УХВАЛА
Іменем України

02.09.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 розглянув в судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У клопотанні слідчий зазначив, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000130 від 13.10.2014 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

16 серпня 2014 року солдата ОСОБА_5 призвано Малинським ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та того ж дня направлено для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Того ж дня, 16 серпня 2014 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №101 солдата ОСОБА_5 зараховано у списки вказаної військової частини і призначено на посаду старшого радіотелефоніста та відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 17. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 105, 106 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувані накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, підтримувати внутрішній порядок та військову дисципліну в підрозділах.

Відповідно до вимог ст. ст. 1. 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України. Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак солдат ОСОБА_5 в ході проходження військової служби в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 .

30 вересня 2014 року військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , без дозволу командування військової частини та без поважних причин, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та без поважних причин і без дозволу командування, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адреосю: АДРЕСА_1 , після чого до військової частини більше не повертався та проводить час на власний розсуд.

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий вказав, що 27 грудня 2014 року солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

27.09.2014 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Враховуючи, що на даний час ОСОБА_5 до органів військового управління і державної влади про себе не заявляв, у зв`язку з чим слід дійти висновку, що діяння солдата ОСОБА_5 є умисним.

Вказані обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджуються зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколами допитів свідків, матеріалами службового розслідування, іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, відповідальність за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, що згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_5 до теперішнього часу не надалося можливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підставами для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливатиме на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка грунтується на доданих до клопотання матеріалах.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, підтверджуються викладені слідчим обставини про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним надати дозвіл на затримання особи з метою приводу.

Керуючись вимогами ст. ст. 188-190 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити на шість місяців.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя