17.12.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1004/21
Провадження № 1-кп/533/117/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000569, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05.11.2021, за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Пашківка, Козельщинський район, Полтавська область, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, офіційно не працює, освіта професійна технічна, на утриманні неповнолітніх дітей не має, групи інвалідності не має, раніше судимий:
- вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.05.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :

25 жовтня 2021 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи прямий протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання ОСОБА_5 , переконавшись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом вільного доступу з подвір`я вищевказаного господарства, повторно таємно викрав бідон без кришки, ємкістю 40 л., вартість якого згідно висновку експерта № 4440 від 09.11.2021 становить 310,00 гривень.

У подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 310,00 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів.
Обвинувачений та захисник погодилися з думкою прокурора.
Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Ураховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та правильно розумів зміст обставин, зазначених в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів і обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, а також письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Щиро каявся, просив вибачення, пояснював свої вчинки збігом тяжких життєвих обставин та зловживанням алкоголем, просив суд не позбавляти його волі, надати йому шанс на виправлення, обіцяв виправитися, вилікуватися від алкогольної залежності та працевлаштуватися.
Захисник просив суд при ухваленні вироку врахувати, що обвинувачений позитивно характеризується, визнав свою вину, надав суду чіткі та послідовні покази, також просив суд урахувати думку потерпілої, яка не наполягала на суровій мірі покарання.
Потерпіла ОСОБА_6 подала письмову заяву, у якій просила здійснювати розгляд кримінального провадження без її участі на усіх засіданнях. Повідомила про відсутність моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого, повне відшкодування ним шкоди. Щодо міри покарання покладалася на розсуд суду.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, дослідивши письмові докази, необхідні для вирішенні долі речових доказів, уважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена стороною обвинувачення, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді, підготовленою за запитом Козельщинського районного суду Полтавської області, представником персоналу органу пробації ОСОБА_7 , результати оцінки обвинуваченого ОСОБА_5 показали середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Орган пробації уважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: участь у соціально-виховних заходах, здійснення нагляду за його поведінкою. Заходи роботи з громадянином ОСОБА_5 повинні бути спрямовані на усвідомлення наслідків своїх протиправних дій, формування правослухняної поведінки, відмови від вживання алкоголю.

Разом з тим, матеріалами кримінального провадження підтверджено, а висновком органу пробації під час складення досудової доповіді не враховано, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, встановленого йому попереднім вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.05.2021.
Таким чином, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують покарання, відшкодування шкоди, думку учасників провадження, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Верховний Суд у своїй постанові від 14.09.2021 у справі № 127/25037/17 (провадження № 51-4700км20) зробив висновок, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону. Якщо особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку вчинить новий злочин, то покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Звільнення від відбування покарання з випробуванням не є невід`ємною частиною покарання, призначеного за попереднім вироком, а виступає способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у разі вчинення особою нового злочину під час іспитового строку.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений 13 травня 2021 року вироком Козельщинського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, вчинив нове кримінальне правопорушення у період іспитового строку, то суд уважає, що обвинуваченому необхідно визначити остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у даному кримінальному проваджені становлять 150 гривень 00 копійок витрати на залучення експерта, які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Разом з тим, під час судових дебатів прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, яке суд задовольняє з метою забезпечення виконання вироку суду в подальшому.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 71, 78, 185 КК України, ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного даним вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 травня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 17 грудня 2021 року по дату набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: бідон без кришки, ємкістю 40 л, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити власнику ОСОБА_6 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта та проведення експертизи у розмірі 150 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому у порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1