Провадження № 1-кс/638/2333/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду скаргу адвоката ОСОБА_4 на дії та бездіяльність прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил у кримінальному провадженні №0000039 від 22.06.2021 року, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою на постанову прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 22.09.2021 року про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 22.09.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000039 від 22.06.2021 року за ч. 1 ст.366 КК України; зобов`язати прокурора вручити йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого; зобов`язати прокурора повторно розглянути клопотання ОСОБА_5 про допит його в якості потерпілого та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 21.09.2021 року Харківською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил отримано клопотання ОСОБА_5 про допит в якості потерпілого та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000039 від 22.06.2021 року за заявою ОСОБА_5 на виконання ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.04.2021 року. Постановою прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 від 22.09.2021 року у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено, оскільки на думку прокурора, вказаним кримінальним правопорушенням останньому моральної шкоди не завдано, підстави для визнання його потерпілим відсутні. Крім того, в частині надання можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження клопотання взагалі залишилось не вирішеним. Вважає, що рішення прокурора є незаконним, невмотивованим, формальним та передчасним, оскільки прокурором не наведено правових підстав для відмови у визнанні ОСОБА_5 потерпілим. Крім цього, зазначає, що відсутність процесуального статусу потерпілого в даному кримінальному провадженні позбавляє можливості ОСОБА_5 вчасно сприяти органу досудового розслідування у встановленні істини шляхом подання відповідних клопотань.
Заявник в судовому засіданні скаргу підтримала.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вважав що підстави у визнанні ОСОБА_5 потерпілим відсутні, також надав матеріали кримінального провадження №0000039 від 22.06.2021 року для огляду.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Частиною другою цієї статті передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається з матеріалів скарги, у провадженні Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000039 від 22.06.2021 року за ч. 1 ст.366 КК України щодо можливого вчинення військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення.
Встановлено, що 17.09.2021 року ОСОБА_5 звернувся до прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері із заявою про залучення його як потерпілого у даному у кримінальному провадженні, посилаючись на ті обставини, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення йому була завдана моральна шкода.
22 вересня 2021 року прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про залучення його до провадження як потерпілого.
Мотивами винесення оскаржуваної постанови прокурор вказав, що наразі не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що зазначеним кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, будь-яких доказів чи обґрунтування завданої шкоди заявником не надано.
Проаналізувавши зміст постанови прокурора від 22.09.2021 року слідчий суддя вважає, що висновок прокурора щодо відмови у визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.
За змістом п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова прокурора повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Оскаржувана постанова прокурора про відмову у визнанні потерпілим цим вимогам не відповідає, оскільки остання належним чином не обґрунтована та не вмотивована.
Так, постанова не містить правового обґрунтування щодо відмови у залученні ОСОБА_5 як потерпілого та щодо надання йому відповідного процесуального статусу у кримінальному провадженні з посиланням на докази, які здобуті в результаті слідчих дій в установленому порядку.
Проте прокурором не з`ясовувалось питання щодо заподіяння ОСОБА_5 певної шкоди, не проведено його допит, не перевірено, чи є в матеріалах кримінального провадження дані, які б свідчили про завдання шкоди, не з`ясовано, у чому саме полягає ця шкода, оскільки прокурором не зроблено детального аналізу всіх обставин, за яких заявник вважає, що можливим кримінальним правопорушенням йому заподіяна певна шкода.
У судовому засіданні встановлено, що законодавчі вимоги щодо вмотивованості постанови прокурором при її винесенні не були дотримані з огляду на те, що у постанові міститься лише загальне посилання на відсутність даних, які б свідчили про завдання шкоди заявнику, тоді як прокурором не було здійснено повної оцінки усіх обставин можливого кримінального правопорушення та відсутнє обґрунтування наведених висновків щодо незавдання шкоди заявнику, з посиланням на конкретні дані та положення закону.
Отже, прокурором належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто заяву ОСОБА_5 , що не відповідає вимогам КПК України, зокрема, ст.110 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову прокурора від 22.09.2021 року такою, що винесена передчасно без відповідної мотивації та достатнього обґрунтування.
Отже, враховуючи, що доводи заявника щодо скасування постанови під час розгляду скарги спростовані не були, а тому суд вважає їх обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу і в даному випадку права заявника підлягають захисту.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про скасування постанови прокурора.
Інші вимоги скарги не підлягають задоволенню у зв`язку з їх передчасністю, оскільки слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий, прокурор несуть відповідальність за законність і своєчасність здійснення процесуальних дій (ч.1 ст.36, ч.ч.1, 5 ст. 40 КПК України).
Враховуючи викладене, скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.220, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 на дії та бездіяльність прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил у кримінальному провадженні №0000039 від 22.06.2021 року задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 22.09.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000039 від 22.06.2021 року.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 15.11.2021 року о 15:20 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1