ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1174/21 Справа № 199/2393/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 липня 2021 року про арешт майна,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 липня 2021 року задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та накладено арешт на: роутер марки «D-Link» SIN:PHO, жорсткий диск марки «Samsung» S/N: S07GJ1UYC05943, жорсткий диск марки Seagate S/N: SL24QRWX, мобільний телефон марки «Samsung», модель: GT-E1202, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 без сім-картки, мобільний телефон марки «Samsung», модель : GT-E12001, IMEI: НОМЕР_3 без батареї та сім-картки, мобільний телефон марки «Samsung», модель: GT-E12001, IMEI: НОМЕР_4 з сім-карткою «LifeCell» НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Samsung», модель: E11OOT, IMEI: НОМЕР_6 без сім-картки, жорсткий диск марки «Samsung» S/N:S2RUJ9DDA07662, жорсткий диск S/N:2NK08U1R, мобільний телефон марки «Xiaomi», модель: «M2002F42G», який заблоковано, роутер марки «D-Link» S/N QX141D2032960, флеш носій, марки «GoodRam» 16Gb, цифровий носій інформації у корпусі чорного кольору марки «Age Star», заява на видачу готівки ОСОБА_10 на 1 арк., анкета заява до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_10 на 1 арк., довіреність ОСОБА_5 - ОСОБА_10 зареєстрована в реєстрі за №748 на 1 арк., заява-договір банківського рахунку ОСОБА_10 від 30.10.2020 за квитанцією на 2 арк., договір банківського обслуговування ОСОБА_10 на 1 арк., заява про приєднання АТ «Ощадбанк» ОСОБА_10 на 1 арк., заява ОСОБА_10 до АТ «Ощадбанк» на 1 арк., заява про відмову від автоматичної пролонгації на 1 арк., заява про анулювання довіреності ОСОБА_10 на 1 арк., ноутбук марки «ASUS», частково розукомплектований, банківська карта «Ощадбанк» НОМЕР_7 , банківська карта «Visa» з написом «Svart» НОМЕР_8 , банківська карта «Monobank» НОМЕР_9 , чотири тримача для SIM-карт: НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 , десять SIM-карт: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 ; НОМЕР_23 , SIM-карти з написами: НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , без позначок та написом «LifeCell», тримач з SIM-карткою НОМЕР_36 , роутер марки «TP-Link» S/N НОМЕР_37 , мобільний телефон марки «Xiaomi», у корпусі сірого кольору, 8 банківських чеків на ім`я ОСОБА_5 , аркуш формату А4 з переліков переказів ОСОБА_5 , ноутбук марки DELL SIN H5584813 з зарядним пристроєм, ноутбук марки «Samsung» S/N ZTSE93A2602311H з зарядним пристроєм, рубашка біла з малюнком марки «Reserved», куртка шкіряна чорна, пальто чорне, пальто чорне «Strellson», куртка чорна «S.Oliver», куртка коричнева «Montego», куртка коричнева без написів, куртка чорна «MetroConcepts», пальто чорне «Mexx», пальто сіре.
Мотивуючи постановлене рішення, слідчий суддя, врахувавши, що зазначене у клопотанні майно, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, є речовими доказами, оскільки воно містить відомості про вчинення кримінального правопорушення і може бути використано, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що правовою підставою для арешту зазначеного майна є збереження речових доказів, а арешт зазначеного майна буде розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна, дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України та необхідність накладення арешту на вилучене майно для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням ОСОБА_5 , поза межами строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, звернувся до суду з апеляційною скаргою та заявою про поновлення пропущеного ним процесуального строку на оскарження судового рішення.
Обгрунтовуючи поважність пропущення ним процесуального строку оскарження судового рішення, ОСОБА_5 посилається на те, що вперше ним було подано апеляційну скаргу на вказане рішення в 5-ти денний строк, однак, через допущенну ним помилку, скаргу було повернуто ухвалою апеляційного суду від 14.07.2021, копію, якої ним було отримано 16.07.2021, а тому апелянт вважає, пропущенний ним строк з поважних причин, який підлягає поновленню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання заступника начальника СВ СП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна повернути на 72 години для усунення недоліків.
