Провадження №1-кс/155/305/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2021 м. Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Волинської обласної прокуратури, уповноваженої на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
ВСТАНОВИВ:
На підставі ухвали Волинського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року, матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Волинської обласної прокуратури, уповноваженої на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, передано на розгляд Горохівському районному суду Волинської області, які були отримані 23 вересня 2021 року та водночас зареєстровані.
Скаргу мотивує тим, що він звернувся до Волинської обласної прокуратури із заявою №12 від 28 серпня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України шляхом її надіслання засобами поштового зв`язку. Однак уповноваженою особою, не були внесені відомості до ЄРДР, чим порушено вимоги ст.214 КПК України. Просить зобов`язати службову особу Волинської обласної прокуратури, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести відомості про кримінальні правопорушення за ознаками ч.1 ст. 346, ч.1 ст.366 КК України, на підставі заяви №12 від 28 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зобов`язати службову особу Волинської обласної прокуратури, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, видати витяг з ЄДРДР. Зобов`язати уповноважену службову особу згідно з правилами підслідності після внесення відомостей до ЄРДР. У порядку ч.4 ст.535 КПК України зобов`язати службову особу Волинської обласної прокуратури повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області (слідчого суддю) про виконання ухваленого судового рішення, зокрема, надати копію витягу з ЄРДР та відомості про направлення матеріалів кримінального провадження згідно з правилами підслідності.
В судове засідання заявник не з`явився, з невідомих на те суду причин, хоча належним чином був неодноразово повідомлений про час та місце розгляду справи. Зокрема, заявником була подана заява про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, відповідно до якої повідомлення щодо розгляду його скарги на 27 вересня 2021 року 14.30 год та 29 вересня 2021 року 14.30 год. надсилались через SMS повідомлення. Судова повістка про виклик в судове засідання на 12 жовтня 2021 року була надіслана поштовим зв`язком. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_3 дану повістку отримав 8 жовтня 2021 року.
Представник Волинської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та додані докази, враховуючи, що скаржник ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, стислі строки розгляду даної категорії справи, а також, що право особи бути присутньою в судовому засіданні не є абсолютним, слідчий суддя вважає за можливим здійснювати розгляд даної скарги без участі скаржника ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 1 частиною 1 статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 до Волинської обласної прокуратури було подано заяву №12 від 28 серпня 2021 року про кримінальні правопорушення, вчинені, на його думку, суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 .
Як вважає ОСОБА_3 , суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 винесено ухвалу від 19 серпня 2021 року про об`єднання матеріалів заяв у провадженнях №1-кс/161/6444/21, №1-кс/161/6443/21 відносно підозрюваного ОСОБА_3 , яка є незаконною, оскільки постановлено без об`єктивного з`ясованих обставин, без дослідження доказів під час судового розгляду, без оцінки доказів відповідно до статті 94 КПК України, без наведення належних і достатніх мотивів його ухвалення. Водночас, вказує, що зазначена ухвала постановлена незаконним суб`єктом слідчим суддею ОСОБА_4 . Внаслідок чого вважає, що суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачених ч.1 ст. 346, ч.1 ст.366 КК України.
Листом Волинської обласної прокуратури №31-3/59-18 від 01 вересня 2021 року ОСОБА_3 повідомлено, що підстав для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за наведеними у заяві фактами, не вбачається.
Разом з тим, слідчий суддя виходить з ч.2 ст.19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частинами 1, 2 ст.126, ч.1 ст.129 Конституції України, закріплено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Відповідно до п.12 вищевказаної Постанови Пленуму оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав, визначених законом.
Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, їх розгляд, витребування від судів інформації про судові справи у зв`язку з такими заявами, направлення заяв судам, вимоги до суддів про встановлення контролю за розглядом справи судом чи суддею є порушенням незалежності та самостійності суду.
Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».
Виходячи з правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011 року, оцінка процесуальним діям суддів щодо розгляду конкретної судової справи, може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій і не може даватись будь-якими іншими органами, в тому числі і слідчими органами.
Крім того, слідчий суддя враховує, що виходячи з ч.2 ст.214, ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Положення ст.214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України, п.1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Тобто, виходячи з вищенаведених положень законодавства України реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вищезазначене повністю узгоджується із ст.2 КПК України, згідно з якою завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб, зокрема, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
Аналогічна по суті позиція викладена у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, від 01.07.2013, згідно з якою для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, який пов`язаний зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 Кримінального кодексу України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що доводи заяви про кримінальне правопорушення та скарги є по суті незгодою з судовим рішенням, порядок оскарження якого визначений процесуальним законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 126, 129 Конституції України, ст.2 КК України, ст.ст. 2, 214, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Волинської обласної прокуратури, уповноваженої на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Горохівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1