УХВАЛА
Іменем України

01.12.2021 Справа №607/22003/21 Провадження № 1-кс/607/7161/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001230 від 02.09.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, який має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:
30.11.2021 старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001230 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що при невстановлених слідством обставинах, місці та часі у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» з метою його подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 незаконно придбав 60 згортків, обмотаних клейкою стрічкою типу «скотч», а саме: 10 згортків червоного кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору; 11 згортків синього кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з речовиною рослинного походження зеленого кольору; 5 згортків жовто-червоного кольору, в яких містились чорні полімерні пакетики із написом на їх поверхні «HASLAS» з предметом у вигляді таблетки світло-синього кольору трикутної форми; 5 згортків чорного кольору, в яких містився чорний полімерний пакет із написом на їх поверхні «HASLAS» з речовиною зеленого кольору рослинного походження; 5 згортків синьо-білого кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору; 15 згортків жовтого кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору; 5 згортків білого кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з кристалічною речовиною білого кольору; 3 згортки зелено-білого кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з кристалічною речовиною білого кольору; 1 згорток чорного кольору із жовтою смугою, в якому містився чорний полімерний пакет із написом на його поверхні «HASLAS» з «маркою» червоного кольору, які ОСОБА_4 зберігав при собі з метою збуту.

02.09.2021 приблизно о 20 год. 52 хв. працівниками Національної Гвардії України, які здійснювали патрулювання у м. Тернопіль, а саме у парку «Здоров`я» було виявлено ОСОБА_4 , який у цей момент здійснював збування наркотичних засобів шляхом розставлення так званих «закладок» із числа зазначених вище.

Надалі під час огляду місця події з 23 год. 13 хв. 02.09.2021 до 01 год. 11 хв. 03.09.2021 у ОСОБА_4 виявлено та вилучено 60 згортків, які обмотані клейкою стрічкою типу «скотч», 1 із яких чорного кольору, в якому містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з частково подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі та яка містить канабіноїди (канабінол, канабідіол), зокрема тетрагідроканабінол та є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом вагою в сухому (висушеному) вигляді (в перерахунку на суху речовину) 1,677 грама, які ОСОБА_4 зберігав при собі з метою збуту.

Згідно зі ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку № 1 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс (4-мета-гідроксифеніл-1-метил-4-пропіонілпіперидин) відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено.

03.09.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

04.09.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31.10.2021, а також визначена застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 113500 грн.

29.10.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 03.12.2021, а також зменшено розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 грн.

27.10.2021 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001230 від 02.09.2021 до трьох місяців.

29.11.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001230 від 02.09.2021 до п`яти місяців, тобто до 03.02.2022.

Слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0001230 від 02.09.2021 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також слідчий зазначає, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу неможливо з підстав необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) дій, необхідних для забезпечення повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування. При цьому ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлені в ухвалі слідчого судді від 04.09.2021, продовжують існувати та не зменшились.

За таких підстав слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 грн.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Додатково вказав, що ризики, зазначені у клопотанні, є формальними та недоведеними. Зокрема, вказав, що свідками у даному кримінальному провадженні є працівники Національної гвардії, відтак сумнівним є той факт, що підозрюваний зможе на них незаконно впливати. При цьому свідок ОСОБА_7 є братом колишньої дружини ОСОБА_4 , що свідчить про те, що у разі наявності наміру підозрюваного вплинути на цього свідка такий вплив може бути здійсненний не особисто підозрюваним, а третіми особами. Також зауважив, що клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається уже втретє. При цьому навіть визначений мінімальний розмір застави є непомірним для підозрюваного та сплачений не був. Також вказав, що затримання його підзахисного працівниками правоохоронних органів було незаконним, оскільки відбулось за відсутності захисника. Зазначив, що ОСОБА_4 проживає разом із братом, який є інвалідом 2 групи та потребує постійного догляду. За таких підстав просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора або застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, зокрема у виді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. Вказав, що у нього на утриманні перебуває брат, який є інвалідом 2 групи та потребує постійного догляду, а тому з метою належного утримання брата та забезпечення його побутових потреб, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби. Такий запобіжний захід, на думку підозрюваного, надасть йому можливість працювати, утримувати себе, свого брата, а також допомагати своїй малолітній дитині.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків,які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001230 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
03.09.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.09.2021 у межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

04.09.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31.10.2021, а також визначена застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 113500 грн. При цьому слідчий суддя вважав доведеними ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

29.10.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також визначена застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 грн. Строк дії даної ухвали закінчується 03.12.2021.

27.10.2021 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001230 від 02.09.2021 до трьох місяців.

29.11.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001230 від 02.09.2021 до п`яти місяців, тобто до 03.02.2022.

Так, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3 ст. 197 КПК України).

