провадження №: 1-кс/752/402/22
У Х В А Л А

28.01.2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000560, відомості щодо якого внесені 02.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого про зупинення досудового розслідування відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000560, відомості щодо якого внесені 02.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; скасувати постанову слідчого про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 в розшук.
В обґрунтування своїх доводів адвокат вказує, що постанова про зупинення досудового розгляду є безпідставною та необґрунтованою, що являється формальним приводом затягування розслідування та вказує на бездіяльність слідчого, свідоме порушення принципу розумності строків у кримінальному провадженні та ігнорування вимог ст. 9 КПК України, наслідком чого є порушення права ОСОБА_3 на справедливий суд, гарантоване кримінальним процесуальним законодавством, Конституцією України та рішеннями Європейського суду з прав людини.
В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, при цьому до початку розгляду скарги подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги викладені підтримав та просив їх задовольнити.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та заздалегідь,однак, в силу ст. 306 КПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Разом з цим, до СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві та Голосіївської окружної прокуратури м. Києва направлялись запити щодо надання матеріалів кримінального провадження №0000560, у тому числі щодо надання постанови про зупинення досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , однак до суду так і не надійшли вказані матеріали кримінального провадження.
Вивчивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає необхідним задовольнити скаргу частково, виходячи з наступного.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Слідчим суддею встановлено, що 04.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України за № 0000913, за фактом незаконного придбання, зберігання, та пересилання психотропної речовини амфетаін та наркотичного засобу метадон (фенадон), з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини (амфетамін) та наркотичного засобу наркотичного засобу метадону (фенадон) в порушення заборони на обіг наркотичних засобів, психотропних.
Разом з цим, виділено кримінальне провадження №0000560, відомості щодо якого внесені 02.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, на підставі постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №1.
05.10.2020 слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві складено повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводилось слідчими Голосіївського УП НП у м. Києві. В подальшому, органом досудового розслідування неодноразово вирішувалось питання щодо продовження строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Крім того, як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування вирішувалось питання щодо зупинення досудового розслідування з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного.
24.05.2021 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000560, відомості щодо якого внесені 02.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2021 застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000560, відомості щодо якого внесено 02.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Разом з тим, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Згідно ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Стаття 280 КПК України, передбачає підстави та порядок зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні і вказує на те, що досудове розслідування може бути зупинено після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме; 2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії, для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Аргументуючи висновок про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий послався на те, що підозрюваний ОСОБА_3 будучи проінформованим про необхідність повідомлення слідчому, прокурору про зміну адреси місця проживання, останній змінив місце проживання та засоби зв`язку, у зв`язку з цим ухиляється від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

Із матеріалів скарги вбачається, відсутність належного повідомлення та його підтвердження отримання ОСОБА_3 повістки про виклик, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_3 не переховувався від слідчого з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому підстави для зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, оскільки, ч. 1 ст. 280 КПК України за своєю правовою конструкцією передбачає можливість зупинення досудового розслідування виключно за умови належного повідомлення особі про підозру, то неналежне повідомлення особи про підозру повністю унеможливлює зупинення досудового розслідування.

Як встановлено слідчим суддею, 05.10.2020 слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві складено повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Після того, підозрюваний ОСОБА_3 був оголошений в розшук.

Із матеріалів скарги не вбачається дотримання слідчим вимог відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, оскільки належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Одночасно з тим, положеннями ч. 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною статі 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження і з`ясування всіх обставин кримінального провадження та розгляду скарги, надавалась процесуальна можливість слідчому подати слідчому судді відповідні документи (докази) обґрунтованості винесення постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, у тому числі матеріалів щодо пред`явлення ОСОБА_3 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, для вивчення та дослідження під час розгляду клопотання.

Однак, слідчий не скористався своїм процесуальним правом щодо надання належних та допустимих доказів обґрунтованості винесення постанови зупинення досудового розслідування.

Окрім цього, вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги проігноровані, оскільки у ній відсутнє обґрунтування необхідності виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва та відсутні будь-які посилання, чому без цих дій неможливо завершити досудове розслідування, тобто вбачається формальне винесення вказаної постанови.

Згідно вимог ч.2 ст. 280 КПК України, до зупинення досудового розслідування всі слідчі (розшукові) дії, проведення яких необхідне та можливе. Відповідно до ч. 2. ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як обставини, які викривають, так і ті, які виправдовують підозрюваного.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини четвертої статті 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер)' або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 21 частини першої статті 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться розумні строки.

Згідно частини першою статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути викопані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до частини першої статті 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Так, у справі «Кудла проти Польщі» (заява No 30210/96). Суд наголосив, що стаття 13 Конвенції гарантує наявність у національній правовій системі засобів правового захисту, що забезпечують на національному рівні захист конвенційних прав і свобод в будь-якій формі. Таким чином стаття 13 Конвенції вимагає палання внутрішньодержавного засобу правового захисту, що дозволяє розглянути по суті «обґрунтовану скаргу» на порушення Конвенції та надати відповідну компенсацію Засіб правовою захисту, який вимагається за статтею 13 Конвенції, має бути «ефективним» як на практиці, так і на законодавчому рівні.

Суд заявив, що метою статті 13 «є забезпечення механізму, завдяки якому особи можуть скористатися засобами судового захисту на національному рівні від порушення конвенційних прав, перед тим як вдатися до міжнародного механізму оскарження в Суді».

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що зупинення досудового розслідування і не вчинення при цьому будь-яких слідчих і процесуальних дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення протягом тривалого часу, починаючи з моменту повідомлення ОСОБА_3 про підозру, не є ефективним здійсненням досудового розслідування у розумні строки.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про зупинення досудового розслідування відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000560, відомості щодо якого внесені 02.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України прийнята, в порушення порядку, передбаченого ст. 280 КПК, без врахування фактичних обставин кримінального провадження №0000560, без належного правового обґрунтування щодо неможливості закінчення досудового розслідування, тобто є такою, яка винесена всупереч положенням КПК України та, як наслідок, підлягає скасуванню.

Разом з цим, враховуючи те, що адвокат ОСОБА_4 оскаржує постанову слідчого про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 в розшук, яка в порядку ст. 303 КПК України, не підлягає оскарженню, оскільки перелік рішень, дій та бездіяльності прокурора та/чи слідчого, які можуть бути оскарженні до слідчого судді є вичерпним, у зв`язку із цим, скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 307, 372, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000560, відомості щодо якого внесені 02.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого про зупинення досудового розслідування відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000560, відомості щодо якого внесені 02.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В решті скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання слідчим суддею та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1