Номер провадження: 11-кп/813/1684/21
Номер справи місцевого суду: 511/1022/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000250, внесеного до ЄРДР 01.05.2020 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 червня 2020 року закрито кримінальне провадження №0000250, внесене до ЄРДР 01.05.2020 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Рішення суду мотивоване тим, що потерпілий ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання, згідно до якого просить звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, претензій матеріального та морального характеру до нього не має, надавши відповідну заяву.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

22 червня 2021 року на зазначену ухвалу суду засобами поштового зв`язку представник потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 направив апеляційну скаргу.

Крім того, в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, яке обґрунтоване тим, що 15 червня 2021 року представнику потерпілого ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_9 стало відомо про закриття кримінального провадження №0000250, внесеного до ЄРДР 01.05.2020 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_8 .

Підставою для примирення стало домовленість між обвинуваченим та потерпілим про те, що обвинувачений ОСОБА_7 відшкодовує шкоду потерпілому ОСОБА_8 та не висуватиме жодних обвинувачень по подіях, що сталися 26.04.2020 року, як до потерпілого так і до його сина ОСОБА_10 .

Проте, станом на день звернення до апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_7 завдану шкоду так і не відшкодував. Більш того, усупереч домовленості з потерпілим, обвинувачений ОСОБА_7 висунув обвинувачення проти сина потерпілого - ОСОБА_10 по подіях, що сталися 26.04.2020 року, відомості за даним фактом внесенні до ЄРДР за № 0000249 від 28.04.2020 року, на теперішній час скеровано обвинувальний акт до суду відносно - ОСОБА_10 .

Зазначає, що оскільки адвокат ОСОБА_9 , як представник потерпілого ОСОБА_8 , дізнався про ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000250, внесеного до ЄРДР 01.05.2020 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, лише 15 червня 2021 року під час розгляду іншого кримінального провадження, то зазначене свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Позиції учасників судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_9 підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали та просили його задовольнити.

Прокурор та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання про поновлення строку, зазначили, що потерпілий мав можливість оскаржити ухвалу у встановлений законом строк.

Мотиви суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Усталена судова практика свідчить про те, що поважними причинами можуть бути визнані стихійні лиха, що викликані силами природи (землетрус, повінь, злива, зсув, ураган тощо), хвороба, тривале відрядження, смерть близьких, інші трагічні та непередбачені події в житті людини, тобто це обставини, які не залежать від заінтересованої особи і завадили їй здійснити у встановлений законом строк певні дії. Слід зазначити, що перешкода, яка не дозволяє вчинити в строк процесуальну дію, може носити як фактичний (хвороба, стихійне лихо тощо), так і юридичний характер (несвоєчасне вручення копії процесуальних документів тощо).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвала Роздільнянського районного суду Одеської області була оголошена 24 червня 2020 року в присутності потерпілого, якому було роз`яснено порядок і строки апеляційного оскарження, а тому строк на подачу апеляційної скарги почав обчислюватись з моменту оголошення судового рішення, а саме з 24 червня 2020 року, а апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 була подана 22 червня 2021 року, тобто з пропуском строку апеляційного оскарження. Слід також зазначити, що копію оскарженої ухвали потерпілий отримав негайно після проголошення судового рішення, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 24).

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що потерпілий отримав копію ухвали в межах строку на апеляційне оскарження, однак не наведено жодного доводу, чому апеляційну скаргу подала з порушеними строками оскарження, передбачений ст. 395 КПК України.

Доводи адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , про те, що він як його представник дізнався про цю ухвалу лише 15 червня 2021 року а тому це є поважною причиною пропуску строку, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки під час розгляду кримінального провадження №0000250, внесеного до ЄРДР 01.05.2020 року, відносно ОСОБА_7 , у потерпілого був відсутній представник. В свою чергу договір про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_8 укладений 16 квітня 2021 року (а.с .49 т. 1).

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625), так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд вважає, що наведені представником потерпілого доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження, не є об`єктивно непереборними та поважними і не дають підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, та ним не наведено жодної поважної причини пропуску цього строку.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки підстав для поновлення пропущеного процесуального строку немає, у поновленні строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись статями 113, 116, 117, 370-372, 376, 395, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити у задоволені клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000250 від 01.05.2020 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4