи були висловлені в сторону ОСОБА_5 будь-які погрози її життю, зокрема від ОСОБА_7 , а також відсутня будь-яка інформація, яка б підтверджувала чи спростовувала, що останній перебував на місці події.

При цьому зі змісту протоколів допиту свідка ОСОБА_9 від 15.07.2021 та потерпілої ОСОБА_5 від 05.11.2020 вбачається, що останні вказують на те, що 18.02.2019 ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловлював погрози життю ОСОБА_5 .

Вказане вище спростовує доводи прокурора про відсутність підстав для допиту працівників поліції за наявності матеріалів ЄО, враховуючи те, що з цих матеріалів не вбачається, чи встановлювалися працівниками поліції обставини, які мали місце 18.02.2019 та які є предметом розслідування у цьому кримінальному провадженні. За таких обставин слідчий суддя вважає, що з метою встановлення істини у даному кримінальному провадженні дізнавачу доцільно було б здійснити допит працівників патрульної поліції, які прибули за викликом ОСОБА_9 на місце події, щодо встановлення обставин присутності там ОСОБА_7 , а також наявності будь-якого конфлікту між ним та потерпілою.

Крім цього, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем не було дотримано вимоги ст. 110 КПК України щодо належної мотивації підстав закриття провадження, оскільки дізнавач обмежився лише посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким передбачено таку підставу закриття кримінального провадження як встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, проте в мотивувальній частині постанови жодним чином не обґрунтував підстави прийняття даного рішення з посиланням на відповідні докази, отримані під час досудового розслідування.

Як було встановлено вище, у показах свідка ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_5 існують суттєві розбіжності, які останні давали на різних етапах досудового розслідування.

Зокрема, з наявного у матеріалах кримінального провадження протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 12.02.2020 вбачається, що остання повідомила про те, що від третіх осіб їй стало відомо, що ОСОБА_7 висловлював погрози ОСОБА_5 . Однак, про будь-які обставини висловлення погроз ОСОБА_5 зі сторони ОСОБА_7 , які мали місце 18.02.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , у вказаному протоколі допиту не зазначено. Разом з тим зі змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 15.07.2021 вбачається, що остання показала, що 18.02.2019 особисто була присутня під час того, як ОСОБА_7 погрожував ОСОБА_5 .

Крім цього, дізнавачем не було надано належну правову оцінку тому факту, що суттєві розбіжності містяться і у показах потерпілої ОСОБА_5 , яка під час допиту 12.02.2020 вказала, що про погрози ОСОБА_7 дізналась від третіх осіб. Однак вже 05.11.2020 під час допиту повідомила, що 18.02.2019 під час конфлікту, який виник за місцем її проживання, ОСОБА_7 особисто висловлював погрози її життю в присутності одразу декількох свідків.

Разом з тим, закриваючи кримінальне провадження, дізнавач не надав оцінку вказаним розбіжностям у показаннях потерпілої та свідка.

Крім цього, зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 06.10.2021 вбачається, що дізнавач взагалі не зазначає про обставини, які мали місце 18.02.2019, а також про докази, які підтверджують чи спростовують наявність події кримінального правопорушення, не здійснює їх правовий аналіз та не надає їм належну правову оцінку. Дізнавачем не надано у повному обсязі оцінку іншим доказам, здобутим під час досудового розслідування у цьому провадженні, з підстав доведення ними чи спростування наявності складу кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя зазначає, що сама по собі наявність цивільно-правового спору між особами не виключає можливості вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Так, наявність цивільно-правового спору може бути підставою для виникнення конфлікту між його учасниками, який, у свою чергу, може складати об`єктивну сторону вказаного вище кримінального правопорушення, яка полягає у залякуванні потерпілого позбавленням його життя.

Зазначене стало підставою передчасного і помилкового висновку дізнавача про можливість закриття кримінального провадження з підстав, вказаних в оскаржуваній постанові.
Установлені обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.
Таким чином скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 06.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню як така, що винесена передчасно, без повного та всебічного встановлення всіх обставин, що становить безумовне порушення такої засади кримінального провадження як законність.
При цьому слідчий суддя вважає, що на теперішній час не вичерпано процесуальної можливості встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні шляхом проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000704 від 17.12.2019. Під час проведення досудового розслідування належить вжити всіх заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі (розшукові) дії, зазначені в мотивувальній частині цієї ухвали, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.
Керуючись ст. 2, 9, 84, 91, 92, 303, 306, 307, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на постанову дізнавача СД ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 06.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, задовольнити повністю.
Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 06.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
Копію ухвали надіслати сектору дізнання ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000704 від 17.12.2019.
Повернути матеріали кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019 сектору дізнання ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1