Провадження № 1-кп/470/43/21
Справа № 470/244/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2021 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурорів Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , секретарів судового засідання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2021 року за № 0000073 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петропавлівка Березнегуватського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не військовозобов`язаного, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Петропавлівка Березнегуватського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою (9 класів), не одруженого, утриманців не маючого, не військовозобов`язаного, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В період часу з 20.12.2020 року по 31.12.2020 року, більш точну дату органами досудового розслідування встановлено не було, близько 16 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 пройшли на не огороджену ділянку що знаходиться поряд з домоволодінням потерпілого ОСОБА_4 , розташованим за адресою АДРЕСА_2 , що використовується ним з господарською метою, звідки умисно, таємно з корисних мотивів викрали металеве корито вагою 100 кг. З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачені зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, а саме здали місцевому мешканцю на металобрухт, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України фактично не визнав, суду показав, що ОСОБА_7 доводиться йому двоюрідним братом. 29 грудня 2020 року, близько 17 год. коли вони, після розпиття пляшки горілки, удвох поверталися з магазину, ОСОБА_7 перечепився через металеве корито. Вважаючи що воно безхазяйне, вирішили його викрасти. Для цього він привіз тачку, на яку вони поклали корито, яке приніс ОСОБА_11 , та відвезли до нього додому, де в подальшому порізали турбінкою і здали на металобрухт за 500 грн., які поділили між собою. Потерпілий приїжджав до нього з погрозами через викрадення корита. Він мав намір відшкодувати заподіяну шкоду, однак коштів потерпілому не сплатив.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України не визнав, суду показав, у грудні 2020 року, точної дати не пам`ятає, коли після розпиття горілки вони з ОСОБА_5 поверталися додому, на стежці він спотикнувся об край металевого корита, яке було частково зарите в землю. Вважаючи що корито безхазяйне, він руками вирив його із землі та переніс на асфальт, де поклав до тачки яку на його прохання привіз ОСОБА_5 . Упевнившись що корито ніхто не шукає, вони розрізали його на частини та через два місяці здали на металобрухт. Потерпілий ОСОБА_4 , у якого він раніше працював по господарству, наприкінці березня 2021 року приїжджав до нього та просив відшкодувати шкоду завдану викраденням належного йому корита, однак вони з цього приводу не досягли згоди, оскільки не мали роботи та коштів щоб сплатити потерпілому.

Незважаючи на те, що обвинувачені не визнали вину у вчиненні інкримінованого їм злочину, їх вина підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який під час судового розгляду суду показав, що перед новим 2021 роком виявив, що з неогородженої території подвір`я, що перебуває поряд з його домоволодінням, та яким він користується для господарських потреб, зникло належне йому металеве корито, вагою близько 100 кг, що знаходилось там під деревом. Навесні 2021 року, йому зателефонував ОСОБА_12 , який повідомив що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 здали на металобрухт його корито порізане на частини. Обвинувачених він знає, оскільки раніше вони працювали у нього. Після повідомлення ОСОБА_15 він поїхав до обвинувачених, які зізналися що викрали корито і здали на металобрухт, та погоджувались відшкодувати заподіянні збитки. Однак оскільки коштів вони не сплатили, він звернувся до поліції.

Рапортами ст. ДОП СПД № 1 ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_16 та інспектора РС (підмінний черговий) ВП № 2 Баштанського ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 від 19 березня 2021 року відповідно до яких того дня від мешканця с.Петропавлівка Баштанського (Березнегуватського) району Миколаївської області ОСОБА_4 було отримано повідомлення про те, що з належної йому неогородженої території місцевими мешканцями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було викрадено корито розміром 2 метра, вагою близько 150 кг, чим спричинено матеріальну шкоду ( а.п.47-48).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19 березня 2021 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 просив вжити заходів до місцевих мешканців ОСОБА_18 та ОСОБА_19 які наприкінці грудня 2020 року шляхом вільного доступу, знаходячись на відкритій території поруч з будинком АДРЕСА_2 , таємно викрали металеве корито вагою 150 кг, вартістю 1500 грн. ( а.п.49).

Протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 19 березня 2021 року, за яким дізнавачем ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_20 було оглянуто неогороджену територію місцевості розмірами 100м х50м розташовану біля домоволодіння АДРЕСА_2 , на якій потерпілий ОСОБА_4 вказав на місце де він залишив металеве корито (а.п.50-52).

Заявою ОСОБА_21 від 02 квітня 2021 року, відповідно до якої він добровільно видав поліції шість фрагментів металевих листів, різного розміру, загальною вагою 100 кг, які наприкінці лютого 2021 року було придбано у ОСОБА_5 за 300 грн.( а.п.55).

Протоколом огляду предмета від 02 квітня 2021 року з фототаблицею до нього, за яким ст. слідчим СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_22 було оглянуто шість фрагментів металевих листів, різного розміру, загальною вагою 100 кг, зі слідами розпилу, та встановлено до вони є частинами предмету схожого на металеве корито, після чого вилучено до ВП № 2 Баштанського РВП( а.п.56-60).

