Справа № 691/878/21
Провадження № 1-кс/691/40/21
У Х В А Л А

01 вересня 2021 рокум.Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення,

встановив :

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Городищенського райсуду зі скаргою, в якій поросить зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_2 зазначив, що 26.08.21 він звернувся із заявою щодо крадіжки вчиненої у нього через систему електронних платежів Приват у розмірі 170 грн., які складаються із суми за надані послуги 5 грн. і суми 165 грн., що мали надійти на його мобільний рахунок.

Скаржник вважає, що він став жертвою групи шахраїв посадових осіб, працівників ІТ, кіберзлочин Приватбанку, які через електронну платіжну систему Приватбанку викрадають гроші у великих розмірах у суспільства, народу України. Ці дії підпадають під ознаку ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України.

26.08.21 близько 11.45 год., під час переводу грошей через платіжний термінал Приват банку № TS 206266 на картку НОМЕР_1 до громадянина ОСОБА_3 у сумі 328 грн., за купівлю акумулятора, він вніс купюру вартістю 500 грн. На запитання терміналу щодо переведення різниці суми, ОСОБА_2 вказав номер свого мобільного телефону НОМЕР_2 . Термінал зняв суму за надані послуги, але на моніторі висвітилася інформація про те, що виникла помилка. Скаржник відразу перевірив рахунок на телефоні, але поповнення не відбулося. Платіжний термінал касовий чек не надав, посилаючись на те, що термінал чеки не видає. Тоді ОСОБА_2 звернувся до Приватбанку на номер 3700 з метою з`ясування зникнення коштів. На першому етапі оператор не надав йому вичерпну інформацію та вигадав історію, що він має до них телефонувати із зареєстрованого номеру у ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не із зареєстрованого у Приват банку номера, та поклала слухавку.

ОСОБА_2 повторно зателефонував за номером НОМЕР_3 із зареєстрованого телефону у ІНФОРМАЦІЯ_1 і вже інший оператор повідомив, що гроші були переведені ОСОБА_3 .

Під час телефонної розмови з останнім, він повідомив, що грошові кошти у розмірі 165 грн. він не отримував та на підтвердження надіслав копії отриманих переводів за допомогою вайберу.

Скаржник вбачає в діях вище вказаних осіб ознаки злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_2 просив зареєструвати його заяву до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Вважає, що дана бездіяльність щодо внесення відомостей протягом 24 год. до ЄРДР, суперечить вимогам ст. 214 КПК України, та призвела до того, що за його заявою не розпочато досудове розслідування, в зв`язку із чим він вимушений звернутися до суду.

Ознайомившись із матеріалами заяви, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 303 КПК України, визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом № 223-538/0/4-13 від 5 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» у п. 3 ч. 3 роз`яснив: Беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Тому, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Наказом Національної поліції України від 18.12.2020 № 996 «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області» відбулися організаційно-штатні зміни у штатах територіальних (відокремлених) підрозділів Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відповідно до якого, Городищенський ВП Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області реорганізовано в Сектор поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, у структурі якого не передбачено посади слідчих та дізнавачів.

Слідчі та дізнавачі перебувають у складі відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, територіально розташованого у м. Сміла.

Тому скарга підлягає розгляду Смілянським міськрайонним судом Черкаської області.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Керуючись ст. 303, 304 КПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити скаржнику, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На ухвалу слідчого судді, протягом п`яти днів з дня отримання її копії, може бути подано апеляцію до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1