Справа № 734/1398/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/534/21
Категорія - ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29.11.2019 року за № 0000483 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням визначених обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 11 116,58 грн.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.11.2019 року ОСОБА_9 , в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «VOLKSWAGEN Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався, на автодорозі «Київ Вишгород Десна Чернігів» зі сторони смт. Десна в напрямку м. Чернігів. Рухаючись у вищевказаному напрямку зазначеної автодороги, о 21 годині 25 хвилин, на 120 км + 530 м, ОСОБА_9 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на заокругленні автодороги виїхав на зустрічну смугу, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого не повертаючись на свою смугу руху виїхав за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, де здійснив наїзд на придорожнє дерево.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1156 від 19.12.2019 року отримав тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, від яких помер на місці пригоди.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «VOLKSWAGEN Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Порушення водієм ОСОБА_9 вимог п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Разом з тим, судом виключено з обвинувачення фактичну обставину як здійснення виїзду на зустрічну смугу руху з метою обгону скутера, який рухався в попутному напрямку, оскільки така не знайшла свого підтвердження, так як показання свідка ОСОБА_12 в цій частині не можуть бути допустимим доказом на підтвердження тієї фактичної обставини, що на заокругленні автодороги ОСОБА_9 виїхав на зустрічну смугу для обгону скутера, який рухався в попутному напрямку.

Крім того, суд, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду в справі № 682/956/17 від 21.08.2019 року, вважає, що в причинному зв`язку з наслідками, що настали не перебуває порушення водієм ОСОБА_9 п. 2.9 (а) ПДР України, оскільки керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не є елементом об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, адже саме по собі не призводить до суспільно небезпечних наслідків, передбачених у цій статті.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, просив вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_9 винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, а також залишити фактичну обставину, як виїзд обвинуваченого на зустрічну смугу з метою обгону скутера, який рухався в попутному напрямку.

Вказує, що судом першої інстанції безпідставно було виключено з обвинувачення фактичну обставину, як виїзд обвинуваченого на зустрічну смугу з метою обгону скутера, який рухався в попутному напрямку, так як вказана фактична обставина знайшла своє підтвердження показаннями свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що 28.11.2019 року, рухаючись автодорогою «Київ-Вишгород-Десна-Чернігів», почув звук працюючого двигуна, який наближався позаду та помітив ліворуч від себе автомобіль, який здійснюючи його обгін, не повертаючись на смугу свого руху, виїхав за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, де здійснив наїзд на придорожнє дерево.

При призначенні покарання судом першої інстанції не в повній мірі враховано:

- тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів;

- обставини його вчинення, грубе порушення Правил дорожнього руху, наслідком чого стала загибель людини, що в свою чергу підвищує суспільну небезпеку скоєного;

- думка потерпілої щодо виду та розміру покарання по даній категорії злочину, який є злочином проти безпеки руху, не є вирішальною;

- безпідставно визнано пом`якшуючою обставиною визнання вини, оскільки така відсутня;

- не було враховану обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, зокрема, керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння;

- згідно висновку органу пробації, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства - високий.

Прокурор у судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав викладених у ній.

Потерпіла заперечувала проти задоволення скарги прокурора в частині призначення більш суворого покарання, просила не позбавляти волі ОСОБА_9 .

Обвинувачений та адвокат заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку потерпілої, обвинуваченого та його адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, з зв`язку з чим апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, вирок суду підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Ухвалюючи вирок суд не дотримався зазначених вимог закону.

Органом досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, в тому числі за обставини виїзду його на зустрічну смугу з метою обгону скутера, який рухався в попутному напрямку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду прокурор обвинувачення не змінював і суд розглянув справу щодо ОСОБА_9 в межах висунутого останньому обвинувачення.

При цьому, ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_9 , суд виключив з обвинувачення фактичну обставину, як виїзд обвинуваченого на зустрічну смугу з метою обгону скутера, який рухався в попутному напрямку.