Довідкою ПП «Юголомресурс» від 02 квітня 2021 року за якою, у період часу з 01 по 31 грудня 2020 року вартість одного кілограму чорного металобрухту становила 5 грн. за 1 кг (а.п.63).

Протоколом слідчого експерименту з додатком DVD- диском до нього від 27 квітня 2021 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, як він перебуваючи на присадибній ділянці домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 , після розпиття горілки, запропонував останньому викрасти металеве корито з ділянки що знаходиться біля домоволодіння ОСОБА_4 . Після чого на місці показав та підтвердив обставини вчиненням ним за попередньою змовою з ОСОБА_5 , крадіжки металевого корита належного потерпілому ОСОБА_4 ( а.п.160-163).

Протоколом слідчого експерименту з додатком DVD- диском до нього від 27 квітня 2021 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_5 повідомив обставини, за яких він після розпиття алкогольних напоїв погодився на пропозицію ОСОБА_7 викрасти металеве корито з господарського подвір`я ОСОБА_4 . Після чого на місці показав та підтвердив обставини вчинення ним за попередньою змовою з ОСОБА_7 крадіжки металевого корита потерпілого ОСОБА_4 ( а.п.157-159).

Таким чином суд доходить висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення є доведеною та кваліфікує їх дії, кожного окремо, за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Доводи обвинувачених та захисника ОСОБА_8 про те, що вони не вчиняли крадіжки корита належного потерпілому, а знайшли його на смітнику та воно є безхазяйним, на переконання суду є неспроможними. Оскільки під час слідчого експерименту 27 квітня 2021 року обвинувачений ОСОБА_7 показував на місці та пояснював, що запропонував ОСОБА_5 піти до ОСОБА_4 за коритом, під час судового розгляду обвинувачені хоча і заперечували що вчинили крадіжку корита, проте визнавали що заволоділи ним на господарській ділянці потерпілого, та протягом декількох місяців не здавали його на металобрухт, оскільки чекали що власник почне його шукати.

У постанові від 18 липня 2019 року по справі № 761/31918/14-к, провадження № 51-795км19 Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду зазначив, що на відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна. Однак вказані умови у цьому кримінальному провадженні відсутні. Обвинувачені, які є односельцями та знайомі з потерпілим, враховуючи зовнішні умови, обстановку, а саме розташування викраденої речі на території яка протягом тривалого часу постійно використовувалась потерпілим та знаходиться поруч з належним йому домоволодінням, та яка хоча і є неогородженою, але упорядкованою, та достеменно знаючи хто є володільцем вказаної території, мали підстави усвідомлювати хто є власником майна розміщеного на ній, а саме корита, знали де власник знаходиться, те що майно залишено та постійно перебуває у відомому йому місці, та те що корито вибуло з володіння потерпілого саме внаслідок їх активних дій, спрямованих на його вилучення та привласнення. За такого дії обвинувачених судом розцінюються саме як крадіжка чужого майна, а не як привласнення знахідки.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 судом встановлено, що він за місцем проживання у с.Петропавлівка Новоочаківського старостинського округу характеризується посередньо, скарг за нього не надходило, власної сім`ї він не має, проживає разом з братом, працює на тимчасових заробітках, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, вважається раніше не судимою особою, за досудовою доповіддю начальника Березнегуватського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» має середній ризик небезпеки для суспільства та високі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення ( а.п.38-39,72-88).

У постанові від 27 квітня 2021 року по справа №520/16394/16-к провадження №51-26км18 Верховний суд наголосив, що така пом`якшуюча вину обставина як щире каяття передбачає не тільки визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, а й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки. В обвинувальному акті зазначено про наявність щирого каяття, як обставини що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 . Натомість під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не висловлював жалю або осуду своєї поведінку, що на думку суду свідчить про відсутність щирого каяття з приводу вчиненого. За такого, обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченому судом під час судового розгляду встановлено не було. Обставиною що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з частиною 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої його вину обставини, суд доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини та відсутність негативних наслідків вчиненого ним злочину, враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на його суворому покаранні, суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків визначених статтею 76 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він за місцем проживання у с.Петропавлівка Новоочаківського старостинського округу характеризується посередньо, скарг на нього не надходило, власної сім`ї не має, проживає разом з батьками, постійного місця роботи немає, вважається раніше не судимою особою, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з вересня 2004 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «Легка розумова відсталість», за висновком судово - психіатричного експерта № 38 від 25 серпня 2021 року, ОСОБА_5 виявляє прояви психічного захворювання - легкої розумової відсталості, яка не позбавляє обвинуваченого здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, за досудовою доповіддю начальника Березнегуватського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області обвинувачений має середній ризик небезпеки для суспільства та високі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення ( а.п.42-43,92-139).
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, на думку суду свідчить про відсутність щирого каяття. За такого, обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченому під час судового розгляду судом встановлено не було. Обставиною що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з частиною 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої його вину обставини суд доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 обставини та відсутність негативних наслідків вчиненого ним злочину, враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на його суворому покаранні, суд доходить висновку про можливість звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків визначених статтею 76 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі: шість фрагментів металевих листів - залишити потерпілому ОСОБА_4 як власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1