Провадження № 1-кп/947/1131/21
УХВАЛА
05.10.2021 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 від 12.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№ 0000405 від 12.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою суду кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання, відповідно ч.1 ст. 314 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст.32, 291 КПК України та відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти призначення судового розгляду, просив суд повернути прокурору обвинувальний акт у зв`язку з тим, що в обвинувальному акті зазначено небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, та яку на думку слідства придбав, зберігав та збував обвинувачений ОСОБА_5 , однак вказана речовина взагалі відсутня в Наказі Міністерства охорони здоров`я "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу", крім того вилучена кількість речовини не відповідає тому обсягу, необхідному для вчинення кримінального правопорушення, а речі, що були виявлені в ході обшуку не можуть підтвердити факт незаконного збуту психотропних речовин.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Прокурор заперечував проти думки захисника, пояснив суду, що вказана речовина PVP віднситься до списку № 2 таблиці Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затверджених Постановою КМУ від 6 травня 2000 р. № 770 "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", крім того пояснив, що інші осбставини можуть бути вивчені та досліджені судом в ході судового розгляду, а тому посилання захисника про необхідність повернення обвинувального акту безпідставне, оскільки обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, тому підстав для повернення обвинувального акту немає.
Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, а також додані до нього матеріали, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Згідно зі ст. 283 КПК України направлення прокурором обвинувального акту до суду є формою закінчення досудового розслідування. У разі повернення обвинувального акту прокурору, прокурор має вжити заходи лише на усунення недоліків щодо змісту акту як процесуального документу.
Усунення недоліків, допущених при досудовому розслідуванні, під час фактично дооформлення обвинувального акту законом не допускається. Тому наступні після повернення обвинувального акту процесуальні або/чи слідчі дії не можна буде вважати законними, оскільки такі дії не передбачені КПК України та фактично є додатковим розслідуванням.
Доводи сторони захисту наведені як підстави для повернення обвинувального акту, підлягають з`ясуванню судом під час судового розгляду.
Отже, під час підготовчого судового засідання, суд не вправі вдаватися до оцінки суті висунутого обвинувачення, досліджувати докази інші процесуальні документи та вирішувати питання, що підлягають дослідженню та вирішенню в ході судового розгляду.
Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Зі змісту обвинувального акту, що є предметом судового розгляду на даний час вбачається, що в ньому достатньо чітко та змістовно викладено фактичні обставини справи, а також наведено правову кваліфікацію дій обвинуваченого. З обвинувального акту вбачається, що останній містить повні відомості щодо дати та місця скоєння інкримінованого злочину, умислу дій обвинуваченого та інші необхідні вимоги до обвинувального акту, передбачені ст. 291 КПК України.
Обставини, на які посилається захисник ОСОБА_4 для повернення даного обвинувального акту прокурору, мають бути встановлені або спростовані саме на стадії судового розгляду і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту.
Відсутність певної конкретизації формулювання обвинувачення в обвинувальних актах може бути наслідком того, що дані обставини не встановлені під час досудового розслідування, або помилково не зазначені в обвинувальних актах. Доведеність чи не доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті суд визначає при розгляді справи по суті та дослідженні доказів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначено фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та, в тому числі, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, інші необхідні дані згідно ст. 291 КПК України.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 відповідає вимогам чинного КПК України, суттєвих порушень щодо обвинувального акта, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому підстав для його повернення прокурору суд не вбачає.
Таким чином, думка захисника ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акта прокурору не знайшла свого обгрунтування.
Враховуючі викладене, суд вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, тому за вказаних обставин є достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду
Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження, або для розгляду питань про можливість затвердження угоди про примирення або угоди про визнання винуватості не має.
Судовий розгляд має провадитися у відкритому судовому засіданні, оскільки підстави для проведення закритого судового засідання відсутні.
За вказаних обставин кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому засіданні, суддею одноособово, з викликом учасників кримінального провадження.
Також, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання в якому просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання обґрунтовано тим, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення, а метою досягнення дієвості цього запобіжного заходу забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 42 КПК України, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що обвинувачений, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від суду, крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків та експерта в даному кримінальному провадженні. Згідно позиції прокурора обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 177 та ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_5 діяння та одночасного забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , заперечували проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказуючи, що ризики не обґрунтовані, доказів впливу на свідків немає, ризик переховування не підтверджений, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та місце мешкання, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у виді домашнього арешту.
Дослідивши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, щодо заявленого прокурором клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого є обґрунтованими та підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Приймаючи до уваги вищенаведене, та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого відсутність офіційного працевлаштування, обвинувачується у вчиненні злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, суд доходить висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого під вартою переважає над його особистими інтересами і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
З викладеного, та враховуючи надані суду відомості про обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, економічно-соціальне становище, та те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у відповідності до ст. 12 КК України, зважаючи на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, за необхідне визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 у межах, який передбачений для осіб, що обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.
Керуючись ст. 177,178, 183,314,315, 316, 372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Одеси на 12 жовтня 2021 року о 10:00 годин.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 04.12.2021 року включно.
Визначити альтернативний запобіжний захід до тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді застави.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2021 року що складає 45400,00 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень (2 270 грн. х 20 = 45400,00).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення обвинуваченим визначеної судом застави, покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:
1.прибувати до суду за першою вимогою;
2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
3.повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
Роз`яснити обвинуваченому що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомленим не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" (для виконання).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1