Провадження №11-кп/801/80/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю :

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2021 року, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням винного з потерпілою,а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000036 від 14.01.2021 року, закрито, -

встановив:

Судовим рішенням суду першої інстанції встановлено, що 14.01.2021, приблизно о 15 год 30 хв, водій ОСОБА_8 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами категорії «В» відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2020, керуючи технічно-справним автомобілем марки «KiaCerato» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони вул. Київської по проїзній частині вул. Академіка Янгеля у м. Вінниці, в районі електроопори №131, наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу, по якому зліва-направо рухалась пішохід ОСОБА_9 , не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху чи зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого, з необережності допустив наїзд на останню. Разом з тим, після вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 , на вимогу працівників поліції, не пройшов в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 62/68/144/164 від 24.02.2021 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани лівої тьмяно-потиличної ділянки, пошкодження медіально-бокової зв`язки правого колінного суглоба, забій (синець, садно) ділянки проекції правого ліктьового суглоба, синці на правому стегні, в ділянці проекції правого колінного суглобу, на правій гомілці. Вказані травми відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки пошкодження зв`язки правого колінного суглоба не являлось небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалося загрозливими для життя явищами, але за своїм характером таке, що потягло тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Таким чином, водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 2.1 а), 2.5, 18.1 ПДР України, де зазначено: п. 2.1 а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вимог п. 18.1 ПДР України водієм ОСОБА_8 знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, та закрити дане кримінальне провадження.

Потерпіла ОСОБА_9 , законний представник потерпілої ОСОБА_10 та представник потерпілої адвокат ОСОБА_11 проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з підстав примирення потерпілої з обвинуваченим не заперечували, про , що зазначили в заявах.

Прокурор ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 з тих підстав, що останній вже вдруге вчинив таке кримінальне правопорушення, тому відповідно до ст. 46 КК України звільненню від кримінальної відповідальності не підлягає. Крім того, зазначила, що хоча й за попереднім кримінальним правопорушенням обвинуваченого було звільнено від кримінальної відповідальності, однак ця підстава не є реабілітуючою, а тому відсутні правові підстави для задоволення заявленого обвинуваченим клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2021 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000036 від 14.01.2021 року, закрито.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2021 року у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить призначити

новий розгляд в суді першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції під час вирішення питання про закриття кримінального провадження у випадку примирення з потерпілим, не враховано, що ОСОБА_8 не вперше вчинив таке кримінальне правопорушення, тому відповідно до ст. 46 КК України звільненню від кримінальної відповідальності не підлягає. При наявності клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та встановлення судом його необґрунтованості суд в порядку ч. 4 ст. 288 КПК України мав своєю ухвалою відмовити у його задоволенні та, в даному випадку, при направленні обвинувального акту до суду, продовжувати судове провадження в загальному порядку.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу прокурора підтримала та наполягала на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, тому за згодою прокурора судовий розгляд відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України КПК України відбувся у його відсутність.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу в інших учасників кримінального провадження до суду не надходило.

Мотиви суду
Заслухавши суддю- доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного судового рішення зазначених вимог закону місцевим судом дотримано не було.

Зокрема, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 в підготовчому засіданні наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закритті кримінального провадження з підстав його примирення з потерпілою, з потерпілою він примирився, потерпіла ОСОБА_9 підтримала заявлене клопотання та наполягала на його задоволенні.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, оскільки доводи апеляційної скарги прокурора дають достатні підстави вважати, що вказана ухвала суду про закриття кримінального провадження є незаконною та такою, що підлягає скасуванню на підставі ст. 412 КПК України через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження , та про ,що зазначає прокурор,- ОСОБА_8 у 2019 році вже притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України. Тобто, вчинене кримінальне правопорушення за оскаржуваним вироком не є вчиненим вперше, що судом першої інстанції не було встановлено під час розгляду клопотання ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності за примиренням із потерпілою.

Згідно п. 2 Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Отже, суд першої неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не встановив, що обвинувачений ОСОБА_13 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, що не дає підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за примиренням з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Статтею 409 КПК України передбачено, що однією з підстав скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2021 року, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000036 від 14.01.2021 року, закрито, - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_14