Провадження № 1-кс/761/441/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника ТОВ «Укрбізнесвіза» адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Укрбізнесвіза», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.01.2018 у кримінальному провадженні № 0000605 від 19.01.2018,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Укрбізнесвіза» звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням в порядку статті 174 КПК України про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.01.2018 (справа № 761/2290/18) на групу нежитлових приміщень № 1 (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, будинок 53 (колишня адреса АДРЕСА_1 ), загальною площею 280,3 кв.м. на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер 12/06-2017 від 12.06.2017 року, виданого TOB «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРІЗАЦІЇ МІЖРЕГІОНАЛЬНЕ», рішення про державну реєстрацію прав внесено до реєстру речових прав 14.06.2017, номер рішення 3568575 та групу нежитлових приміщень № 2 (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, будинок 53 (колишня адреса АДРЕСА_1 ), загальною площею 132,2 кв.м. на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, серія та номер 12/06-2017 від 12.06.2017, виданого ТОВ «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРІЗАЦІЇ МІЖРЕГІОНАЛЬНЕ», рішення про державну реєстрацію прав внесено до реєстру речових прав 14.06.2017, номер рішення 35678468.

Заявник вказує, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесенні до ЄРДР № 0000605 від 19.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Заявник зазначає, що арешт на нерухоме майно накладено необґрунтовано. Крім того, на теперішній час відсутня будь-яка потреба у застосуванні його заходу забезпечення кримінального провадження.

Вважає, що арешт підлягає скасуванню.

Так, 22.06.2007 ТОВ «Укрбізнесвіза» набуло право власності на групу нежилих приміщень № 127 (приміщення з №1 по №18) загальною площею 714, 90 кв.м на підставі укладеного із Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради договору купівлі-продажу нежилого приміщення.

Після цього, 15.02.2010 рішенням Господарського суду міста Києва у справі №53/49 було задоволено позовну заяву ПП «Легіон-2004», а саме: визнано за ПП «Легіон-2004» право власності на 6/10 частин груп нежилих приміщень №127, 128, 129 загальною площею 714, 90 кв.м., що становить 428,0 кв.м., які знаходяться по АДРЕСА_1 та виділено в натурі ПП «Легіон-2004» , як окремий об`єкт нерухомого майна, 6/10 частини з груп нежилих приміщень №127, 128, 129, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (літера А), а саме: з групи №127 загальною площею 714,90 кв.м. в групу приміщень №133 загальною площею 428, 0 кв.м.

18.05.2011 року постановою Вищого господарського суду України у справі № 53/49 Рішення від 15.02.2010 було скасовано та справу направлено на новий розгляд в суду першої інстанції.

Відтак, Позивач втратив право володіння на 6/10 частин групи приміщень № 127 без його волі на підставі Рішення від 15.02.2010, а ПП «Легіон-2004» на підставі Рішення від 15.02.2010 стало власником нежилих приміщень №133 загальною площею 428,0кв.м., які складають 6/10 частин групи приміщення №127, що належить Позивачу як приватному власнику на підставі Договору-купівлі продажу від 22.06.2007.

18.01.2011 між ТОВ «Комерційна фірма «Олеван Плюс» та ТОВ «ДЦІНВЕС 2» було укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого ТОВ «ДЦІНВЕС 2» перейшло в право власності на вказані споруди.

12.06.2017 ТОВ «ДЦІНВЕС 2» провело державну реєстрацію права власності на групу нежилих приміщень №133 (в літ. А) загальною площею 412,5 кв.м. (фактично зменшивши площу спірного майна), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А).

12.06.2017 ТОВ «ДЦІНВЕС 2» здійснив поділ групи приміщення №133 загальною площею 412, 5 кв.м., та реєструє право власності на: групу приміщень №1 (в літ. А) загальною площею 280, кв.м.; групу приміщень №2 (в літ. А) загальною площею 132,2 кв.м.

Крім цього, Північним апеляційним господарським судом у Постанові від 16.06.2021 встановлено, що 15.02.2010 ПП «Легіон-2004» на підставі рішення Господарського суду м. Києва у справі №53/46 стало власником нежилих приміщень №133 загальною площею 428,0 кв.м., які є частиною 6/10 групи приміщень №127 площею 714, 9 кв.м., що належить ТОВ «Укрбізнесвіза» на підставі договору-купівлі продажу від 22.06.2007. Відтак, група нежилих приміщень №133, яка була відчужена три рази на підставі договорів купівлі-продажу та яку було поділено ТОВ «ДЦІНВЕС 2» на групу приміщень №1 (в літ. А) загальною площею 280,3 кв. та групу приміщень №2 (в літ. А) загальною площею 132,2 кв.м., є частиною 6/10 групи нежилих приміщень №127 загальною площею 714,90 кв.м., яка належала ТОВ «Укрбізнесвіза» на підставі Договору купівлі-продажу з 22.06.2007.

Таким чином, група нежилих приміщень №133, яку продавали на підставі договору купівлі-продажу та яку було поділено ТОВ «ДЦІНВЕС 2», є частиною групи нежилих приміщень №127 із загальною площею 714,90 кв.м., яка належить ТОВ «Укрбізнесвіза» на підставі Договору купівлі-продажу з 22.06.2007.

07.11.2018 ТОВ «Укрбізнесвіза» звернувся до Господарського суду міста Києва, в межах справи№5011-15/10488-2012 про банкрутство ТОВ «Укрбізнесвіза» із заявою про витребування майна у добросовісного набувача та визнання права власності на майно, в якій просив суд, зокрема витребувати у ТОВ «ДЦІНВЕСТ 2» на користь ТОВ «Укрбізнесвіза» нерухоме майно.

