У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2021 Справа №607/22267/21

(провадження №1-кс/607/7241/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 , погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 23.05.2020р., про тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить тимчасово обмежити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у користуванні спеціальним правом правом керування транспортним засобом строком на два місяці.

Клопотання мотивоване тим, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000309 від 23 травня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що згідно з наказом прокуратури Тернопільської області від 14 квітня 2016 року №281-к ОСОБА_5 призначено на посаду прокурора Кременецької місцевої прокуратури. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. Так, 22 травня 2020 року біля 23 год. 30 хв. водій ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі ПДР України), а також вимог, які наведенні у абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про 2 дорожній рух»), тобто, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «BMW 316», держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 20 лютого 2020 року належить ОСОБА_7 , на якому рухався з пасажиром ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займав переднє місце по автомобільній дорозі «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» (250 км.) по вул. Осовиця в межах м. Кременець, у напрямку від вул. Горбача, м. Кременець Тернопільської області до вул. 107 Кременецької дивізії, м. Кременець Тернопільської області. Наближаючись у вказаний проміжок часу по вказаній ділянці автодороги до вул. 107 Кременецької дивізії, м. Кременець Тернопільської області, рухаючись по заокругленій ділянці вказаної автодороги горизонтального профілю без електроосвітлення, з двома смугами, по одній в кожному напрямку, вкритих асфальтом, який на момент ДТП перебував в сухому стані, водій ОСОБА_5 , зокрема і під дією вжитих алкогольних напоїв, не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної на даній ділянці автодороги швидкості руху, чим порушив вимоги пунктів: 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і належне виконання їх вимог), 2.3 (підпунктів «б», «д»), 12.1, 12.4, 12.9 ПДР України, а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 ЗУ «Про дорожній рух», які зобов`язували його рухатися на автомобілі із безпечною швидкістю руху і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Під час руху у вказаному напрямку водій ОСОБА_5 , без жодних перешкод для руху в межах своєї смуги у напрямку вул. 107 Кременецької дивізії м. Кременець Тернопільської обл., за відсутності руху інших зустрічних чи попутних транспортних засобів, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом та безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, внаслідок чого допустив зміну напрямку руху керованого автомобіля «BMW 316» ліворуч, виїхав керованим ним автомобілем на зустрічну смугу руху (в напрямку вул. Горбача) на ґрунтове узбіччя, яке прилягає до цієї смуги руху, і в подальшому в стані бокового заносу із розвертанням його навколо центру ваги в напрямку руху годинникової стрілки, змістився вліво та з`їхав у лівий кювет відносно напрямку руху з ґрунтово-трав`яним покриттям. Своїми діями, які не відповідали вимогам пунктів 1.10 (в частині визначення понять: ««дорожні умови», «дорожня обстановка», і належне виконання їх вимог), 2.3 (підпунктів «б», «д»), 12.1 ПДР України, водій ОСОБА_5 виїхавши за межі проїзної частини дороги, а саме в лівий кювет, не забезпечив безпеку дорожнього руху та як наслідок допустив подальший контакт коліс лівого борту автомобіля з виступаючими частинами ґрунтового покриття, внаслідок чого відбулося перекидання автомобіля на праву передню частину даху з подальшим обертанням навколо повздовжньої осі. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 , який займав місце переднього пасажира автомобіля «BMW 316» отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепномозкової травми з наявністю скальпованої рани лобнотім`яної ділянки, переломів кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, розчавлених ран ділянки лівої брови та верхньої повіки лівого ока, саден лобної ділянки, синця в навколоочній ділянці, які відповідно до п. 2.1.3. б. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України, Київ, 1995), відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Порушення водієм ОСОБА_5 , вимог пунктів: 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» і належне виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 2,9 (а) 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 та абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження.

