ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8653/21
провадження № 1-кп/753/1316/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000135 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, працюючої провідним економістом в АТ "Укрзалізниця", зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_5 обвинуваченої ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 07.01.2021 року близько 18 годині 55 хвилини, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною дороги вул. Світла, 3-Д зі сторони вул. Є. Харченка в напрямку Харківської площі у м. Києві, допустила порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України. п.18.1 ПДР України - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України» з боку водія ОСОБА_3 виразилось в тому, що остання, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , проявила неуважність під час руху проїзною частиною дороги вул. Світла, зі стороні: вул. Є. Харченка в напрямку Харківської площі у м. Києві, під`їзжаючи до не регульованого пішохідного переходу, що по вул. Світла в районі буд. № 3-Д не впевнившись у відсутності пішохода, яка не закінчила рух та знаходилась на пішохідному переході допустила виїзд транспортного засобу на пішохідний перехід, продовжила рухатися по нерегульованому пішохідному переходу та скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по пішохідному переходу з лівої сторони на праву відносно руху транспортного засобу та мала перевагу в русі. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікарняного закладу. Порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння пішоходу ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке виразилось у вигляді закритої травми грудної клітки: переломи 2-6 ребер справа. Будучи допитаною в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялася та суду показа, що вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачена підтвердила, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до неї недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченего ч. 1 ст. 286 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспорним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій згідно ст. 67 КК України не встановлено. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопрушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкриміновано визнала у повному обсязі та щиро розкаялася, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України з позбавлення права керувати транспорними засобами, також враховуючи ставлення обвинуваченої до скоєного, її вік, позитивні характеристики, міцні соціальні зв"язки, а саме те що остання працює, одружена, має на утриманні малолітню дитину, добрповіфльно відшкодувала потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 3 тис. грн, суд приходить до висновку, що обвинувачену на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням із встановлення іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
У відповідності до ст.ст.127-130 КПК України, враховуючи перенесені потерпілою тривалі моральні та фізичні страждання з приводу заподіяної їй травми і її наслідків, із обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 слід стягнути 11 036 гривень 83 копійки документально підтвердженої матеріальної шкоди та моральну шкоду в розмірі 35 000 грн., що буде відповідати принципам справедливості та розумності.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі із позбавленням права керувати транспорними засобоами на строк 1 рік. У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо вона протягом 1 року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки. Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 11 036 гривень 83 копійки та моральну шкоду в розмірі 35 000 гривень. У решті позову відмовити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3 609 гривень 20 копійок за проведення судових експертиз. Речові докази - залишити за належністю. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: