Справа № 459/551/20
Провадження № 1-кп/459/114/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження №0001296 від 21.11.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград, Львівської області, українця, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Червонограда Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , 19.11.2019 року близько 23.30 год., діючи за попередньою змовою, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна та корисливий мотив, діючи згідно раніше розподілених ролей сходами піднялись на сходовий майданчик між третім та четвертим поверхами під`їзду АДРЕСА_3 , де таємно викрали із сушильного приміщення, двері до якого були відчинені, належний ОСОБА_8 велосипед марки «МІКЕ-ВІКЕ», срібно-білого кольору, вартістю 1600 грн. Вказаний велосипед ОСОБА_5 забрав до себе, а в подальшому повернув потерпілому за власною ініціативою.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині заперечив повністю та пояснив, що 19.11.2019 року близько 23.30 год він стояв біля під`їзду АДРЕСА_3 зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_9 , а не ОСОБА_4 . Почувши шум в під`їзді будинку, він сам піднявся на шум та побачив, що між поверхами на сходовому майданчику лежить велосипед в напіврозібраному стані та відокремленим ланцюгом. Оскільки він не бажав, щоб хтось інший вкрав велосипед, тому взяв велосипед до себе, так як він проживає неподалік, а наступного дня повернув велосипед, залишивши такий в тому ж під`їзді. При цьому, вказав, що він не намагався відшукати власника велосипеда в час виявлення такого, не дзвонив ні до кого з мешканців під`їзду в двері, щоб повернути велосипед, однак наполягає, що умислу на викрадення велосипеда не мав, а лише бажав попередити викрадення велосипеда. Окрім того, вказує, що його дії по поверненню велосипеда вказують на відсутність корисливого мотиву як складової суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення крадіжки та просить його виправдати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині заперечив категорично та пояснив, що 19.11.2019 року він не був присутній в під`їзді АДРЕСА_3 , хоча особа, яка зображена на відеозаписі, дійсно схожа на нього, проте у вказаний час він перебував у себе вдома. Свою причетність заперечує та зазначає, що потерпілий являється вчителем фізкультури у навчальному закладі, де раніше навчався обвинувачений та проживає по сусідству. Просить ухвалити справедливий вирок.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 20.11.2019 року зранку він виявив відсутність велосипеда у сушильному відсіку на сходовому майданчику між третім та четвертим поверхами під`їзду АДРЕСА_3 , який не був закритий на ключ, однак велосипед був прищеплений замком до іншого велосипеда. Потерпілий звернувся в поліцію з відповідною заявою. Оскільки у сусіда по будинку була встановлена камера на сходовому майданчику, то таким чином змогли вирахувати хто це зробив. Через тиждень на його мобільний телефон подзвонили і сказали спуститись вниз та забрати велосипед, який просто стояв у дворі будинку під під`їздом. В зв`язку з поверненням велосипеда претензій матеріального характеру не має, велосипед купував вже не новим та подав органу досудового розслідування квитанцію про його вартість.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він працює в секторі кримінальної поліції, інформація про ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розміщена в картотеці, тому їх особи йому відомі. Тому він був запрошений слідчим для перегляду відеозаписів, на яких упізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Додав, що він переглядав два фрагменти відеозаписів, на яких були зображені дві особи чоловічої статі, які рухались по під`їзду № 2 в будинку № 40а по вул. Сокальській в м. Червоноград Львівської області, один з яких ніс велосипед, а інший йшов поруч. Зображення дозволяло впізнати осіб, які присутні в залі судового засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Жодної іншої участі у слідчих діях не приймав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він, як працівник поліції був залучений для перегляду відеозаписів з під`їзду № 2 в будинку АДРЕСА_4 , на яких упізнав ОСОБА_5 , який ніс в руках велосипед, та ОСОБА_4 , який йшов поруч з ОСОБА_5 . Участі в інших слідчих діях не приймав.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими, їх вина у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України повністю та об`єктивно підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення, поданою потерпілим ОСОБА_8 21.11.2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_8 , будучи ознайомленим зі змістом ст.383 КК України, просив встановити та притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, котра викрала шляхом вільного доступу до сушильного відсіку на сходовому майданчику між третім та четвертими поверхами під`їзду № 2 в будинку АДРЕСА_4 належний йому гірський велосипед білого кольору з алюмінієвою рамою, рама коса, руль вигнутий дугою, багажник під кутом до руля, вартістю 1600 гривень;

- протоколом огляду місця події від 21.11.2019 року, проведеного з 11.05 год до 11.35 год, в ході якого оглянуто приміщення сушильні розміром 3х3 м між третім та четвертим поверхами під`їзду № 2 в будинку АДРЕСА_4 , дерев`яні двері в яке не пошкоджені та не закриваються жодним чином;

- протоколом перегляду відеозапису від 09.12.2019 року в ході якого залучені оперативні працівники СКП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомили, що чоловік, який одягнений у спортивні штани чорного кольору, чорну курточку із сірими смугами та емблемою «PUMA» з капюшоном, шапку чорного кольору із білими смужками по кругу, кросівки чорні із білою підошвою являється громадянином ОСОБА_4 , а чоловік, одягнений у спортивні штани сірого кольору, чорну курточку та кепку чорного кольору є ОСОБА_5 ;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом № 1 XVR_ch1_main_2653_2733, з якого вбачається, як чоловік, одягнений у спортивні штани сірого кольору, чорну сорочку та кепку чорного кольору, який переносить на плечі чорну сумку, тримає у руці ліхтарик, яким світить в сушильні приміщення між поверхами; відеозаписом № XVR_chi_main_3020_3038, з якого вбачається, що сходами піднімається хлопець віком близько 25-28 років, одягнений у спортивні штани чорного кольору, чорну курточку із сірими смугами та емблемою «PUMA» з капюшоном, шапку чорного кольору із білими смужками по кругу, кросівки чорні із білою підошвою; відеозаписом № XVR_chi_main_ 3127_3140, з якого вбачається, що сходами піднімається хлопець віком близько 25-28 років, одягнений у спортивні штани чорного кольору, чорну курточку із сірими смугами та емблемою «PUMA» з капюшоном, шапку чорного кольору із білими смужками по кругу, кросівки чорні із білою підошвою; відеозаписом №10 XVR_ch4_main_29232640, з якого вбачається, що о 23 год. 26 хв. з лівої сторони від вказаного під`їзду до будинку направляється двоє хлопців, один із яких одягнений спортивні, штани чорного кольору, чорну курточку із сірими смугами та емблемою «PUMA» з капюшоном, шапку чорного кольору із білими смужками по кругу, кросівки чорні із білою підошвою, а другий хлопець одягнений у спортивні штани сірого кольору, чорну курточку та кепку чорного кольору, із чорною сумкою на плечі. Так вказаний хлопець із сумкою на плечі підходить ближче до під`їзду із в`язкою ключів в руках; відеозаписом XVR_ ch4_ main_3839_3945 з якого вбачається, що о 23 год. 39 хв із вказаного під`їзду виходить хлопець одягнений в спортивні штани чорного кольору, чорну курточку із сірими смугами та емблемою «PUMA» з капюшоном, шапку чорного кольору із білими смужками по кругу, кросівки чорні із білою підошвою, у правій руці тримає ланцюга, а у лівій - сумку чорного кольору. Вказаний хлопець йде у напрямку по ліву сторону від під`їзду, звідки прийшов. За ним із під`їзду на описаному вище велосипеді виїжджає хлопець, який одягнений у спортивні штани сірого кольору, чорну курточку та кепку чорного кольору та їде в напрямку за попереднім хлопцем.

- постановою про визнання речовим доказом та прилучення до матеріалів диску із відеозаписами за 19.11.2019 року по вул. Сокальській,40а в м. Червоноград Львівської області, які добровільно видав потерпілий ОСОБА_8

- заявою від 19.12.2019 року про добровільну видачу потерпілим ОСОБА_8 викраденого велосипеда, котрий був залишений біля під`зду будинку за його місцем проживання та повернутий 29.11.2019 року;

- протоколом огляду від 19.12.2019 року в ході якого потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що велосипед марки «МІКЕ-ВІКЕ» з рамою сірого кольору належить йому;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 19.12.2019 року, якою велосипед гірського типу біло-сірого кольору марки «МІКЕ-ВІКЕ», виданий 19.12.2019 року потерпілим ОСОБА_8 визнано речовим доказом;

- заявою потерпілого ОСОБА_8 про долучення до матеріалів кримінального провадження товарного чеку на суму 1600 грн на підтвердження вартості автомобіля;

- копією товарного чеку від 23.02.2019 року на суму 1600 грн про вартість велосипеда «МІКЕ-ВІКЕ».

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту щодо недопустимості речового доказу-диску із відеозаписом та протоколу огляду даного диску від 09.12.2019 року, а також безпосередньо досліджені допити свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_10 в частині проведеного за їх участі впізнання осіб виходячи з наступного. Як вказано в клопотанні, підставою недопустимості таких доказів є відсутність процесуального документу за яким даний диск отриманий слідчим від потерпілого ОСОБА_8 , оскільки в постанові про визнання речовим доказом вказано, що такий відеодиск надав саме потерпілий ОСОБА_8 , а відтак, застосовуючи доктрину «плодів отруєного дерева», наступні письмові докази вважає недопустимими.

Відкидаючи таке твердження сторони захисту суд виходить з того, що що відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК, джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За ч.1, 2 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: 1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні); 2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; 3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.

За ст.98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 56 КПК потерпілий наділений правом під час досудового розслідування подавати докази на підтвердження своєї заяви.

Умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що відеозаписи були добровільно надані з камер відеоспостереження, що належать сусідам по будинку АДРЕСА_4 , а відтак суд приходить до висновку, що відсутність письмового документу про добровільну видачу ним відеозаписів з камер відеоспостереження не є порушенням ст. 86 КПК України щодо допустимості таких доказів.

Щодо твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про відсутність у нього умислу на таємне заволодіння чужим майном та відсутність корисливого мотиву, то таке твердження не відповідає його фактичним діям, оскільки, після виявлення (за версією обвинуваченого) напіврозібраного велосипеда на сходовому майданчику між третім та четвертим поверхами під`їзду № 2 в будинку АДРЕСА_4 , він не вчинив жодних дій по виявленню власника вказаного велосипеда, зокрема він не був позбавлений можливості розшукати власника велосипеда серед мешканців будинку, що б не складало великої складності та відповідало б його версії подій, а відтак суд оцінює такі покази критично та вважає, що такі дані з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, не спростовує наявність в його діях корисливого мотиву як складової суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, і вчинення дій на повернення викраденого велосипеда власнику, оскільки після заволодіння таким ОСОБА_5 отримав можливість вільно розпорядитись таким на свій розсуд, а відтак повернення велосипеда власником через 8 днів з моменту викрадення свідчить лише про нівелювання шкідливого наслідку у вигляді спричинення матеріальної шкоди.

Крім цього, суд вказує, що версія обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його відсутності на місці події 19.11.2019 року спростовується відеозаписом XVR_ ch4_ main_3839_3945, з якого вбачається, що 19.11.2019 року о 23 год. 39 хв із під`їзду № 2 в будинку АДРЕСА_4 виходить хлопець одягнений в спортивні штани чорного кольору, чорну курточку із сірими смугами та емблемою «PUMA» з капюшоном, шапку чорного кольору із білими смужками по кругу, кросівки чорні із білою підошвою, у правій руці тримає ланцюга, а у лівій - сумку чорного кольору, котрий раніше був упізнаний як ОСОБА_5 . За ним із під`їзду на велосипеді виїжджає хлопець, який одягнений у спортивні штани сірого кольору, чорну курточку та кепку чорного кольору, упізнаний як ОСОБА_4 та їде в напрямку за попереднім хлопцем.

Відтак, допитавши обвинувачених, потерпілого, свідків, дослідивши письмові та речовий докази, суд вважає, що подія кримінального правопорушення (злочину) мала місце, провина обвинувачених доведена повністю, їх дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб про що свідчить злагодженість дій обвинувачених, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання є добровільне відшкодування збитку шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено. Суд не приймає до уваги вказані органом обвинувачення обтяжуючі обставини у вигляді вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів, оскільки в ході судового розгляду не встановлено, що при вчиненні крадіжки обвинувачений ОСОБА_4 був обізнаний про особу власника велосипеда, його вік або що потерпілий може мати такий статус як особа похилого віку. Крім того, враховуючи те, що згідно вироку Сокальського районного суду Львівської області від 21.03.2018 року до ОСОБА_4 застосовано ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнено від відбування призначеного покарання, то за приписами ч.3 ст.88 КК України вважається таким, що не має судимості.

Разом з тим, суд враховує і особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою молодого віку, однак не має постійного місця праці, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий в порядку ст.88,89 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, то для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, слід призначити йому покарання у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, що відповідатиме засадам, визначеним ст.50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним інших злочинів. Крім цього, суд враховує, те, що обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини не визнав, жодного розкаяння не проявив.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання є добровільне відшкодування збитку шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено. Суд не приймає до уваги вказані органом обвинувачення обтяжуючі обставини у вигляді вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки в ході судового розгляду не встановлено, що при вчиненні крадіжки обвинувачений ОСОБА_5 був обізнаний про особу власника велосипеда, його вік або що потерпілий може мати такий статус як особа похилого віку.

Разом з тим, суд враховує і особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є особою молодого віку, однак не має постійного місця праці, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, оскільки як вбачається з ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 28.12.2016 року, штраф за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 12.07.2016 року в сумі 850 грн ним сплачено повністю12.08.2016 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, то для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, слід призначити йому покарання у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, що відповідатиме засадам, визначеним ст.50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним інших злочинів. Крім цього, суд враховує, те, що обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини не визнав, жодного розкаяння не проявив.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчився 05.11.2020 року та повторно не обирався.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 закінчився 05.11.2020 року та повторно не обирався.

Витрати, понесені державою у кримінальному провадженні, відсутні.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349,368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку 19 жовтня 2021 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку 19 жовтня 2021 року.

Речовий доказ диск відеозапису залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ велосипед гірського типу біло-сірого кольору марки «МІКЕ-ВІКЕ» повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1