Судова колегія вважає, що такі висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_9 допитаний судом апеляційної інстанції повністю визнав себе винним в скоєному злочині та додатково пояснив, що, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN Transporter», пасажиром якого був ОСОБА_13 , на заокругленій ділянці дороги, зачепив правою стороною керованого ним автомобіля гілки на узбіччі, і почав вивертати кермо з права наліво та допустив зіткнення. Такі дії вчинив тому, що побачив габаритні вогні мопеда, який рухався попереду і виїхав на зустрічну смугу руху, після чого допустив зіткнення з придорожнім деревом. Визнав, що не повинен був сідати за кермо автомобіля в нетверезому стані і грубо порушив цим Правила дорожнього руху. Повністю визнав порушення ним інших пунктів Правил дорожнього руху, інкримінованих йому. В скоєному щиро розкаявся, засуджує свою поведінку та усвідомив протиправність дій. Потерпілій відшкодував завдані злочином збитки та допомагає і в подальшому.

Судом вжито заходів до допиту свідка ОСОБА_12 , який в судове засідання не прибув і прокурор повідомив, що забезпечити явку цього свідка він не може. Тому апеляційний суд при ухваленні свого рішення показання цього свідка не враховує. Незважаючи на це, враховуючи показання обвинуваченого в апеляційному суді, колегія суддів вважає доведеним, що безпосередньо перед ДТП обвинувачений ОСОБА_9 виїхав на зустрічну смугу руху дороги з метою обгону скутера, який рухався в попутному напрямку.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що 28.11.2019 року ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «VOLKSWAGEN Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався, на автодорозі «Київ Вишгород Десна Чернігів» зі сторони смт Десна в напрямку м. Чернігів. Рухаючись у вищевказаному напрямку зазначеної автодороги, о 21 годині 25 хвилин на 120 км + 530 м, ОСОБА_9 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на заокругленні автодороги виїхав на зустрічну смугу для обгону скутера, який рухався в попутному напрямку, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого не повертаючись на свою смугу руху, виїхав за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, де здійснив наїзд на придорожнє дерево.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1156 від 19.12.2019 року отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: відкритої черепно мозкової травми з двома ранами на голові справа, саднами голови, з крововиливом в м`які тканини голови в проекції правої лобно-скронево-тім`яної ділянки, перелом кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдальний кворовилив по випуклій поверхні правих скроневої, лобної і частково тім`яної долей головного мозку, забій головного мозку на межі лобної та скроневої долей головного мозку; закритої травми грудної клітки з синцем грудної клітки, численними переломами ребер по кільком анатомічним лініям з розривами пристінкової плеври, двобічним гемотораксом (1500 мл рідкої темно-червоної крові в правій плевральній порожнині та 1800 мл аналогічного вмісту в лівій), розрив серцевої стінки серця в ділянці правого передсердя; закритої травми грудного відділу хребта переломи остистих відростків 4-6 грудних хребців з крововиливом в оточуючі тканини; закритої травми живота гемоперитонеум (150 мл рідкої темно-червоної крові в черевній порожнині), розриви печінки; повний розрив правого грудинно-ключичного з`єднання справа, подвійний перелом кісток передпліччя правої верхньої та перелом стегнової кістки правої нижньої кінцівки, рани правої верхньої кінцівки, численні синці та садна правої верхньої та обох нижніх кінцівок, які мають ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, від яких помер на місці пригоди.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «VOLKSWAGEN Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.20001 року.

Порушення водієм ОСОБА_9 вимог п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Потерпіла в судовому засіданні показала, що її покійний син ОСОБА_11 товаришував з обвинуваченим з дитинства. Після даної дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений замінив їй сина, постійно допомагає їй по господарству та надає матеріальну допомогу. Повідомила, що вона його вибачила. Просила не призначати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Разом з цим, колегія суддів визнає слушними доводи прокурора викладені в апеляційній скаргзі щодо невідповідності призначеного ОСОБА_9 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно приписів ч.1 ст.75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

В цій справі, при призначенні ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції, в оскаржуваному вироку зазначив, про те, що відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , конкретні обставини вчинення злочину, думку потерпілої (яка хоча і не є для суду вирішальною, але враховується), відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; те, що злочин, вчинений обвинуваченим, характеризується неумисною формою вини, те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання для ОСОБА_9 , суд визнав щире каяття та визнання вини. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 судом з`ясовано, що він раніше не судимий, на даний час офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно.