При цьому клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протоколи огляду місця події від 02.09.2021, 03.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 03.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 03.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 03.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 03.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 03.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 03.09.2021; протокол огляду від 03.09.2021; висновки експертів за результатами судових експертиз матеріалів, речовин та виробів № СЕ 19/120-21/9224-НЗПРАП від 08.10.2021; № СЕ 19/120-21/9223-НЗПРАП від 06.10.2021; № СЕ 19/120-21/9216-НЗПРАП від 18.10.2021; № СЕ 19/120-21/9230-НЗПРАП від 11.10.2021; № СЕ 19/120-21/9226-НЗПРАП від 13.10.2021; № СЕ 19/120-21/9218-НЗПРАП від 07.10.2021; № СЕ 19/120-21/9222-НЗПРАП від 05.10.2021; № СЕ 19/120-21/9233-НЗПРАП від 19.10.2021; № СЕ 19/120-21/9228-НЗПРАП від 21.10.2021; № СЕ 19/120-21/9229-НЗПРАП від 20.10.2021; № СЕ 19/120-21/9219-НЗПРАП від 26.10.2021; № СЕ 19/120-21/9221-НЗПРАП від 23.10.2021; № СЕ 19/120-21/10220-НЗПРАП від 09.11.2021; № СЕ 19/120-21/10225-НЗПРАП від 08.11.2021.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про те, що ризики, для запобігання яким до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід, продовжують існувати і надалі.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому тяжкість покарання слідчий суддя оцінює в сукупності з іншими факторами, які можуть підтвердити ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема, що підозрюваний не має офіційного місця роботи та постійного джерела доходу.

Так само і ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжує існувати. Так, кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 , є багатоепізодним та вчинялося ним з метою отримання прибутку, а тому слідчий суддя вважає ймовірним, що ОСОБА_4 і в подальшому може вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, з метою особистого збагачення.

Відтак слідчий суддя встановив, що усі ризики, визначені ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04.09.2021, на даний час продовжують існувати, що дає підстави продовжити строк запобіжного заходу для стримування таких ризиків.

Крім цього, прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу неможливо внаслідок необхідності проведення у даному кримінальному провадженні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки незавершених судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, проведення яких доручено експертам Тернопільського НДЕКЦ МВС України, а також виконати інші слідчі та процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя зазначає таке.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.

Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.

Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які містяться в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою в розумінні ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому ч. 5 ст. 199 КПК України передбачає, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Так, слідчий суддя враховує, що клопотання про застосування до ОСОБА_4 обмежувальних заходів у цьому кримінальному провадженні подається стороною обвинувачення вже втретє. Вказане дає підстави вважати, що першочергові слідчі (розшукові) дії для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування уже здійснені, що мінімалізує можливість впливу підозрюваного на результат здійснення таких розшукових заходів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому слідчий суддя зазначає, що домашній арешт є наближеним до запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказані запобіжні заходи згідно з КПК України передбачають обмеження особистої свободи громадян та є найтяжчими, а також застосовуються за вчинення кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі. Так, зокрема у рішенні від 02.08.2001 у справі «Манчіні проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі.

З урахуванням відсутності обставин компрометуючого характеру в частині процесуальної недисциплінованості підозрюваного в межах даного кримінального провадження, його тривалості, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема загальні висновки, викладені у справі «Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria) щодо зменшення ризику непроцесуальної поведінки підозрюваного зі спливом часу, проведеного під вартою та за умови відсутності виявлення нових обставин, що виправдовуватимуть застосування раніше обраного запобіжного заходу, на переконання слідчого судді, необхідним та достатнім в даному конкретному випадку є застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічну пору доби з покладенням на підозрюваного обов`язку носити електронний засіб контролю, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку, не порушивши співрозмірності таких обмежень меті заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому, враховуючи відсутність у підозрюваного близьких родичів, навіть мінімальний розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді, є непомірним для підозрюваного та останній не має можливості його сплатити, оскільки, перебуваючи в умовах тримання під вартою, не працює та не отримує доходу.

Відтак слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби буде дієвим та нівелює ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 впродовж дня перебуватиме під постійним контролем правоохоронних органів внаслідок носіння електронного засобу контролю, а вночі перебуватиме за місцем свого проживання на виконання застосованого до нього запобіжного заходу.

Такі висновки слідчого судді обґрунтуються в тому числі і з урахуванням позитивної характеристики підозрюваного ОСОБА_4 за час його перебування в ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)», наданої в.о. начальника сектору соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_14 .

Також слідчий суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, наявність у підозрюваного постійного місця проживання та соціальних зв`язків, а саме що у ОСОБА_4 на утриманні перебуває малолітня дитина, а також рідний брат, який є інвалідом 2 групи та потребує постійного догляду, який інші особи забезпечити не можуть, враховуючи смерть батьків підозрюваного та його брата. Вказані обставини підтверджуються наданими стороною захисту документами, зокрема копіями свідоцтв про народження, посвідченням серії НОМЕР_1 , індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 1291, копіями свідоцтв про смерть. Відтак, перебуваючи в умовах нічного домашнього арешту, підозрюваний зможе працювати, отримувати дохід, матеріально забезпечувати себе, свою малолітню дитину та брата-інваліда, а також здійснювати за останнім нагляд.

Також на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону.

Керуючись ст. 2, 8, 177, 178, 181, 183, 194, 197, 199, 205, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001230 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання відмовити.
Встановити строк дії ухвали до 29.01.2022.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_4 має бути негайно звільнений з-під варти та зобов`язується прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1