Справа № 438/1286/21
Провадження № 1-кп/438/105/2021
ВИРОК
іменем України

16 листопада 2021 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бориславі Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000555 від 26 липня 2021 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабино Самбірського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніш судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 05 вересня 2016 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

за участі сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим за вчинення злочину проти власності, а саме: вироком Бориславського міського суду Львівської області від 05 вересня 2016 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисний злочин проти власності.

Зокрема, 23 липня 2021 року близько 16 год 30 хв обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в міському парку культури та відпочинку на вул. Тараса Шевченка? 35 в м. Бориславі Львівської області, разом p потерпілим ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю уваги останнього, реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , яка відповідно до Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом.

Крім цього, після викрадення у потерпілого ОСОБА_5 банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , 23 липня 2021 року о 20 год 45 хв обвинувачений ОСОБА_3 , підійшовши до банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розміщений на вул. Карпатська Брама, 26 у м. Бориславі Львівської області, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок чужого майна, повторно, за допомогою даного банкомату та банківської картки, зняв грошові кошти в сумі 2000 гривень з рахунку потерпілого ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 2000 грн.

Крім цього, реалізовуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок чужого майна, повторно, в період часу з 24 липня 2021 року по 26 липня 2021 року, за допомогою раніше викраденої банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , розраховувався в магазинах м. Борислава Львівської області за покупки на загальну суму 180 гривень, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2180 грн.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 від 30 липня 2021 року.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 , учасники (сторони) у кримінальному провадженні за №0000555 від 26 липня 2021 року дійшли згоди на примирення, виклавши у ній формулювання обвинувачення ОСОБА_3 та його правової кваліфікації за ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, зазначивши, що угода є добровільною ,тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Також сторони угоди узгодили призначити покарання ОСОБА_3 у межах санкцій ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у виді арешту строком на 3 місяці. На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточно, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

В угоді також зазначено, що сторонам зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 30 липня 2021 року між ним та потерпілим ОСОБА_5 у справі досягнуто примирення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений надав покази, що повністю визнає себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, зазначив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене сторонами остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді арешту строком на 3 місяці.

Потерпілий ОСОБА_5 надав покази, що між ним та з підозрюваним ОСОБА_3 досягнуто угоди про примирення, у зв`язку з чим просить затвердити її судом, зазначивши, що наслідки укладення такої угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має. Також просить суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді арешту строком на 3 місяці.

Прокурор ОСОБА_4 просить затвердити угоду на умовах, викладених у ній.

Заслухавши осіб, які беруть участь у судовому розгляді, вивчивши зміст обвинувального акта та угоду про примирення, суд встановив наступне.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого, з`ясувавши позицію сторони обвинувачення, суд прийшов до переконання про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2 ст.185КК України, оскільки обвинувачений своїми умисними діями викрав банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , яка відповідно до примітки до ст.358 КК України Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, після чого викрадену банківську картку (офіційний документ) використав на свою користь, розпорядившись нею на свій розсуд, вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, зокрема, за допомогою раніше викраденої банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , зняв грошові кошти в сумі 2000 гривень у банкоматі з рахунку потерпілого ОСОБА_5 та у подальшому розраховувався в магазинах м. Борислава Львівської області за покупки на загальну суму 180 гривень, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2180 грн; кваліфікація дій за вказаними нормами Кримінального Закону є правильними обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність у встановленому порядку за умовами затвердженої угоди про примирення між ним та потерпілою стороною від 30 липня 2021 року.

На підтвердження встановлених судом обставин, винуватість особи вбачається із показів допитаного безпосередньо в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю та надав суду покази про обставини вчиненого, звернувся до суду із клопотанням про затвердження угоди про примирення із потерпілою стороною; потерпілий ОСОБА_5 аналогічно просить суд затвердити угоду про примирення у встановленому законом порядку.

Далі, відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до вимог ст.475КПК України суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме у викраденні офіційного документу та у таємному викраденні чужого майна, повторно, який відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень обвинувачений визнав повністю. Потерпілий ОСОБА_5 будь-яких майнових чи моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу вчинення останнім кримінального проступку та нетяжкого злочину не має.

Судом також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про примирення.

Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

З огляду на викладене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до висновку, що угода про примирення, укладена 30 липня 2021 року між сторонами у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000555 від 26 липня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 слід затвердити, і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди міру покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді арешту строком на 3 місяці.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.314, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 липня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000555 від 26 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабино Самбірського району Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень на користь держави;

за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку суду до виконання.
Скасувати арешт майна, накладений на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , купюру номіналом 200 гривень серії №У34433904, купюру номіналом 100 гривень серії №УЦ5824753, купюру номіналом 50 гривень серії №УЗ33373725, купюру номіналом 50 гривень серії №УП6024569, купюру номіналом 50 гривень серії №СТ3274900, купюру номіналом 10 гривень серії №ПБ1213499, купюру номіналом 10 гривень серії №ЮБ7581122, купюру номіналом 5 гривень серії №ЮЖ0960407, купюру номіналом 2 гривні серії №ТВ2204444 відповідно до ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2021 року у справі №442/5784/21.

Речові докази у справі: банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка зберігається при матеріалах справи, а також купюру номіналом 200 гривень серії №У34433904, купюру номіналом 100 гривень серії №УЦ5824753, купюру номіналом 50 гривень серії №УЗ33373725, купюру номіналом 50 гривень серії №УП6024569, купюру номіналом 50 гривень серії №СТ3274900, купюру номіналом 10 гривень серії №ПБ1213499, купюру номіналом 10 гривень серії №ЮБ7581122, купюру номіналом 5 гривень серії №ЮЖ0960407, купюру номіналом 2 гривні серії №ТВ2204444, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Головуючий: суддя ОСОБА_1