Справа № 135/239/22
Провадження № 1-кп/135/53/22
УХВАЛА
іменем України

24.03.2022 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 у вчиненні кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_5 у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненнi кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_8 у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Ладижинського міського суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 у вчиненні кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_5 у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненнi кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_8 у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .. У зв`язку з тим, що судовий розгляд кримінальної справи на даний час не розпочато, а строк дії обраного запобіжного заходу закінчується.
Вислухавши учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , зважаючи на те, що строк запобіжного заходу щодо обвинуваченого завершується, а в даному засіданні присутні обвинувачений та його захисник.
У клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні тяжких злочинів, а також на те, що раніше враховані судом ризики, не відпали, вважав за необхідне продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_11 заперечували щодо продовження запобіжного заходу, вважали достатнім застосування домашнього арешту. При цьому захисник зазначив, що вказані прокурором ризики нічим не підтверджені. ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання. Згідно обвинувального акту зазначено, що він не був обізнаний про створення організованої групи. По даній справі щодо двох обвинувачених, що звинувачують ся у більш тяжких злочинах, прокурор просить обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, відтак незрозумілим є доцільність обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_8 сам з?явився до поліції, де його і затримали. Вважає цілком достатнім застосування домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, інших учасників процесу, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
З клопотання поданого прокурором про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 06.10.2021 до підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці з визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який неодноразово продовжувався слідчим суддею, востаннє строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до 28.03.2022.

Разом з тим, прокурором до матеріалів клопотання не додано рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 чи рішення про продовження запобіжного заходу. При цьому у поданому клопотанні прокурор посилається, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 перебуває під вартою з жовтня 2021 року, має постійне місце проживання в м. Ладижин, де і народився, раніше не судимий. Обвинувачений ОСОБА_8 не вчиняв дії, які б свідчили про намір переховуватись від органів слідства чи суду. Матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу не містять достатніх даних, які б свідчили про наміри обвинуваченого переховуватись від суду.

Судом встановлено, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданого клопотання та вважає доцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме - цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Застосування вказаного запобіжного заходу забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків та буде запобігати тим ризикам, що зазначені в клопотанні прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 202, 314-316, 369 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 - відмовити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Вінницької області) запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 виконання таких обов`язків:
- з`являтися за першою вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками у кримінальному провадженні.
Визначити строк дії ухвали - по 22 травня 2022 року включно.

Ухвалу в частині застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_8 направити для виконання до відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1