Справа № 947/6378/22
Провадження № 1-кс/947/2609/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001304 від 01.11.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001304 від 01.11.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

20.02.2022 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одразу після вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, у період часу з «11» год. «45» хв., до «11» год. «58» хв. 20.02.2022, було проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого він добровільно дістав з правої передньої кишені штанів, зв`язку з двох ключів та магнітного чипу від вхідних дверей, та грошові кошти в загальній сумі 300 гривень купюрами номіналом, 200 гривень 1 купюра серії та номеру СИ 3525033 та 100 гривень 1 купюра серії та номеру УЧ 0535662.

З метою недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження вищевказаного вилученого майна, яке є об`єктом, предметом та знаряддям кримінального правопорушення, та яке визнано в порядку діючого кримінально процесуального законодавства речовими доказами, задля виконання завдання та дотримання загальних засад кримінального провадження, виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних судових криміналістичних експертиз, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадження, а також те, що є достатні підстави вважати що вище зазначені вилучені речі набуті кримінально протиправним шляхом, в результаті чого зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження, а також те, що ймовірно, зазначені ключі та пристрої, призначені для взлому вхідних дверей, та зазначені грошові кошти, ймовірно, здобуті злочинним шляхом, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Так, тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі, а саме зв`язка з двох ключів та магнітного чипу від вхідних дверей, можуть бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, використовувались під час викрадення майна, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, вилучені грошові кошти можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом.

Відповідно до постанови про визнання речей, предметів та документів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 20.02.2022 року, вилучені під час проведення обшуку речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0001304 від 01.11.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також з метою проведення експертних досліджень з вказаними речами. В свою чергу, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його відчуження або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001304 від 01.11.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити .

Накласти арешт на майно, яке 20.02.2022 року вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме на:

- зв`язку з двох ключів та магнітного чипу від вхідних дверей;

- грошові кошти в загальній сумі 300 гривень купюрами номіналом, 200 гривень 1 купюра серії та номеру СИ 3525033 та 100 гривень 1 купюра серії та номеру УЧ 0535662.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1