Справа № 283/1987/21
Провадження №1-кп/283/60/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2022 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, щодо якої внесено клопотання - ОСОБА_4 , законного представника - ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000038 від 19.03.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, з 2 групою інвалідності,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Малинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 ,за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що близько 00 год. 18.03.2021 ОСОБА_4 , прибув до дачного домоволодіння ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов до подвір`я, переконався у відсутності сторонніх осіб та власника, які могли б завадити вчинити злочин, віднайшов металевий лом, за допомогою якого, застосовуючи фізичну силу, зірвав із вхідних дверей будинку металеву скобу, на якій висів навісний замок, таким чином потрапив до будинку, закрив на металеву клямку вхідні двері із середини будинку та ліг відпочивати.

Прокинувшись зранку того ж дня, ОСОБА_4 , перебуваючи у кімнатах будинку, помітив музичну колонку марки «Marshall» модель MG 15s/n V-2009-21-0136-E, праску марки «TEFAL» модель «ULTRAGLISS» та магнітофон марки «Аiwa» CSD-ES375», після чого в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення даного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 приніс в одну кімнату будинку та склав музичну колонку марки «Marshall» модель MG15 sV- 2009-21-0136-Е вартістю 899 грн, праску марки «TEFAL» модель «ULTRAGLISS» вартістю 900 грн та магнітофон марки «Аiwa» CSD-ES375», вартістю 350 грн. Однак, злочинні дії ОСОБА_4 виявила власниця будинку, яка припинила їх, в силу чого ОСОБА_4 не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених в останньому.

Особа, відносно якої внесено клопотання, у судовому засіданні пояснив, що зайшов до будинку, щоб погрітися та переночувати.

Законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що в той час перебувала у лікарні, а ОСОБА_4 після похорону родича розхвилювався і пішов у невідомому напрямку. Родичі забрали його з поліції.

Потерпіла ОСОБА_7 неодноразово викликалась, однак у судові засідання не з`явилась, 17.08.2021 (вхідна дата 25.08.2021) та 30.01.2022 зверталась до суду із заявами про розгляд справи без її участі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав показання про те, що в обідню перерву йому зателефонувала ОСОБА_9 і повідомила, що в її будинку упіймали злодія. Він викликав поліцію і приїхав туди. Побачив там невідомого чоловіка на лавці, чоловіка потерпілої і ще місцевих жителів. Від господаря дізнався, що коли він приїхав, то побачив, що замок зірваний, а двері в будинок зачинені із середини. Він попросив місцевих жителів допомогти впіймати злодія. Постукав у двері, з будинку вийшов невідомий чоловік у одязі господаря. Одяг даного чоловіка був брудний і мокрий. Він (свідок) зайшов до будинку і бачив, що речі (колонка, магнітофон, праска) були складені у веранді. Всі пристройки у власників були на замках, а цього разу все було відкрито. Ключі від замків були у будинку, у шухляді столу. Мотоцикл був теж у одному з приміщень і теж наготований для використання. На запитання свідок пояснив, що коли він прийшов до будинку потерпілої, то ОСОБА_10 сидів на лавці біля двору, руки були зв`язані дротом. У нього не можна було допитатись хто він і звідки, говорив по-різному, потім сказав, що з ОСОБА_11 . Казав, що його хлопці мають приїхати і допомогти забрати речі, бо їх (речей) багато. Зазвичай, коли він бував у цьому будинку, то бачив магнітофон і колонку у кухні, а цього разу все було у веранді на підлозі. Мотоцикл був у пристройці, але, як зазначив власник, положення його було змінено. Протокол огляду місця події він підписував, однак у будинок не заходив, тільки у веранду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав показання про те, що він за відсутності ОСОБА_7 здійснює нагляд за будинком. В день події, він приблизно о 9 годині прийшов до подвір`я будинку і побачив, що на дверях зірваний замок, як саме не придивлявся, і відразу зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив про подію. Пішов додому. Через деякий час приїхала ОСОБА_7 зі своїм чоловіком, попросили проїхати з ними до будинку, сказавши, що двері в будинок зачинені із середини. Він погодився. Приїхавши, чоловік потерпілої почав стукати в двері, а він з ще одним сусідом пішли до вікон, на випадок, якщо хтось втікатиме через вікно. Хвилин через 5 двері відчинив невідомий чоловік, це був ОСОБА_10 . Господар почав у нього запитувати, хто він такий, на що той повідомив, що прийшов рівняти хліва, бо той кривий. Потім ОСОБА_10 вивели під руки з будинку та посадили на лавку біля двору. Викликали поліцію. В будинок свідок не заходив відразу, а лише коли поліція провела огляд та склала протокол його було запрошено підписати. Зайшовши до будинку, він особливої уваги на обстановку не звертав, оскільки його це не цікавило. Особливого гармидеру в будинку не помітив, однак, і вказати, на те, що якісь речі були не на своєму місці, не може, оскільки, перед подією востаннє був в будинку десь за рік до події. На запитання свідок пояснив, що біля столу, де він підписував протокол, стояли прозорий пакет із якимись речами і магнітофон. Всі звернули увагу, що ОСОБА_10 поводився дивно, неадекватно реагуючи на обстановку.

