КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/169/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 263 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.02.2022 року м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , подану на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України з підстав, передбачених ст. 45 КК України, та повернення клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження у загальному порядку, на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду першої інстанції постановлено відмовити у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України з підстав, передбачених ст. 45 КК України, та повернення клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження у загальному порядку.

Судове рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку прокурором у кримінальному провадженні, яка в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, зміст оскаржуваної ухвали, ознайомившись зі змістом апеляційної скарги та перевіривши її на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про необхідність відмови прокурору у відкритті апеляційного провадження.

Мотивами такого рішення є наступне.

Право на справедливий суд, закріплено у ст. 8 Загальної декларації прав людини 1948 року, у ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Право на суд передбачає право учасника спору на вільний та ефективний доступ до суду, який правомочний вирішити його справу.

Право на суд стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Конституційний Суд України в своєму рішенні дійшов висновку, що апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли Закон містить заборону на таке оскарження.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві».

Разом із тим, у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У пункті 63 рішення у справі Podbielski and PPU Polpure v. Poland від 26 липня 2005 року Суд зазначив, що «обмеження права на доступ, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги, повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосовуваними засобами та поставленою метою».

Аналогічно висновки про те, що право на право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги, містить й Постанова Верховного Суду від 05 липня 2018 року у справі № 711/5912/17.

Стаття 45 КК України регламентує випадки, порядок та умови звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, а саме: особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як встановлює ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність ; У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

При цьому, ч. 5 ст. 288 КПК України визначає право апеляційного оскарження лише ухвали суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, судові рішення, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, визначені ст. 392 КПК України: 1. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

2. Положення частини другої статті 392 щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

3. В апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Прокурором оскаржена ухвала про відмову у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України з підстав, передбачених ст. 45 КК України, та повернення клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження у загальному порядку.

Судове рішення, яке наразі оскаржено в апеляційному порядку прокурором, - не належить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку. Вказана ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Згідно із ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені вище вимоги і положення кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції відмовляє прокурору у кримінальному провадженні у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 394, 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , поданою на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України з підстав, передбачених ст. 45 КК України, та повернення клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження у загальному порядку, у зв`язку із тим, що судове рішення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2