Справа № 451/1880/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 21 квітня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:

- вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 19.10.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до1 року і 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік,

- вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15.11.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в ніч на 20 квітня 2020 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням в сховище, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, діючи повторно, перебуваючи на території автостоянки квартирного будинку, що в АДРЕСА_2 , шляхом відкриття пасажирських дверей автомобіля VOLKSWAGEN LT-35 днз. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , проник в середину даного автомобіля, звідки таємно з корисливих спонукань та повторно, оскільки раніше вчинив корисливий злочин, вчинив крадіжку магнітофону марки «Піонер» вартістю 500грн., відео реєстратора марки «GV» вартістю 400грн., флеш карту пам`яті марки «goodrum» на 16Gb вартістю 200грн., завдавши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1100грн.

Крім цього, в ніч на 30 квітня 2020 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням в сховище, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, діючи повторно, перебуваючи на території автостоянки квартирного будинку, що в АДРЕСА_2 , шляхом розбиття скла у вікні автомобіля VOLKSWAGEN CADI днз. НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , проник в середину даного автомобіля, звідки таємно з корисливих спонукань та повторно, оскільки раніше вчинив корисливий злочин, вчинив крадіжку магнітофона марки «Містері», вартістю 300 грн., зарядного пристрою марки «Самсунг» вартістю 200 гривень та блоку живлення марки «Самсунг» вартістю 150 гривень, завдавши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 650 грн.

Крім цього, в ніч на 01 травня 2020 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням в сховище, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, діючи повторно, перебуваючи на території автостоянки квартирного будинку, що в АДРЕСА_3 , шляхом розбиття скла у вікні автомобіля VOLKSWAGEN CRAFTER днз. НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , проник в середину даного автомобіля, звідки таємно з корисливих спонукань та повторно, оскільки раніше вчинив корисливий злочин, вчинив крадіжку телевізор марки «Самсунг» 24 дюйми, чорного кольору, вартістю 3000грн., набір викруток марки «Jonnesway» за ціною 2000грн., набір гайкових ключів з головками «Торекс» вартістю 3000грн., дві флеш карти пам`яті марки «Kingston», вартістю по 200грн., зарядного автомобільного пристрою марки «Belkin» вартістю 200грн., зарядного автомобільного пристрою марки «Remax» вартістю 200грн., завдавши матеріальну шкоду потерпілоій ОСОБА_8 на загальну суму 8600грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення.

Крім цього, 13 червня 2020 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, діючи повторно, перебуваючи біля магазину «Сателіт», що в м. Радехів по вул. Витківська 3, Львівської області, вчинив крадіжку велосипеда марки Bulls модель «King Cobra» вартістю 6500грн., який належить ОСОБА_9 , спричинивши матеріальну потерпілі ОСОБА_9 на суму 6000грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно проникав у транспортні засоби потерпілих шляхом підбору ключів, зокрема 20.04.2020, 30.04.2020 та 01.05.2020, звідки таємно викрадав майно, яке вказане у обвинувальному акті та яке згодом поміщав у орендованому гаражі з метою подальшого продажу. Також, обвинувачений визнав, що 13.06.2020 він викрав велосипед, який також помістив у гаражі з метою подальшого продажу. Повідомив, що всі викрадені речі в подальшому були вилучені працівниками поліції та повернуті потерпілим. Вказав, що щиро розкаюється за вчинене та просить його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, однак надали суду заяви про те, що просять суд справу розглядати без їх участі. Заслухавши думки учасників процесу, які не заперечили проти розгляду справи без участі потерпілих, враховуючи заяви потерпілих, суд дійшов висновку про можливість розгляду даного кримінального провадження без участі потерпілих.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор і захисник також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальні правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинуваченого та щодо речових доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Причому, суд відхиляє покликання учасників процесу, в т.ч. прокурора про те, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та відшкодував шкоду.

Так, як вказав ВС у постанові від 27.04.2021 № 520/16394/16-к, той факт, що засуджений визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки.

З обставин справи видно, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненому, проте його поведінка під час досудового розслідування, де він заперечував свою участь у вчиненому, поведінка під час судового розгляду, де він змінював свої покази, уникав судового розгляду, піддавався неодноразовому приводу та був у розшуку, вказує на відсутність у нього щирого жалю з приводу вчиненого та відсутність активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке було розкрито працівниками поліції і будь-яких активних дій, які б сприяли розкриттю кримінального правопорушення обвинувачений не вчинив.

Суд також не вважає, що має місце така пом`якшуюча обставина як відшкодування шкоди, оскільки викрадені у потерпілих речі були вилучені та повернуті працівниками поліції, а сам обвинувачений не вчиняв дій по відшкодуванню будь-якої шкоди потерпілим. Причому наявність заяв від потерпілих про те, що вони не мають претензій до обвинуваченого не свідчить про наявність пом`якшуючої обставини у обвинуваченого, а швидше вказує на позицію потерпілих щодо рішення у справі.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він є особою, яка раніше була неодноразово судима за корисливі злочини, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває. Згідно Досудової доповіді представника персоналу органу пробації від 28.04.2021 ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України повинно бути у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 раніше був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15.11.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України йому було призначено іспитовий строк тривалістю 3 роки.

З обставин справи видно, що дані, нові, кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив до моменту постановлення вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 15.11.2021, а тому покарання йому повинно бути призначено за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів).

Оцінюючи прохання обвинуваченого та його захисника про необхідність звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання не може мати місця у даному випадку з огляду на таке.

Згідно положень ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За змістом кримінального закону ступінь тяжкості вчиненого злочину передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння.

Так, вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є нетяжкими та тяжкими, а їх вчинення було тривалим у часі та неодноразовим. Причому, як пояснив сам обвинувачений, він вчиняв крадіжки шляхом підбору ключів до транспортних засобів, які заздалегідь підготував, а викрадене переховував у орендованому гаражі. Тому, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, на переконання суду, не дає підстав для висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання.

Дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він вчиняв кримінальні правопорушення з метою власного збагачення, однак як і на момент вчинення, так і на даний час ніде не працевлаштований, згідно досудової доповіді має середній ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, на переконання суду також не свідчать про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

За таких обставин, призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті кримінального закону, без прийняття рішення про звільнення його від відбуття покарання з випробуванням, забезпечить справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи обвинуваченого.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільного позову не було пред`явлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання даного покарання та покарання визначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15.11.2021 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- магнітофон марки «Піонер», відео реєстратор марки «GV», флеш карта пам`яті марки «goodrum» на 16Gb вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_6 згідно розписки (а.с. 44);

- набір викруток марки «Jonnesway», флеш карта пам`яті марки «Kingston» вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_10 згідно розписки (а.с. 96);

- магнітофон марки «Містері» вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_7 згідно розписки (а.с. 145);

- велосипед марки Bulls модель «King Cobra» вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_9 згідно розписки (а.с. 122).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 22.12.2021.

Суддя ОСОБА_1