01.09.2021
Справа № 642/5825/21
Провадження № 1-кс/642/3105/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000528 від 07.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

встановив:
До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся прокурор Новобаварської окружної прокуратури ОСОБА_6 із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування зазначив, що в провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000528 від 07.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

06.08.2021 до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_7 про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи будинком АДРЕСА_1 , право на спадщину щодо якого має заявниця, чим спричинили останній матеріального збитку.

Допитана у якості потерпілої ОСОБА_7 пояснила, що її постійне місце реєстрації з 05.08.1974 року знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Там вона проживала з покійними зараз батьками ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та сестрою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно даних Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» спадкове майно а саме житловий будинок АДРЕСА_1 належало на праві спільної часткової власності гр. ОСОБА_11 (1/3 частина); гр. ОСОБА_12 (1/3 частина) та гр. ОСОБА_13 (1/3 частина) на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Харківською нотаріальною конторою 08.05.1950 року за реєстром № 3206/в.

Гр. ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після його смерті залишилися спадкоємці: дружина померлого ОСОБА_14 та дочка померлого, тобто її мати ОСОБА_15 .

Сестри гр. ОСОБА_12 - ОСОБА_11 та ОСОБА_16 померли раніше брата, але документи, що підтверджують їх родинні відносини, факти смертей та факти прийняття спадщини за спливом часу та життєвих обставин відсутні.

Дружина ОСОБА_12 - ОСОБА_14 померла. В актовому записі про смерть датою її смерті значиться 16.06.1916 року, що є помилкою, адже свою дочку ОСОБА_17 вона народила за період з 1921 по 1922 роки. Імовірно, датою смерті гр. ОСОБА_14 повинно бути 17.06.1922 рік (дата складання актового запису). Її спадкоємицею була єдина дочка - ОСОБА_15 .

ОСОБА_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час відкриття спадщини, її спадкоємцями були дві дочки: гр. ОСОБА_18 та гр. ОСОБА_19 . Чоловік померлої, ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_20 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , її дочка ОСОБА_21 також померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вона зверталась до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори. Спадкова справа № 517/2015, яка надала відповідь від 23.07.2021 р. № 1640/02-14 про неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку та рекомендовано їй звернутись до суду.

30.04.2020 державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_22 було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_23 , на підставі довідки серія №71 від 28.04.2020 виданої ТОВ «МАШБУДТОРГ» та технічного паспорту, серія № б/н, виданий 28.04.2020 ТОВ «МАШБУДТОРГ».

У подальшому ОСОБА_23 19.05.2020 продав Ѕ ча ОСОБА_24 іївні та ОСОБА_25 Павловичу на підставі укладених договорів купівлі-продажу частки житлового будинку реєстровий №1689 та №1690 від 19.05.2020, які були посвідчен ОСОБА_26 ксіним С.Ю.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що невстановлена особа, шахрайським шляхом заволоділа АДРЕСА_1 м. Харкова, оскільки зареєструвала права власності шляхом надання підроблених документів так як в технічному паспорті, серія № б/н, виданого 28.04.2020 ТОВ «МАШБУДТОРГ» вказано, що рік спорудження був у 1947 році, що не відповідає дійсності.

Відповідний будинок є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме, предметом на яке направлено скоєння злочину, у зв`язку з чим, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та на неї може бути накладений арешт згідно ч.3 ст.170, ч.10 ст.170 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Представник власника майна просив у задоволенні клопотання відмовити, вказуючи ОСОБА_24 на Ю ОСОБА_25 в Павлович є добросовісними набувачами.

Влас ОСОБА_4 бєдов Я.В. підтримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000528 від 07.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.
06.08.2021 до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшла заяв ОСОБА_7 рбань А.І. про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи АДРЕСА_1 м. Харкові, право на спадщину щодо якого має заявниця, чим спричинили останній матеріального збитку.

Відповідний будинок є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме, предметом на яке направлено скоєння злочину, у зв`язку з чим, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та на неї може бути накладений арешт згідно ч.3 ст.170, ч.10 ст.170 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим в судовому засіданні доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Клопотання прокурора Новобаварської окружної пр ОСОБА_6 и Буч Р.В. про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000528 від 07.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт н АДРЕСА_1 м. Харкова, право власності на який на час звернення з клопотанням до суду зареєстроване за ОСОБА_24 ариною Юріївн ОСОБА_25 Ярославом Павловичем на підставі договорів купівлі-продажу житлового будинку реєстровий №1689 та №1690 від 19.05.2020, які були ОСОБА_26 Н ХМНО Куксіним С.Ю., шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаної квартири та розпоряджатися нею.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 В.А. Гомада