Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

15 лютого 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2022 року у кримінальному провадженні № 0001499 щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Білоцерківським міськрайонним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 25.01.2022 задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про повернення заставодавцю ОСОБА_5 застави в сумі 160 560 гривень, внесеної за ОСОБА_3
01.02.2022 прокурор у кримінальному провадженні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання захисника про повернення застави залишити без задоволення.

Обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження, прокурор посилається на завдання кримінального провадження, верховенство права, законність та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності як загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.ст.2, 8, 9, 24 КПК України, які призначені гарантувати доступ до правосуддя, та положення ч.2 ст.55, п.8 ч.3 ст.129 Конституції України. Вважає, що у правовідносинах стосовно права на оскарження судового рішення, яке неоднозначно врегульовано нормами КПК України, право на апеляційне оскарження підлягає забезпеченню.

Крім того, прокурор посилається на позиції в рішеннях Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, від 11.12.2007 № 11-рп/2007, від 25.04.2012 № 11-рп/2012 стосовно права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якими кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, і що суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема, забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.
Відповідно до вимог ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала про повернення застави, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, про що зазначено в її резолютивній частині.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого є однією із загальних засад кримінального провадження, а так само на забезпечення права на апеляційний перегляд відповідно до Конституції України є слушними, однак це право не є необмеженим і може бути реалізоване лише у порядку та у спосіб, що передбачені законом.

Що стосується рішень Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007, від 25.04.2012 № 11-рп/2012, то викладені в них висновки вирвані прокурором з основного контексту, і вони стосуються оскарження рішень, які перешкоджають подальшому провадженню в справі, а саме, рішень місцевих та апеляційних судів щодо постанов про відмову в порушенні кримінальної справи згідно з вимогами КПК України 1960 року, а також ухвал місцевого господарського суду і постанов апеляційної інстанції щодо зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови, до яких оскаржена ухвала суду не відноситься. У рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп суд вказав, що відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене. Крім того, висновки у рішеннях Конституційного Суду України стосуються поновлення у правах та захисту особи, в той час як, подаючи апеляційну скаргу, прокурор діє від імені держави і не є особою, права або свободи якої порушено.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, апеляційна скарга подана прокурором на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому у відкритті провадження за його скаргою належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2022 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1