ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3982/21
Провадження № 1-кс/210/2096/21

"24" вересня 2021 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді клопотання: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , малолітній потерпілий - ОСОБА_4 , законний представник малолітнього потерпілого - ОСОБА_5 ; за участі слідчого ОСОБА_6 , матері малолітнього потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, внесеного 23 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369, про направлення потерпілого до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, внесеного 23 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369, про направлення потерпілого до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в період часу з 21.07.2021 до 23.07.2021 року включно, у невстановлений слідством час, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за місцем мешкання, де останній проживав спільно з співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ґрунті виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 виник умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , використовуючи безпорадний стан потерпілого пов`язаного з його малолітнім віком, наніс ОСОБА_4 численні удари руками в області сідниць, верхніх та нижніх кінцівок, тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних гематом та забоїв, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Далі, приблизно о 22.00 годині 22.07.2021 у ОСОБА_8 , який перебував за місцем мешкання разом з ОСОБА_4 , з особистої заінтересованості, з метою примусово утримати останнього за місцем мешкання, виник злочинний умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_4 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , перебуваючи в кімнаті вищезазначеного будинку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків пов`язаного з незаконним позбавленням волі ОСОБА_4 та застосування до нього фізичного насильства, скориставшись відсутністю за місцем мешкання ОСОБА_7 , використовуючи безпорадний стан потерпілого пов`язаного з його малолітнім віком та значну перевагу у фізичній силі, з застосуванням металевого ціпка та навісного замку за праву ногу ОСОБА_4 пристебнув ціпок до нього, попередньо закріпивши інший кінець ціпка за металеву трубу, чим незаконно позбавив його волі, не даючи можливості вільно пересуватись та залишити за власним бажанням приміщення будинку, тим самим порушивши гарантоване ст. 29 Конституції України право на свободу.
Так, приблизно о 05.00 годині 23.07.2021, ОСОБА_8 зняв з ноги ОСОБА_4 ціпок для справляння ним природніх потреб, а після, в не встановлених слідством час, не пізніше 07.00 години 23.07.2021, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_8 , використовуючи безпорадний стан потерпілого пов`язаного з його малолітнім віком та значну перевагу у фізичній силі, з застосуванням металевого ціпка та навісного замку за праву ногу ОСОБА_4 знову пристебнув ціпок до нього, тим самим продовжуючи незаконно позбавляти його права у свободі вільного пересування.
Таким чином ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні ст. 125 ч. 1 КК України за ознаками умисного спричинення легких тілесних ушкоджень, ст. 146 ч. 2 КК України за ознаками незаконного позбавлення волі, вчиненого відносно малолітнього.
Потерпілим по вказаному кримінальному правопорушенні за ознаками ст. 125 ч. 1, ст. 146 ч.2 КК України є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Златоустівка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянин України, який навчається в 2-му класі Криворізької гімназії №64, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
20.08.2021 малолітньому потерпілому ОСОБА_4 була проведена амбулаторна судово-психіатрична експертиза комісією КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР». В амбулаторних умовах ОСОБА_4 встановити діагноз і вирішати експертні питання відносно нього надати не надалося можливим. Рекомендовано проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Слідчий зазначає, що з метою з`ясування психічного стану малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , на час вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а також з метою встановлення особливостей психічної діяльності та таких їх проявів в поведінці малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки, а також з метою визначення у малолітнього потерпілого ОСОБА_4 психічних захворювань, тому виникла необхідність у проведенні судово психіатричної експертизи в умовах Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР за адресою м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила задовольнити його в повному обсязі.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 , зазначила, що заперечує щодо задоволення клопотання та просила залишити його без задоволення.

Дослідивши клопотання та документи додані до нього, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно з положеннями статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Відповідно до статті 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Згідно ст.509 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:
1)наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;
2)поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження у порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
Так, у пп.96, 97 рішення ЄСПЛ від 26.02.2015 у справі «Заїченко проти України №2» констатовано, що тримання під вартою особи, яка вважається психічно хворою, має відповідати цілям п.1 ст.5 конвенції, що полягає у запобіганні позбавленню осіб свободи у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного в підпункті «е». У зв`язку з останнім ЄСПЛ наголошує, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавленою свободи, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості захворювання (п.39 рішення від 24.10.79 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів»).
КПК, крім підозрюваного, обвинуваченого (виходячи з ч.2 ст.509 КПК) не визначає кола учасників кримінального провадження, які можуть бути примусово направлені до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи. Зі змісту ч.1 ст.509 КПК вбачається, що метою проведення стаціонарної психіатричної експертизи є встановлення таких обставин:
1) чи була особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння у неосудному або обмежено осудному стані;
2) чи вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.
Натомість зазначені обставини не охоплюють психічний стан потерпілого. Тому надання дозволу на направлення потерпілого для проведення стаціонарної психіатричної експертизи є грубим порушенням процесуального законодавства, а така експертиза стосується винятково особи, яка ймовірно вчинила суспільно небезпечне діяння.
Психічний стан потерпілого може належати як до кваліфікуючих ознак злочину, який інкриміновано підозрюваному (наприклад, як ознака безпорадного стану), так і до обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, або обставин, які обтяжують покарання (обставини, які підлягають доказуванню). Разом з тим зазначені обставини можна встановити без направлення потерпілого на стаціонарну психіатричну експертизу.
На підставі вище зазначеного, з врахуванням того, що слідчим заявлено клопотання про поміщення потерпілого до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, що не передбачено нормами чинного КПК, слідчий суддя вважає клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 242-244, 509 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, внесеного 23 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369 про направлення потерпілого до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.
Повний текст ухвали складено 27 вересня 2021 року та проголошено 27 вересня 2021 року о 10год.15хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (адреса: м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24)

Слідчий суддя: ОСОБА_1