Судом досліджені письмові матеріали, подані стороною обвинувачення: протокол огляду місця події від 18.03.2021, в якому зафіксовано пошкодження скоби вхідних дверей будинку за адресою АДРЕСА_2 , в будинку виявлено та вилучено предмет, схожий на металевий прут, а також з місця події вилучені праска, магнітофон, колонка; висновки експертів № СЕ-19/106-21/3216-ТВ, № СЕ-19/106-21/3207-ТВ та № СЕ-19/106-21/3202-ТВ від 26.03.2021, якими визначено ринкову вартість комбопідсилювача для електрогітари (названо у постанові слідчого як музична колонка) «Marshall» моделі MG 15s/n V-2009-21-0136-E 2533,33 грн, магнітофона марки «Аiwa» CSD-ES375V» - 366,37 грн та праски марки «TEFAL» моделі «ULTRAGLISS Profil50» - 146,67 грн.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали судового провадження, виходить з положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у Постанові №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з положенням ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру, суд з`ясовує, чи мало місце суспільно-небезпечне діяння; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Так, згідно з вимогами ст. ст. 18, 19 КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, при якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу і місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність повинна бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки) Юридичний критерій - у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлена одна з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 06 липня 2021 року ОСОБА_4 з 2017 року і по теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді стійкого галюцинаторно-маячного (шизофреноподібного) розладу внаслідок органічного ураження ЦНС з легким інтелектуально-мнестичним зниженням; даний діагноз відповідає критеріям шифру F 06.2 МКХ-10. Ступінь змін зі сторони психіки ОСОБА_4 настільки виражена, що позбавляє його здатності на даний час та позбавляла його здатності на період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 на даний час потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Таким чином, судом встановлено, що у ОСОБА_4 встановлено наявність як медичного критерію (стійкого галюцинаторно-маячного (шизофреноподібного) розладу), так і інтелектуальної й вольової ознак юридичного критерію (нездатність розуміти свої дії та керувати ними) неосудності .

Встановивши, що ОСОБА_4 перебуває у стані неосудності, сторона обвинувачення вказує у клопотанні про наявність у ОСОБА_4 злочинного умислу, корисливого мотиву, усвідомлення протиправного характеру своїх дій та надає оцінку вчиненому за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло.

Стаття 15 КК України визначає, що замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Усвідомлення суб`єктом суспільно небезпечного характеру свого діяння означає, що він усвідомлює всі фактичні обставини вчиненого діяння, які відповідають ознакам складу інкримінованого злочину, та одночасно розуміє, що вчинене ним діяння є соціально осуджуваним, шкідливим для суспільства.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Мотивом вчинення злочину є внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мотив дозволяє визначити, чому особа вчиняє злочин. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини, а умисна форма вини при цьому передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Отже, з урахуванням того, що стан неосудності пов`язаний із відсутністю у особи інтелектуальної та/або вольової ознак, із ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим.

Частина 3 ст. 503 КПК України визначає, що кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. Тобто, юридичну оцінку суспільно небезпечного діяння в такому випадку слід надавати виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Згідно з ч. 3 ст. 513 КПК України, суд, встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 є неосудним, а, відтак, не міг вчинити незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, то суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, а провадження у справі закрити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100КПК України. Витрати на залучення експертів слід віднести на рахунок держави.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 376, 513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000038 від 19.03.2021 відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Кримінальне провадження №0000038 від 19.03.2021 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України закрити.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2615,2 грн віднести на рахунок держави.

Речові докази: музичну колонку марки «Marshall» модель MG15 sV- 2009-21-0136-Е, праску марки «ULTRAGLISS» модель «TEFAL», та магнітофон марки «Аiwa» CSD-ES375», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у її розпорядженні.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1