Як вказав слідчий, 24 листопада 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обгрунтованість підозри у вчиненні даного кримінального правопорушення, на думку слідчого, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним тяжке кримінальне правопорушення, враховуючи те, що у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, з метою запобігання вчиненню ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, досудове слідство приходить до переконання в наявності підстав для тимчасового обмеження права підозрюваного ОСОБА_5 у користуванні спеціальним правом правом керування транспортними засобами.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив та вказав, що прокурором не доведено визначених КПК України підстав для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, оскільки подія, яка трапилась мала місце ще у 2020 році, з того часу ОСОБА_5 не керував транспортним засобом, прокурором не доведено, що такий захід необхідний для запобігання вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника. Вказав, що підстави для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом відсутні, на даний час жодного транспортного засобу ні на праві власності, ні на праві користування, у нього немає, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя дійшла до такого висновку:

Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, проводиться досудове розслідування, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 23 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

24 листопада 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В силу вимог ст. 131 КПК України тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 статті 148 КПК України передбачено, що у разі наявності достатніх підстав вважати, що для припинення кримінального правопорушення чи запобігання вчиненню іншого, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного щодо перешкоджання кримінальному провадженню, забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, необхідно тимчасово обмежити підозрюваного у користуванні спеціальним правом, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа мають право тимчасово вилучити документи, які посвідчують користування спеціальним правом, у законно затриманої ними особи в порядку, передбаченому статтею 208 цього Кодексу. Тимчасово вилученими можуть бути документи, які посвідчують користування таким спеціальним правом: 1) право керування транспортним засобом або судном; 2) право полювання; 3) право на здійснення підприємницької діяльності; 4) право на володіння та носіння зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення чи запобігання вчиненню іншого, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного щодо перешкоджання кримінальному провадженню, забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

На думку слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та даними, що містяться у них, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23 травня 2020 року; висновками експертів №755 від 30 червня 2020 року, №4/6-296/20 від 16 червня 2020 року, №4/6-295/20 від 10 червня 2020 року, №13/19/7089 від 07 жовтня 2021 року, № 6827 від 19 жовтня 2021 року, №2/2-192/20 від 30 липня 2020 року; висновком від 10 вересня 2020 року; показаннями потерпілого ОСОБА_8 , які містяться у протоколі допиту потерпілого від 15 жовтня 2020 року; протоколами проведення слідчих експериментів від 15 жовтня 2020 року; протоколом огляду від 23 жовтня 2020 року; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , які містяться у протоколах допиту цих свідків від 26 травня 2020 року, 17 червня 2020 року, 23 травня 2020 року

На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого 19 квітня 2013 року РЕВ з обслуговування м. Одеси УДАІ ГУМВС України в Одеській області, ОСОБА_5 має спеціальне право керувати транспортними засобами категорії «B».

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із порушенням правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, вчиненому в стані сп`яніння, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що керування підозрюваним ОСОБА_5 транспортним засобом може становити загрозу безпеці дорожнього руху та призвести до скоєння ним іншої дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, посилання підозрюваного та його захисника на відсутність підстав для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки ст. ст. 148, 152 КПК України передбачено доцільність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою запобігання вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Щодо доводів підозрюваного про відсутність у нього транспортного засобу, слідчий суддя зазначає, що, виходячи із обставин кримінального правопорушення, викладених у повідомленій ОСОБА_5 підозрі, на момент вчинення ДТП ОСОБА_5 керував не власним транспортним засобом, а транспортним засобом, який належить іншій особі ОСОБА_7 . Наведене, на переконання слідчого судді, не виключає можливості, що ОСОБА_5 ймовірно, й надалі може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, навіть не маючи власного транспортного засобу.

З урахуванням викладеного, клопотання слідчого підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 148-152 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задовольнити.

Тимчасово обмежити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у користуванні спеціальним правом правом керування транспортними засобами строком на два місяці.

На час тимчасового обмеження правом керування транспортними засобами вилучити у ОСОБА_5 видане йому посвідчення водія НОМЕР_4 .

Виконання ухвали доручити прокурору ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1