1Справа № 335/700/22 1-кс/335/387/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000096, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 18.01.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою КП «ЗАПОРІЖМІСЬКСВІТЛО» підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин. Наказом директора КП «ЗАПОРІЖМІСЬКСВІТЛО» № 250-к від 08.06.2017 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника експлуатаційно-технічного району № 1. Наказом директора КП «ЗАПОРІЖМІСЬКСВІТЛО» № 687-к від 06.12.2017 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника експлуатаційно-технічного району № 2. 01.10.2018 директором КП «ЗАПОРІЖМІСЬКСВІТЛО» було затверджено посадову інструкцію начальника експлуатаційно-технічного району, яку 01 жовтня 2018 року ОСОБА_4 отримав особисто. Відповідно до п.2.1 посадової інструкції від 01 жовтня 2018 року начальник експлуатаційно-технічного району забезпечує безперебійну роботу, правильну експлуатацію, ремонт і модернізацію мереж зовнішнього освітлення вулиць, є відповідальною особою за електрогосподарство експлуатаційно-технічного району. Розробляє календарні плани (графіки) оглядів, перевірок і ремонтів електрообладнання, організовує розрахунок електроспоживання, підготовкою приєднання додаткової потужності до електричних мереж, становить заявки на отримання необхідних для експлуатації електрообладнання, планово-попереджувальних і поточних ремонтів матеріалів, запасних частин, інструменту, вимірювальних приладів, індивідуального захисту і т.д. Відповідно до примітки 1, ст. 364 КК України - службовою особою у статті 368 цього Кодексу є особа, яка постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади чи місцевого самоврядування, а також обіймає постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування. Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, в силу виконання функцій організаційно-розпорядчого характеру та займає відповідальне становище, 20.01.2022, знаходячись на зупинці громадського транспорту «ДК Кірова» в місті Запоріжжя, діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, направленим на вимагання та отримання неправомірної вигоди, за невжиття відносно ОСОБА_7 заходів реагування від КП «Запоріжміськсвітло», висловив до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усні вимоги передати йому грошову винагороду в сумі 7000 гривень. 20.01.2021, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, поєднаної з вимаганням, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, знаходячись у приміщенні кафе «Жемчужина» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів буд. 2, одержав від ОСОБА_7 обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 7000 гривень за невжиття відносно ОСОБА_7 заходів реагування від КП «Запоріжміськсвітло». Після отримання від ОСОБА_7 вищевказаних грошових коштів в якості неправомірної вигоди, ОСОБА_4 зберігав їх в особистій шкіряній сумці до моменту їх вилучення співробітниками поліції. У ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук ОСОБА_4 , у ході якого було виявлено та вилучено: купюри національного банку України, купюрами номіналом 500 гривень з наступними реквізитами: №АД0521949; №ХВ347311; №ЛГ8890643; №ВИ0429655; №ЛА2506038; №УГ6061310; №УД9162601; №ХБ0461259; №АА3169079; №АИ8661578; №Л30100191; №ЗЗ5175972; №ФЗ959508; №МА5143648; мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GAZAXYA30» «S/N 58M43MHTCV», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; посвідчення начальника експлуатаційно-технічного району № 2 КП «Запоріжміськсвітло» на ім`я ОСОБА_4 ; шкіряну сумку.
З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке було вилучене 20.01.2022, у ході проведення обшуку ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
У судовому засіданні, слідчий клопотання підтримав, зазначив, що з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно під час проведення обшуку ОСОБА_4 , оскільки мобільний телефон на теперішній час, ще не оглянутий, а шкіряна сумка та грошові кошти направлені на експертизу.
У судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 , та його адвокат ОСОБА_5 проти даного клопотання заперечували частково, просили відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон та посвідчення.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Встановлено, що СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області здійснюються досудове розслідування кримінального провадження № 0000096 від 18.01.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

20.01.2022 ОСОБА_4 було затримано, у ході його обшуку, було виявлено та вилучено зазначені у клопотанні речі та документи.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Речі та документи, вилучені під час проведення обшуку ОСОБА_4 20.01.2022, а саме: грошові кошти у сумі 7 000,00 (сім тисяч) гривень, а саме: купюри національного банку України, купюрами номіналом 500 гривень з наступними реквізитами: №АД0521949; №ХВ347311; №ЛГ8890643; №ВИ0429655; №ЛА2506038; №УГ6061310; №УД9162601; №ХБ0461259; №АА3169079; №АИ8661578; №Л30100191; №ЗЗ5175972; №ФЗ959508; №МА5143648; шкіряна сумка, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч.3 ст.173 КПК України).
Отже, виходячи з викладеного, в частині накладення арешту на: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GAZAXYA30» «S/N 58M43MHTCV», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; посвідчення начальника експлуатаційно-технічного району № 2 КП «Запоріжміськсвітло» на ім`я ОСОБА_4 , слідчий суддя відмовляє, оскільки не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як не містять ознаки кримінального правопорушення та слідчим не доведено необхідність такого арешту.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 168,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, а саме:
- грошові кошти у сумі 7 000,00 (сім тисяч) гривень, а саме: купюри національного банку України, купюрами номіналом 500 гривень з наступними реквізитами: №АД0521949; №ХВ347311; №ЛГ8890643; №ВИ0429655; №ЛА2506038; №УГ6061310; №УД9162601; №ХБ0461259; №АА3169079; №АИ8661578; №Л30100191; №ЗЗ5175972; №ФЗ959508; №МА5143648;
- шкіряну сумку.

В іншій частині клопотання про накладення арешту на мобільний телефон та посвідчення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу оголошено 28.01.2022.

Слідчий суддя: ОСОБА_1