Справа № 301/48/22
Провадження № 1-кп/309/47/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000406 від 06.12.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Хустського районного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000406 від 06.12.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою вмотивовано тим, що 07.07.2021 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_6 , за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, маючи єдиний умисел направлений на вчинення розбійного нападу з метою особистого збагачення, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в с.Вільхівка Хустського району Закарпатської області, через вікно проникли до будинку АДРЕСА_1 , де в той час у вітальній кімнаті першого поверху відпочивали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де ОСОБА_6 , з іншою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, застосовуючи фізичний та психологічний вплив до потерпілих, зв`язали їх, нанесли їм тілесні ушкодження та з погрозою подальшого нанесення тілесних ушкоджень, подолавши волю до опору потерпілих, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в сумі 4000 доларів США, що згідно курсу НБУ від 07.07.2021, складає 108 998,88 грн., золотим ланцюжком 585 проби, вагою 5 грамів вартістю 8000 грн., ключами з автомобіля марки «Опель Астра», який належить потерпілому, годинником марки «Стеліто» та срібною монетою. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , з іншою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, посадили потерпілих до автомобіля марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в гаражному приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , де їх зачинили, з метою не надати можливості потерпілим викликати допомогу. Після цього ОСОБА_6 , з іншою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, з місця злочину зникли, та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Оголошена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України обґрунтовується: протоколом огляду місця події від 07.07.2021; протоколом допиту ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; протоколом допиту ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; аналітичною довідкою; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Ухвалою суду від 20.01.2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 18.03.2022 року.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики підтверджуються тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , він є раніше судимим, відсутністю міцних соціальних зв`язків, скоїв злочин у період іспитового строку. Таким чином застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання. Ствердив, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 , який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що жодних ризиків взагалі не існує, оскільки ОСОБА_6 є невинуватим. Вважає, що відносно ОСОБА_6 взагалі не може бути застосований ніякий запобіжний захід.

ОСОБА_6 , який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд констатує наступне.

Кримінальним процесуальним кодексом України вибір запобіжних заходів, що обираються у кримінальному провадженні, довірено двом різним судовим інстанціям: слідчому судді під час досудового розслідування та судді, який розглядає справу, під час судового розгляду. Тому розподіл компетенцій між вищезазначеними особами чітко позначений моментом, коли розслідування закінчено, обвинувальний акт затверджено і кримінальну справу передано на розгляд суду.

Як вбачається ухвалою суду від 20.01.2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обвинуваченому закінчується 22.03.2022 року.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було висунуто обвинувачення за ч.3ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, підтверджується: протоколом огляду місця події від 07.07.2021 року; протоколом допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 ; аналітичною довідкою; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

В ході обговорення питання доцільності продовження строку запобіжного заходу, відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець реєстрація місця проживання АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 , одружений, має повнолітньогосина, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину під час іспитового строку,на цей час, потерпілі та свідки в даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені. Отже існують обґрунтовані ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі може ухилятися від суду, незаконним чином впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. У світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3, 4, 5ч.1 ст. 177, п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.

Твердження захисника ОСОБА_7 про відсутність ризиків, з посиланням на те, що ОСОБА_6 є невинуватим, відхиляється колегією суддів, оскільки питання щодо винуватості/невинуватості особи вирішується судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку. Натомість наявність зазначених вище ризиків стороною захисту жодним чином не спростовано.

Також, в судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ухвалою суду було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі строком дії, який, у цей період, закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.

Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 315, 331 КПК України.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`який запобіжний захід для запобігання наявним ризикам.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.

Поряд з цим, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.

Так, у цій справі, строк утримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строку утримання під вартою відповідає критерію розумності.

З огляду на що, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, 315 КПК України, клопотання прокурора задовольнити, та продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строків визначених КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Враховуючи, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_6 вчинено із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 331, 369 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити .

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб - з 22 березня 2022 року по 20 травня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 18 березня 2022 р. о 13 год. 10 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3