Справа № 932/720/22
Провадження №1-кс/932/301/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
27.01.2022 року в провадженні слідчого судді Бабушкінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого сторона обвинувачення прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що слідчим відділенням Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 26.01.2022 року, яке розпочато за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Підставами для внесення відомостей про це кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, у невстановлений спосіб, придбав предмет схожий на пістолет з маркуванням «Ekol Aras Compact Cal 9mm P.A. № НОМЕР_1 », після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, став носити його при собі вулицями міста Дніпра, та переніс за місцем свого постійного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим почав носити та зберігати при собі вогнепальну зброю, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, до моменту вилучення, тобто до 06:06 години 26.01.2022.

Так, 26.01.2022 у період часу з 06 години 06 хвилин до 08 години 00 хвилин співробітниками Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено предмет, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-21/2899-БЛ від 26.01.2022, є самозарядним гладко ствольним пістолетом калібру 9 мм Р.А., який придатний для здійснення пострілів. Конструкція пістолета дозволяє здійснювати постріли способом роздільного заряджання з використанням в якості ініціюючого складу шумових патронів калібру 9 мм Р.А. (Knall), а в якості снаряда куль сферичної форми зі сплаву на основі свинцю діаметром 5,5 мм. При цьому забезпечується достатня вражаюча здатність вистріляних з нього снарядів (куль).

Пістолет виготовлений шляхом переробки саморобним способом сигнального пістолета «EKOL Aras Compact» калібру 9 мм Р.А. Knall, заводський № НОМЕР_2 , в конструкції якого внесені зміни, а саме: частина штатного ствола з захисним елементом (заглушкою) замінена на саморобний фрагмент ствола з гладким наскрізним каналом, який ОСОБА_5 не маючи відповідного передбаченого законом дозволу придбав та зберігав за місцем свого мешкання до моменту вилучення.

Крім того, у ОСОБА_5 у невстановлений слідством час виник умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» з метою його подальшого збуту. У невстановлений слідством час та місці, ОСОБА_5 придбав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс».

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» з метою збуту, в невстановлений слідством час розпочав зберігати його за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс». Після чого, ОСОБА_5 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, розфасував придбаний наркотичний засіб на 24 сліп пакети з метою подальшого збуту вказаних сліп-пакетів мешканцям міста Дніпра, та продовжив їх незаконно зберігати з метою подальшого збуту до 26.01.2022 року.

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно придбав невстановлену у ході досудового розслідування кількість особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабіс», який в подальшому переніс за місцем свого постійного проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , та розпочав незаконно зберігати за вищевказаною адресою з метою подальшого збуту зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб - «канабіс», розфасований у 24 сліп-пакети, в одному з яких відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-22/2920-НЗПРАП знаходиться наркотичний засіб «канабіс» масою 1,347 г., який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено. Маса «канабісу» (в перерахунку на висушену речовину) становить 1,190 г.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

26.01.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідство вважає, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки є ризики того, що він може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Виходячи з викладеного, слідчий просить застосувати саме такий запобіжний захід та не просить у клопотанні визначити розмір застави.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру за ч. 2 ст. 307 КК України та пояснив, що дійсно збував наркотичні засоби з метою заробітку. Підозру за ч. 1 ст. 263 КК України не визнає, оскільки працівники поліції підкинули йому пістолет, якого він не торкався та ця зброя йому взагалі не належить. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив. Просив врахувати особу підозрюваного, його вік, наявність родини. Вважає ризики недоведеними, тому застосовувати винятковий запобіжний захід є передчасним та надмірним. Просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Обґрунтованість підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 ст. 5. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 ст. 5 Конвенції. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Обґрунтованість підозри також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами, які додані до клопотання.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 307 КК України, слідчий суддя відзначає, що про причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину свідчить протокол обшуку від 25.01.2022 року, в результаті якого за місцем його мешкання виявлено та вилучено сліп-пакети з речовиною рослинного походження та 23 сліп пакети з речовиною рослинного походження, що виявлені за комп`ютером.

