Справа № 163/2613/19 Провадження №11-кп/802/243/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 від 14.11.2019 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шацького районного суду Волинської області від 11 грудня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушнення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Вироком Шацького районного суду Волинської області від 11 грудня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорноголовка, Ногінського району, Московської області, жителя АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, згідно ст. 89 КК України не судимого,
визнанно винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено тримання під вартою на строк до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання обвинуваченого, тобто з 15 години 23 хвилин 14 листопада 2019 року.
У строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 15 години 23 хвилин 14 листопада 2019 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України.
Вироком суду скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 18.11.2019 року на майно.
Вироком суду вирішено питання речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно вироку суду, в період з 23 години 13 листопада 2019 року по 06 годину 14 листопада 2019 року, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у житловому будинку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин в ході тривалого вживання алкогольних напоїв зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 , усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння шкоди здоров`ю іншій людині, завдав ОСОБА_12 не менш ніж тридцять три удари руками та ногами в голову, в результаті чого, заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку, забійних ран міжбрівної ділянки в центрі, верхньої та нижньої губ з крововиливами в слизову оболонку обох губ, садна в лобній ділянці справа в місці початку росту волосся, яке знаходиться на фоні синця, в лобній ділянці справа над зовнішнім краєм правої брови, в ділянці зовнішнього краю правого ока з переходом в праву надбрівну ділянку, в ділянці чола справа та в центрі, у виличній ділянці справа з переходом на ділянку верхньої та нижньої повік правого ока, праву щоку, шкіру носа, верхньої губи справа та зліва, виличну ділянку зліва, синці в виличній ділянці справа, на верхній та нижній повіках правого ока, у зовнішньому куті лівого ока з переходом на зовнішній край верхньої та нижньої повік, на підборідді, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва, які стосовно живих осіб у своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_12 , від яких вона померла близько 07 години 30 хвилин 14 листопада 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 97-100 Том 2).
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним, а докази по справі сфабриковані. Вказує на те, що свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дали неправдиві свідчення проти нього, що ніби то о 22 годині 13.11.2019 року повертаючись додому з дня народження своєї подруги вони бачили його із співмешканкою і що він, ніби-то, наносив їй тілесні ушкодження. Показаннями ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що ніби-то прийшовши до їх додому о 23 годині 13.11.2019 року він наносив своїй співмешканці тілесні ушкодження декілька разів упродовж ночі. Дані свідки на протязі всього розслідування давали різні свідчення, які суттєво відрізнялися одне від одного. Вказує на те, що в суді першої інстанції просив допитати свідка ОСОБА_15 і взяти розпечатку телефонних дзвінків виключно з його телефону, що перебуває в камері речових доказів. Дані обставини можуть підтвердити правдивість його слів про те, що ОСОБА_16 спілкувався з ОСОБА_17 з його номеру телефону саме о 20 годині а не 23 годині і свідки з самого початку обманюють з метою оговорити його. Вказує про те, що під час досудового розслідування не були допитані свідків, які проживають по сусідству від нього, які б могли підтвердити що він проживав добре із співмешканкою, тимчасових заробітків їм вистачало на утримання сім`ї і для проживання, так як у нього була постійна робота і він не мав потреби вчиняти крадіжки, злочини чи правопорушення. Вказує на те, що після 2011 року після звільнення з місць позбавлення волі злочинів не вчиняв, став на шлях виправлення. Пояснив, що 09.12.2020 року в судовому засіданні вою вину визнав частково, оскільки до самого останнього дня не знав різниці між «повністю» та «частково», поки йому не роз`яснив його новий захисник. Припускає, що можливо хтось із ОСОБА_18 бив його співмешканку, тому що він стільки разів її не бив, було всього 7-10 ударів і вони були не сильними і від них не могла настати черепно-мозгова травма. Просить суд скасувати вирок суду і направити справу в інший район для повноцінного розгляду та допиту всіх свідків, дослідження речових доказів, для вставнолення істини і прийняття законного рішення (а.с.106-107 Том 2).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції; прокурора, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просила вирок суду залишити без змін; потерпілого, який заперчував доводи апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За правилами ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вказаних вимог закону, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримався.
Розглядаючи кримінальне провадження суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідив докази у провадженні та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Постановляючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції обґрунтував його доказами, які були досліджені в ході судового розгляду і відповідають вимогам належності та допустимості.
За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, хоча в судовому засіданні 19.02.2020 року він свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнавав повністю. Зі змісту його пояснень випливало, що він лише наніс близько 10 ударів долонею руки в обличчя ОСОБА_12 , однак нанесені удари не могли спричинити смерть останньої.
Рішення суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також даними, встановленими із аналізу сукупності зібраних у ході досудового розслідування письмових доказів, наданих стороною обвинувачення і досліджених судом першої інстанції.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , які узгоджуються між собою і з документами у кримінальному провадженні, а саме:

