Справа № 203/1594/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами №0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2021 року та №0000150, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Баку Азербайджан, без громадянства, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого місця реєстрації, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.02.2010 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- 03.06.2010 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- 20.02.2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 20.05.2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 357 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, востаннє 20.05.2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 357 КК України, судимість якого у встановленому порядку не знята і не погашена, повторно вчинив корисливий злочин.
Так, 26.03.2021 року, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_3 , маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), зайшов до приміщення зали очікування залізничного вокзалу станції Дніпро Головний, що розташований за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11.
Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_3 побачив у невідомого чоловіка, який спав у кріслі зали очікування залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, мобільний телефон марки ТР-Lіnk Neffos С7s (ТР 7051) з підключеними до нього навушниками, які знаходились у вухах потерпілого.
26.03.2021 року, о 23 год. 15 хв. ОСОБА_3 , помітив, як вказаний мобільний телефон впав з ноги потерпілого та повис на шнурі навушників, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону марки ТР-Lіnk Neffos С7s (ТР 7051), який він визначив як предмет свого злочинного посягання.
Надалі, 26.03.2021 року, о 23 год. 16 хв., ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та він діє таємно, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , після чого від`єднав мобільний телефон марки ТР-Lіnk Neffos С7s (ТР 7051) від шнура навушників, поклав його до своєї кишені та вийшов з приміщення зали очікування.Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення мобільного телефону марки ТР-Lіnk Neffos С7s (ТР 7051), вартість якого становить 676 грн. 67 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Крім того, 23.07.2021 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_3 разом з малознайомою йому ОСОБА_6 знаходився біля будинку №2 по вулиці Привокзальній міста Дніпра, де побачив у кишені одягнених на неї штанів мобільний телефон, який він визначив як предмет свого злочинного посягання, після чого у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
У подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_3 рукою відкрито дістав з кишені штанів потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки VIVO Y19(1915) 4/128 GB Magnetic Black, вартістю 4100,00 грн., після чого бризнув невстановленим в ході слідства перцевим балончиком в обличчя потерпілої ОСОБА_6 , потім наніс один удар рукою в обличчя та один удар ногою по голові, тим самим, подолавши її волю до опору, чим заподіяв насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої в момент заподіяння.
Після цього ОСОБА_3 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 не в змозі чинити опір, утримуючи викрадений мобільний телефон з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4100,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердив обставини їх вчинення, так як вони викладені у вироку вище, та пояснив, що в березні 2021 року він, перебуваючи на залізничному вокзалі, викрав у незнайомого йому чоловіка телефон, який в той час спав. Потім в липні 2021 року по вул. Привокзальній здійснив грабіж мобільного телефону з карману штанів малознайомої йому дівчини. У скоєному щиро кається та просить суд суворо не карати.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, врахувавши письмові заяви потерпілих, в яких вони вказали, що не заперечують щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої їм зрозумілі, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, документів, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню та речові докази.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а також, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості, вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином ч. 2 ст. 185 КК України, та тяжким - ч. 2 ст. 186 КК України, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про його особу, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, обставину, яка його обтяжує рецидив злочинів, а також, думку прокурора, потерпілої та захисника щодо виду та міри покарання.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує наступні положення чинного законодавства.
Частиною 4 ст. 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком від 20.05.2021 року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 357 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 скоїв 26.03.2021 року, тобто, до засудження його вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2021 року.

Внаслідок чого, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених за цим вироком та вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2021 року, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 ККУкраїни до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 ККУкраїни остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.
Згідно роз`яснень, які викладено у п. 25 Постанови Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року , коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 ККУкраїни за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 ККУкраїни; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.
Тож, враховуючи, що ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України 23.07.2021 року, тобто після постановлення вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2021 року, суд приходить до висновку, що при остаточному призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі необхідно застосувати ч. 1 ст. 71 КК України.
Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, яке призначене вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2021 року, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 20 січня 2022 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання час відбуття покарання ОСОБА_3 за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2021 року, починаючи з моменту приведення вказаного вироку у виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судових товарознавчих експертиз № СЕ-19/104-21/10403ТВ від 31.03.2021 року та №СЕ-19/104-21/25054-ТВ від 12.08.2021 року в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок та 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ DVD-R диск марки Videx excellent, 4.7Gb 120 min, 16x помаранчевого кольору, зберігати в матеріалах об`єднаного кримінального провадження за №0000025 та №0000150.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1