Разом з цим, в доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_5 змінив свої апеляційні вимоги та просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.
Свої вимоги про скасування ухвали слідчого судді апелянт обґрунтовує незаконністю судового рішення та невмотивованістю клопотання слідчого, й недоведення того, що вказане в ньому майно може бути в подальшому використане, як доказ у провадженні, та не зрозуміло з яких мотивів та з якою метою, слідчий просить накласти арешт на майно, зокрема окремі предмети одягу, несправний ноутбук, й яке значення воно має для досудового розслідування. Разом з цим, вказане клопотання слідчого містить посилання на якийсь ніж, який у ОСОБА_5 не вилучався.
На переконання апелянта, слідчим не було доведено обгрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а слідчий суддя не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_5 є фізичною особою підприємцем, основним видом господарської діяльності, якого є роздрібна торгівля, що здійснюється через інтернет магазин SVART, та для ведення своєї діяльності ним було залучено на допомогу сестру та знайому, що, на його переконання, свідчить про відсутність в нього умислу на заволодіння коштами інших особі, а сам факт неотримання клієнтами товару, не свідчить про наявність складу інкримінованого злочину, а знаходиться в площині цивільно-правових відносин. До того ж, апелянт вказує, що слідчим не надано належного обгрунтування розміру шкоди, завданої вказаним кримінальним правопорушенням, та отриманої неправомірної вигоди. На переконання апелянта, накладення арешту на вказане майно, призвело до неможливості подати слідству докази правомірності його діяльності, до обмеження права на захист та зупинення його підприємницької діяльності.
Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_8 , яка апеляційну скаргу підтримала, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, колегія суддів виходить з того, що оскаржуване рішення було постановлено за відсутності ОСОБА_5 та його представника, з апеляційною скаргою до сууду апеляційної інстанціх вперше він звернувся вчасно, у визначенний законом строк, однак через його юридичну необізнанність скаргу було повернено ухвалою суду від 14.07.2021, копію, якої ним було отримано 16.07.2021.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали та приходить до висновку, що його слід поновити.
Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На переконання колегії суддів, вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею було дотримано в повній мірі.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджено, що слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000063 від 16 березня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
В рамках цього кримінального провадження 01.07.2021 проведено обшук, на підставі ухвали слідчого судді, в ході якого було вилучено документи і речі.
Постановою заступника начальника СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 02.07.2021 вилучені речі та документи визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
02 липня 2021 року заступник начальника слідчого відділення, за погодженням з прокурором, у межах цього провадження, звернувся до суду з клопотанням, в якому посилався на необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів.
Оскаржуваною ухвалою накладено арешт на майно, перелік якого зазначений у клопотанні органу досудового розслідування.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого в цій частині, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує ризик приховування, пошкодження та знищення майна, що підлягає арешту.
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене в ухвалі майно, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу у цьому кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України, визнано ним органом досудового розслідування, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, є підставою для накладення арешту на майно.
На переконання колегії суддів, слідчим в обсязі, необхідному на цій стадії провадження, доведено, що майно, яке підлягає арешту, може містити відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, що підлягає арешту, є реальними.
Ці обставини спростовані апелянтом під час апеляційного розгляду не були.
Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_5 з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, що може перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на зазначене в ньому майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності судового рішення, слід визнати необґрунтованими.
Посилання апелянта, на те, що клопотання про арешт майна має посилання на якийсь ніж, який вилучено під час обшуку не було та не має жодного відношення до цього кримінального провадження, напереконання апеляційного суду, є неспроможними, а слідчим суддею було накладено арешт виключно на майно, яке зазначено в прохальній частині клопотання.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 липня 2021 року задовольнити.
Поновити ОСОБА_5 процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 липня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 липня 2021 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4