Зазначено, що судом також враховано висновок досудової доповіді Деснянського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства як високий.

При таких обставинах цієї справи та характеризуючи даних, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням його права керування транспортними засобами, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

З такими висновками та доводами суду першої інстанції в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.439 КПК України, вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції при новому розгляді.

У постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року, якою скасовано вирок Чернігівського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року щодо ОСОБА_9 та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначила про те, що всі наведені дані про особу засудженого та обставини, які визнані такими, що пом`якшують покарання, у даному конкретному випадку, не є такими, які б свідчили про можливість виправлення ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням. Зокрема, слід зважити на свідоме та грубе порушення ОСОБА_14 Правил дорожнього руху керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, нехтування ним іншими нормами Правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП, в якому загинула людина.

За змістом положень ч.2 ст. 409, 413 та ст. 414 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В даному випадку, фактичні обставини цієї справи та їх об`єктивна оцінка свідчать про те, що особа будучи водієм джерела підвищеної небезпеки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушивши правила дорожнього руху, які діють на всій території країни та є обов`язковими для виконання, вчинив злочин, який хоча і характеризується неумисною формою вини, проте відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, за наслідками якого настала смерть людини. Окрім того, вчинений ОСОБА_9 злочин є суспільно небезпечним, оскільки ставить під загрозу безпеку всіх учасників дорожнього руху, що залишено без належної оцінки судом першої інстанції.

При цьому колегія суддів апеляційного суду підкреслює і це підтверджується об`єктивним даними, що саме дії ОСОБА_9 перебувають з правового погляду у причинному зв`язку з наслідками (загибель людини) в цій справі.

Водночас, колегія суддів не може обійти увагою обставини, які пом`якшують покарання та свідчать на користь обвинуваченого. Обвинувачений раніше не судимий, виключно позитивно характеризується, в засіданні апеляційного суду повністю визнав свою вину в скоєному злочині та щиросердно розкаявся, потерпіла просила суворо його не карати, оскільки давно простила його і він відшкодував їй матеріальну шкоду та допомагає по господарству.

Одночасно колегія суддів враховує баланс між цінністю людського життя, яке є найвищою соціальною цінністю і якого ОСОБА_9 з необережності позбавив іншу людину, та розмір і вид покарання, необхідного для виправлення і перевиховання обвинуваченого. З урахуванням цього та обставин скоєння злочину грубого і свідомого порушення Правил дорожнього руху та обставини, яка обтяжує покарання - керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів вважає, що покарання для ОСОБА_9 може бути тільки реальне, а звільнення від покарання з випробуванням є неприпустимим.

Апеляційним судом враховано і нові обставини, які встановлені судом за клопотанням сторони захисту: позитивну характеристику ОСОБА_9 ДУ «Центр пробації», де він стоїть на обліку у зв`язку з засудженням, позитивну характеристику з місця мешкання та позитивну характеристику ОСОБА_9 громадською організацією «Самооборона Майдану» як волонтера.

Таким чином, встановлені апеляційним судом обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме:

- повне визнання вини та щиросердне розкаяння обвинуваченого;

- відсутність судимостей та виключно позитивні характеристики;

- думку потерпілої, яка просила не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі - дають апеляційному суду підстави для застосування ст. 69 КК України. У відповідності до цієї норми закону, суд може перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного санкції Особливої частини статті КК за це кримінальне правопорушення. При цьому колегія суддів, враховуючи висновки Постанови Верховного суду від 02.06.2021 р., враховує думку потерпілої в сукупності з іншими обставинами (т.2 а.с. 6).

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, вирок суду - скасуванню в частині виключення з обвинувачення, визнаного судом доведеним, фактичної обставини та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року щодо ОСОБА_9 в частині виключення з обвинувачення, визнаного судом доведеним, фактичної обставини та в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, - скасувати, з ухваленням в цій частині нового вироку.

Визнати доведеною фактичну обставину обвинувачення, «виїзд обвинуваченого на зустрічну смугу з метою обгону скутера, який рухався в попутному напрямку».

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання відраховувати з дня затримання ОСОБА_9 і приведення вироку до фактичного виконання. Зарахувати в строк покарання час затримання ОСОБА_9 на 1 день 29.11.2019 р.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4