-протоколом огляду місця події від 14.11.2019 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що у кімнаті, за кухнею, на ліжку був розміщений труп ОСОБА_12 обличчям до верху, який був одягнутий у сорочку, на якій наявні множинні сліди речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, светр чорного кольору, штани чорного кольору, шкарпетки різного кольору. В ОСОБА_12 на обличчі наявні множинні синці, також синці наявні на тулубі, лівій та правій кисті рук. На фототаблицях долучених до протоколу огляду місця події зафіксовано будинок, де виявили труп ОСОБА_12 та сам труп із численними синцями;

-протоколом огляду місця події від 14.11.2019 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , на підлозі, на відстані 40 см від порогу вхідних дверей, виявлено пляму речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, пляшку з маркувальним позначенням «Coca-cola», на якій наявні сліди речовини бурого кольору, зовні схожої на кров. Далі на відстані 1 м 40 см на підлозі виявлена металева миска зі слідами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров із рідиною червоного кольору, зовні схожою на кров розведену водою. Біля порога вхідних дверей кімнати виявлено розірвані труси чорного кольору. Перед входом на подвір`я виявлено ганчірку зі слідами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров. На фототаблицях долучених до протоколу огляду місця події зафіксовано будинок ОСОБА_18 , де ОСОБА_7 було вчинено кримінальне правопорушення із речами, які були виявлені в даному будинку, на яких наявні сліди речовини бурого кольору, зовні схожої на кров;

-протоколом огляду місця події з фототаблицями від 14.11.2019 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що на педалі велосипеда «Мінськ» наявні сліди речовини бурого кольору, зовні схожої на кров;

-протоколом огляду трупа від 14.11.2019 року встановлено, що на тілі ОСОБА_12 виявлено множинні синці-садна обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок;

-висновком експерта № 82 встановлено, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травми з крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку, забійні рани міжбрівної ділянки в центрі, верхньої та нижньої губ з крововиливами в слизову оболонку обох губ, садна в лобній ділянці справа в місці початку росту волосся, яке знаходиться на фоні синця, в лобній ділянці справа над зовнішнім краєм правої брови, в ділянці зовнішнього краю правого ока з переходом в праву надбрівну ділянку, в ділянці чола справа та в центрі, у виличній ділянці справа з переходом на ділянку верхньої та нижньої повік правого ока, праву щоку, шкіру носа, верхньої губи справа та зліва, виличну ділянку зліва, синці в виличній ділянці справа, на верхній та нижній повіках правого ока, у зовнішньому куті лівого ока з переходом на зовнішній край верхньої та нижньої повік, на підборідді, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва, які стосовно живих осіб у своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_12 ;

-висновком експерта № 96 встановлено, що виявлене у ОСОБА_7 садно на тильній поверхні лівої китиці в проекції головки другої п`ясної кістки утворилося внаслідок контакту тупого предмету з шорсткою діючою поверхнею, якими могли бути як дерев`яне поліно, так і інші предмети які можуть бути встановлені слідчим шляхом. При нанесенні ударів руками, кулаками, будь які сліди на них можуть і не залишатися і даний факт може бути встановлений слідчим шляхом.

- консультативним висновком спеціаліста від 14.11.2019 року, згідно якого ОСОБА_7 при його огляді лікарем, перебував в стані алкогольного сп`яніння;

-висновком судово-психіатричного експерта № 213 встановлено, що ОСОБА_7 в період скоєння інкримінованих йому протиправних дій не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

-висновком експерта № 40 встановлено, що кров в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_7 походить від особи, кров якої містить антиген Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілої ОСОБА_12 ;

-висновком експерта № 29 встановлено, що кров виявлена на наданих на дослідження об`єктах може походити від потерпілої ОСОБА_12 або від ОСОБА_7 чи від іншої особи, осіб з групою крові «О» з ізогемаглютинінами «анти-А» і «анти-В» системи «АВО»;

-висновком експерта - гістолога № 1 встановлено, що крововиливи виявлені в наданих на дослідження шматочках головного мозку ОСОБА_12 та м`яких тканин є прижиттєвими. Виявлені реактивні зміни в субарахноїдальному крововиливі в корі великих півкуль та вогнищевих геморагіях з ділянкою деструкції в речовині головного мозку могли утворитися в період від 2 до 10 годин до настання смерті. Виявлені реактивні зміни в субдуральному крововиливі в препаратах твердої мозкової оболонки могли утворитися в період часу від 4 до 12 годин до настання смерті. Виявлені реактивні зміни в препаратах м`яких тканин з часткою рани верхньої губи могли утворитися в період часу від 3 до 6 годин до настання смерті;