16.06.2021 постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №5011-15/10488-2012 позов ТОВ «Укрбізнесвіза» задоволено частково, а саме витребувано у ТОВ «ДЦІНВЕСТ 2» на користь ТОВ «Укрбізнесвіза» нерухоме майно.

25.11.2021 постановою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду у справі №5011-15/10488-2012 залишено без мін Постанову від 16.06.2021.

Отже, право власності ТОВ «Укрбізнесвіза» на нерухоме майно не припинялося, ТОВ «ДЦІНВЕС 2» ніколи не було його законним власником, оскільки ніколи законно не набувало право власності на зазначене майно, що підтверджується Постановою від 16.06.2021.

Враховуючи те, що Постановою від 16.06.2021 підтверджено незаконність володіння ТОВ «ДЦІНВЕСТ 2» нерухомим майном, заявник вважає, що продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту із забороною переєстрації права власності нерухомого майна є неспіврозмірним втручанням у право власності ТОВ «Укрбізнесвіза» як законного власника такого майна.

Зазначений арешт із забобонною вчиняти дії щодо переєстрації права власності, по суті, прийняті на користь ТОВ «ДЦІНВЕС 2» як нібито власника нерухомого майна. Однак, ТОВ «ДЦІНВЕС 2» не є власником нерухомого майна та ніколи ним не було, а відтак, наявність на даний час зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження призводить до порушення прав ТОВ «Укрбізнесвіза» як єдиного та законного власника можливості розпоряджатися нерухомим майном.

У зв`язку з вище викладеним заявник просить скасувати арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.01.2018 у справі 761/2290/18.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просила задовольнити. Просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді. Зазначив про те, що необхідність в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження як арешт нерухомого майна відпала. При цьому подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Інші учасники за викликом в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином, та про причини неявки суд не повідомив.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, дослідивши матеріали клопотань про накладення арешту на майно, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесенні до ЄРДР № 0000605 від 19.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

26.01.2018 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа № 761/2290/18) на групу нежитлових приміщень № 1 (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, будинок 53 (колишня адреса АДРЕСА_1 ), загальною площею 280,3 кв.м. на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер 12/06-2017 від 12.06.2017 року, виданого TOB «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРІЗАЦІЇ МІЖРЕГІОНАЛЬНЕ», рішення про державну реєстрацію прав внесено до реєстру речових прав 14.06.2017, номер рішення 3568575 та групу нежитлових приміщень № 2 (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, будинок 53 (колишня адреса АДРЕСА_1 ), загальною площею 132,2 кв.м. на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, серія та номер 12/06-2017 від 12.06.2017, виданого ТОВ «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРІЗАЦІЇ МІЖРЕГІОНАЛЬНЕ», рішення про державну реєстрацію прав внесено до реєстру речових прав 14.06.2017, номер рішення 35678468.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на зазначене вище майно було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна власником майна являлось ТОВ «ДЦІНВЕСТ 2» та потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішень слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано приходила до висновків, що зазначене вище майно, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України та наклала арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання про скасування арешту, та як зазначено представником власника майна адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні, відповідно до Постанови Верховного суду від 25.11.2021 Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 у справі № 5011-15/10488-2012 відповідно до якої позов ТОВ «Укрбізнесвіза» задоволено частково, витребувано у ТОВ «ДЦІНВЕСТ 2» на користь ТОВ «Укрбізнесвіза» групу приміщень №1 (в літ. А) загальною площею 280,3 кв.м. та групу приміщень №2 (в літ. А) загальною площею 132, 2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено залишено без змін.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду не надано, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

А тому, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме арешту на групу нежитлових приміщень № 1 (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, будинок 53 (колишня адреса АДРЕСА_1 ), загальною площею 280,3 кв.м. на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер 12/06-2017 від 12.06.2017 року, виданого TOB «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРІЗАЦІЇ МІЖРЕГІОНАЛЬНЕ», рішення про державну реєстрацію прав внесено до реєстру речових прав 14.06.2017, номер рішення 3568575 та групу нежитлових приміщень № 2 (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, будинок 53 (колишня адреса АДРЕСА_1 ), загальною площею 132,2 кв.м. на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, серія та номер 12/06-2017 від 12.06.2017, виданого ТОВ «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРІЗАЦІЇ МІЖРЕГІОНАЛЬНЕ», рішення про державну реєстрацію прав внесено до реєстру речових прав 14.06.2017, номер рішення 35678468, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання, представником власника майна. Крім того слідчому судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння вказаним майном на підставі зазначених обставин, оскільки у судовому засіданні доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.01.2018, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Укрбізнесвіза», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.01.2018 у кримінальному провадженні № 0000605 від 19.01.2018, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Укрбізнесвіза», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.01.2018 у кримінальному провадженні № 0000605 від 19.01.2018 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.01.2018 справа № 761/2290/18, на:

групу нежитлових приміщень № 1 (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, будинок 53 (колишня адреса АДРЕСА_1 ), загальною площею 280,3 кв.м. на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер 12/06-2017 від 12.06.2017 року, виданого TOB «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРІЗАЦІЇ МІЖРЕГІОНАЛЬНЕ», рішення про державну реєстрацію прав внесено до реєстру речових прав 14.06.2017, номер рішення 3568575;

групу нежитлових приміщень № 2 (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, будинок 53 (колишня адреса АДРЕСА_1 ), загальною площею 132,2 кв.м. на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, серія та номер 12/06-2017 від 12.06.2017, виданого ТОВ «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРІЗАЦІЇ МІЖРЕГІОНАЛЬНЕ», рішення про державну реєстрацію прав внесено до реєстру речових прав 14.06.2017, номер рішення 35678468.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1