ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/4827/20 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1022/22 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: Декриміналізація
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, без участі захисника ОСОБА_8 та представника ДУ Темнівська ВК №100, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що від частини з них надійшла заява - клопотання про розгляд справи без них, розглянувши у відкритому судовому засіданні ( в режимі відео конференції ) в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області 15 11 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою задоволено клопотання начальника ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» ОСОБА_9 відносно засудженого ОСОБА_7 щодо приведення вироків у відповідність.

ОСОБА_7 визначено покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 14 01 2019 року за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Остаточне покарання, призначене ОСОБА_7 за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 09 2020 року у виді 5 років позбавлення волі, - залишено без змін.

Суд дійшов такого висновку з тих підстав, що у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 11 2018, з 01 07 2020 року санкція ч.1 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_7 засуджений 14 01 2019 року вироком Шевченківського районного суду Харківської області за ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням ст.75 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі за діяння, яке вчинене ним до набрання чинності Законом України №2617-VIII від 22 11 2018 року, призначене покарання не відбув, вчинивши новий злочин, суд вважав, що на останнього поширюються положення ч.1ст.5 КК України, так як зазначеним Законом встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. А тому, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання та визначив йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі з урахуванням вимог ч.1 ст.72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, визначивши, що остаточне покарання, призначене ОСОБА_7 за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 09 2020 року у виді 5 років позбавлення волі необхідно залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та призначити йому остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, з урахуванням вимог ч.1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджений просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, взявши захист своїх інтересів на себе.

Захисник ОСОБА_8 надала заяву, в якій просила задовольнити апеляційну скаргу засудженого та розглядати справу за її відсутністю.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу засудженого частково. Просив обрати засудженому остаточне покарання, приєднавши частково до покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 09 2020, яким призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі, покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 14 01 2019 року, за яким призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, що дорівнює, із розрахунку день за два, 9 місяцям позбавлення волі, остаточно призначивши покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Представник ДУ «Темнівська ВК №100», повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від нього не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст.ст.66,67 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Як встановлено судом першої інстанції, 14 01 2019 року ОСОБА_7 був засуджений вироком Шевченківського районного суду Харківської області за ст.185 ч.1 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік , яке не відбув.

Крім того, 07 09 2020 року ОСОБА_7 засуджений вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до цього вироку було частково приєднано не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 14 01 2019 року, у зв`язку з чим остаточно призначено ОСОБА_7 до відбуття 5 років позбавлення волі.

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22 11 2018, яким до ч.1 ст.185 КК України внесено зміни, згідно з якими таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до п.13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 2, 3 ст. 74 КК України встановлено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу, відповідно до якої, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Таким чином, щодо засудженого ОСОБА_7 підлягають застосуванню положення ст. 5 КК України про зворотну дію закону в часі, а тому, з урахуванням вимог ч.3 ст.74 КК України, призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 14 01 2019 року за ч.1 ст.185 КК України року підлягає пом`якшенню, відповідно до ст. 72 КК України, згідно із якої одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, до покарання у виді обмеження волі.

Тобто, ОСОБА_7 слід вважати засудженим за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 14 01 2019 року за ч.1 ст.185 КК України до одного року шести місяців обмеження волі.

07 09 2020 року ОСОБА_7 був засуджений Куп`янським міськрайонним судом Харківської області ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, що відповідає санкції нового закону.

При здійсненні перерахунку строку покарання колегія суддів враховує, що відповідно до вимог ч.2,3 ст. 5 КК України погіршення становища засудженої особи не допускається, а закон про кримінальну відповідальність має зворотну дію лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність.

Враховуючи вказані положення Закону, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 09 2020 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та привести вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 14 01 2019 року у відповідність до Закону України №2617-У11 від 22 11 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», визначивши ОСОБА_7 за вищевказаним вироком за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 09 2020 року, за яким ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, необхідно частково приєднати призначене покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 14 01 2019 року за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, остаточно визначивши ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

За таких обставин, клопотання начальника ДУ «Темнівська виправна колонія №100» підлягає задоволенню, а ухвала Харківського районного суду Харківської області від 15 11 2021 року зміні, зі зміною вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 09 2020 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Відповідно, апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання начальника ДУ «Темнівська виправна колонія №100», - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 11 2021 року постановлену по справі щодо засудженого ОСОБА_7 , - змінити.

Апеляційну скаргу засудженого, - задовольнити частково.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 09 2020 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , в частині призначення покарання за сукупністю вироків, - змінити.

Вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 14 01 2019 року привести у відповідність до Закону України №2617-У11 від 22 11 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та визначити ОСОБА_7 за вищевказаним вироком за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 09 2020 року .

На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання призначених покарань, визначити ОСОБА_7 остаточно покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

В решті вищезазначені вироки судів першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3