-висновком експерта № 82-МК встановлено, що на штанах ОСОБА_7 та кросівках виявлені сліди крові. Сліди крові на штанах у вигляді мазків, могли утворитися внаслідок ковзного зіткнення з закривавленим предметом (предметами). Сліди крові у вигляді бризок утворилися внаслідок ударів по закривавленій поверхні або від розмахування закривавленим предметом чи при раноутворювальних ударах;

-протоколами проведення слідчого експерименту з відеофіксацією за участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 від 22.11.2019 року зафіксовано, обставини того, як 13.11.2019 року, близько 23 години, до них в будинок, за адресою: АДРЕСА_2 , прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , як обвинувачений наносив ОСОБА_12 тілесні ушкодження, під час розпиття спиртних напої, продемонстрували це статисту.

Належність та допустимість перелічених вище доказів не оспорювалась, підстав визнавати їх недопустимими при розгляді провадження судом не було встановлено, оскільки за формою та змістом зазначені вище докази відповідали вимогам процесуального закону.

Суд першої інстанції також надав оцінку показам обвинуваченого. А також надано оцінку частковому визнанні обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненому, і розцінено як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, оскільки його вина в вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Вказані докази судом вивчені і досліджені кожний окремо з точки зору належності, допустимості, і в сукупності з точки зору достатності, взаємозв`язку та всебічності, їм була дана належна оцінка, а висновки щодо наявності вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення викладені обґрунтовано і вмотивовано, адже кількість тілесних ушкоджень, характер нанесення, їх вид і локалізація, свідчили, що тілесні ушкодження наносилися саме обвинуваченим і саме з прямим умислом.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути задоволена апеляційним судом у разі, якщо вона містить посилання на те, в чому полягає неправильність оскаржуваного вироку та містить визначені чинним процесуальним законом підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції. Лише за об`єктивного підтвердження таких підстав можливе скасування оскаржуваного вироку.
В апеляційній скарзі обвинувачений мотивує свої доводи тим, що, на його думку, вирок ухвалено за невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Натомість, зі змісту самої апеляційної скарги фактично випливає, що обвинувачений не погоджується з наданими свідченнями окремих свідків, які ніби-то його оговорили, однак апелянт не спростовує об`єктивними даними висновки суду, адже його доводи не обгрунтовані і суперечать іншим доказам в їх сукупності.
Висновки ж суду першої інстанції щодо фактичних обставин ґрунтуються саме на сукупності усіх досліджених доказів.
Згідно з ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду; у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Зазначені апелянтом свідчення свідків були предметом дослідження судом першої інстанції.
Отже доводи обвинуваченого, що він ніби-то наніс ОСОБА_12 лише близько 10 урарів долонею руки в обличчя, які не могли призвести до утворення тяжких тілесних ушкоджень, спростовуються зазначеними доказами.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що встановлені обставини свідчили про наявність прямого умислу у обвинуваченого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Доводи ж обвинуваченого на предмет того, що він не бажав настання смерті потерпілої, не спростовує правильність висновків суду, оскільки суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України щодо психологічного ставлення винного до смерті потерпілого, виражається у формі необережності.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості призначеного обвинуваченому покарання суд виходив з наступного.
Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства.
Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Мотивуючи своє рішення про призначення обвинуваченому покарання суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно, в стані алкогольного сп`яніння агресивний та схильний до вчинення правопорушень та злочинів, на його поведінку надходили усні скарги від його матері ОСОБА_21 в Вишнівську сільську раду Любомльського району Волинської області.
Обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
До обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.
Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що призначене судом ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам закону, за своїм розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів та з огляду на вимоги ст.50 КК України відповідає основній його меті як заходу примусу.
Так само колегія суддів не вбачає правових підстав вважати призначене покарання надто суворим, оскільки розмір призначеного обвинуваченому покарання є співмірним його протиправним діянням, призначене з урахуванням усіх встановлених судом обставин та є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Статтями 412 та 415 КПК України визначені порядок та підстави для призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Разом з тим обвинувачений та захисник, прохаючи про призначення нового судового розгляду, не навели підстав для цього, які передбачені законом, не встановив таких підстав і апеляційний суд.
Таким чином істотних порушень кримінального процесуального закону під час розгляду провадження у суді першої інстанції, які могли б істотно вплинути на висновки суду та законність прийнятого рішення під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, не виявлено, а тому вимоги апеляційної скарги обвинуваченого щодо призначення нового розгляду провадження в суді першої інстанції до задоволення не підлягають.
Відтак суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржуваний вирок є законним, вмотивованим та обґрунтованим, і підстав для його скасування чи зміни, за доводами апеляційної скарги обвинуваченого не вбачається.
Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, що тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, також не встановлено.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Шацького районного суду Волинської області від 11 грудня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушнення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді