Справа № 487/9180/21
Провадження № 1-кс/487/221/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
23.12.2021 року, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги, скаржник зазначив, що 15.12.2021 року він звернувся до Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області з заявою про вчинення бухгалтером приватного підприємства «ВЕГА-ГРУП» кримінальних правопорушень передбачених ч.2,4 ст.190 КК України, яка ввівши в оману, під приводом передачі у його власність приміщень у новобудовах після завершення їх будівництва, у 2018 році, шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами у розмірі 2045712 грн..

На даний час , в порушення вимог ст.214 КПК УКраїни, відомості за його заявою до ЄРДР не внесено, що і послужило підставою для його звернення до суду з зазначеною скаргою.

З урахуванням викладеного просив зобов`язати уповноважену особу РУП ГУНП у Миколаївській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до його заяви від 15.12.2021 року, вручити йому пам`ятку про права потерпілого.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримали, просили про їх задоволення.

До судового засідання представник суб`єкту оскарження не з`явився, причини неявки суду не повідомив про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.

Вислухавши пояснення, заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

З матеріалів скарги встановлено, що 15.12.2021 року, ОСОБА_4 , звернувся до МРУП ГУНП в Миколаївській області з заявою №12/ВОП-114 про вчинення бухгалтером Приватного підприємства «ВЕГА-ГРУП» кримінальних правопорушень передбачених ч.2,4 ст.190 КК України.

Відповідно до заяви, бухгалтер ПП «ВЕГА-ГРУП» ввівши в оману, за договором купівлі-продажу майнових прав, отримала від ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 2045712 грн., вартості нежитлових приміщень, право власності на які за ним не оформлено, що свідчить про вчинене відносно нього шахрайство.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК України, вона не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення бухгалтером Приватного підприємства «ВЕГА-ГРУП» кримінальних правопорушень, про які у своїй заяві зазначив заявник, виходячи з їх складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони).

Твердження заявника та його представника про те що, викладені в заяві ОСОБА_4 відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України вказує на обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

З урахуванням встановленого, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 є необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1