Справа № 296/7411/20
УХВАЛА
Іменем України

07 вересня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання сторони кримінального провадження про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, не одруженому, маючому на утриманні неповнолітню дитину, працюючому ФОП, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,-

ВСТАНОВИВ:

03.09.2020 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_6 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні посилається на те, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 10.01.2020, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.203-2 КК України.

25.08.2020 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Санкція ч.1 ст.203-2 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відповідно до ст.12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду із клопотанням, в якому просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, при цьому захисник зазначив, що підозрюваний раніше не судимий, одружений, на його утриманні перебуває дитина малолітня 2014 р.н. та батьки-пенсіонери, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, прокурором не доведені, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Тому для вирішення питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, йдеться про «розумну підозру» у вчиненні кримінального злочину, де передбачено як необхідну передумову «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у інкримінованих діях органом досудового розслідування зібрано певні докази, які вказують на можливу причетність останнього до його вчинення. Обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема дослідженими в ході розгляду даного клопотання доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.

Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 на момент розгляду клопотання немає, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого повного підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні щодо ризиків за ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а санкція ч.1 ст.203-2 КК України передбачає за зайняття гральним бізнесом покарання у виді штрафу від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому, оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є несудимим, має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання та місце роботи, за якими позитивно характеризується, слідчий суддя вважає, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не викликане об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 184, 186, 192, 194, 395 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими особами, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення;

- здати на зберігапння до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

У разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до нього може бути заснований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, що звернувся з клопотанням.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду виготовлено 11.09.2020.