Відповідно до висновку експерта від 26.01.2022 року надана на експертизу речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 1,374 г. є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується також протоколами допиту свідків, протоколом огляду предмета, та іншими доказами.

Отже, доходжу висновку про те, що ОСОБА_5 може бути причетним до злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, тому підозра за ч. 2 ст. 307 КК України, є обґрунтованою.

Щодо виявленого та вилученого пістолета, який був знайдений у шафі за місцем мешкання ОСОБА_5 , то у слідчого судді виникли обґрунтовані сумніви в тому, що вказана зброя дійсно належить підозрюваному. Так, в клопотанні йдеться про те, що підозрюваний начебто придбав у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці зброю, і став носити її вулицями Дніпра, та переніс її до свого місця проживання. Проте жодних доказів цьому не надано. Слідством не встановлені свідки та очевидці даного правопорушення, не допитані поняті, які брали участь у даній слідчій дії, з приводу обставин вилучення саме пістолету. У протоколі обшуку зазначається, що виявлені наркотичні, психотропні речовини пред`явлені понятим та іншим учасникам присутнім при обшуку, однак нічого не вказано про те, що понятим був пред`явлений предмет, схожий на пістолет. Іншими доказами, доданими до клопотання, не підтверджено, що предмет, схожий на пістолет, належить саме ОСОБА_5 , і що він дійсно зберігав його без передбаченого законом дозволу. Також матеріали клопотання не містять результатів дактилоскопічної експертизи, які б підтвердили чи спростували те, що на зброї є відбитки пальців рук саме ОСОБА_5 .

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України (п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства), § 32).

Проте наданих слідчому судді доказів, вочевидь не достатньо для того, щоб зробити висновок про те, що підозра за ч. 1 ст. 263 КК України, обґрунтованою. З урахуванням пояснень самого підозрюваного, який категорично заперечує факт зберігання пістолету, та з огляду на недоведеність суттєвих обставин даного кримінального правопорушення стороною обвинувачення, слід дійти висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування підозра за ч. 1 ст. 263 КК України, не підтверджується об`єктивними даними, тому слідчий суддя визнає її необґрунтованою та не бере до уваги при оцінці заявлених слідчим ризиків.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При оцінці ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. За цією статтею йому загрожує покарання, згідно санкції даної статті, у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Тобто даний злочин є тяжким. Підозрюваний, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду, тому цей ризик вважаю доведеним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також є доведеним, оскільки підозрюваний не працює, тому з метою заробітку «легких грошей» може знову вдатися до розповсюдження наркотичних засобів, тобто може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Винятковість означає, що цей запобіжний захід застосовується у виключному випадку, і лише тоді, коли інші запобіжні заходи не зможуть запобігти реалізації всіх ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

На думку слідчого судді, прокурор не довела в судовому засіданні того, що жоден з інших запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В силу положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу, повинен враховувати, серед іншого, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність судимостей, міцність соціальних зв`язків, зокрема, наявність родини.

Приймаючи до уваги, що підозрюваний не судимий, вчинив вперше кримінальне правопорушення, він є особою 19 ти річного віку, періодично хворіє від ускладнень бронхіальної астми, має постійне місце проживання з батьками, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інший, більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт із забороною залишати своє житло цілодобово та з покладенням обов`язків, згідно ст. 194 КПК України.

Цей запобіжний захід є також достатньо суворим, оскільки забороняє особі залишати своє місце проживання цілодобово, тобто особа фактично перебуває в умовах обмеження свободи. Але в даному випадку, такий запобіжний захід є обґрунтованим та зможе запобігти ризику переховування від слідства та ризику продовження кримінально-протиправної діяльності підозрюваним.

Отже, у задоволенні клопотання сторони обвинувачення належить відмовити та застосовати альтернативний запобіжний захід до підозрюваного у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. керуючись ст. ст. 181, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб.

Для виконання застосованого запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання по виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

не залишати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

при зміні місця свого мешкання повідомляти про це слідчого, прокурора чи суд;

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Підозрюваного негайно доставити у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу направити для виконання до відділення поліції за місцем проживання підозрюваного.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали до 26.03.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8