Дата документу 01.09.2021 Справа № 337/1166/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1166/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/389/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 2 квітня 2021 року, якою залишено без задоволення його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 171 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

31 березня 2021 року за визначеною апеляційним судом підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 171 КК України.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_6 зазначив, що 1 березня 2021 року він звернувся до відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене за попередньою змовою суддею Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 та двома працівниками Служби судової охорони, а саме умисне перешкоджання його професійної діяльності журналіста, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 171 КК України. Однак, відомості до ЄРДР за його заявою, у відповідності до ч. 4 ст. 214 КПК України внесені не були, у зв`язку із чим просив його скаргу задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 2 квітня 2021 року було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 з тих підстав, що невнесення уповноваженою особою ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 засновано на положеннях ч. 1 ст. 214 КПК України, ч. 1 ст. 2 та ст. 11 КК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки заява не свідчить про факт вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та зобов`язати уповноважену особу ВП №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 1 березня 2021 року за ч. 3 ст. 171 КК України відносно судді ОСОБА_7 та двох працівників судової охорони, надати йому витяг з ЄРДР.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що уповноважена особа ВП №5 усвідомлено не вносить відомості до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, вчинене 1 березня 2021 року суддею ОСОБА_7 та двома працівниками судової охорони за ч. 3 ст. 171 КК України відносно нього журналіста.

Вказує, що він працює законно поза штатом у статусі журналіста, законно збирає антикорупційні інформаційні матеріали для інформаційного агентства згідно отриманого редакційного завдання.

Зауважує, що під час судового процесу він неодноразово пояснював суду про своє антикорупційне редакційне завдання журналіста та той факт, що заперечення заступника начальника СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 не відносяться до питання невнесення відомостей до ЄРДР, тобто предмету скарги.

Зазначає, що суд першої інстанції взяв за основу для відмови у задоволенні його скарги саме незаконні заперечення ОСОБА_8 , які йому не надали в суді для ознайомлення, у зв`язку із чим він був позбавлений можливості підготуватися до свого захисту.

Також вказує, що були допитані в якості свідків працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з грубим порушенням вимог ст. 352 КПК України, оскільки вказані свідки не видалялись із зали судового засідання, не були попереджені про відповідальність за ст. 384 КК України, їх особисті дані не встановлювали перед їх допитом.

Зауважує, що судом першої інстанції було відхилено його клопотання про допит свідків, які можуть підтвердити події кримінального правопорушення, яке було вчинено суддею ОСОБА_7 та двома працівниками судової охорони.

Вказує, що бездіяльність поліції в тому, що вони порушили вимоги ст. 214 КПК України, в якій зазначено, що після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, уповноважена особа повинна внести відомості до ЄРДР протягом 24 годин та почати досудове розслідування.

Крім того, судом першої інстанції було проігноровано лист ВССУ від 12 січня 2017 року №9-49/0/4-17 Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Зауважує, що судове рішення було прийнято незаконним складом суду, що є суттєвим порушенням вимог ст. 412 КПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, заяв та клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 не подав.

Від начальника СД ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 у відсутність представників СД ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та заперечення, в яких зазначено, що ОСОБА_6 заявляє у суді, що він є журналістом, проте, зі змісту посвідчення вбачається, що останній є спеціальним кореспондентом газети «Правозахисник Запоріжжя» та Запорізького інформаційного видання «Strela.zp.ua». Дану газету згідно з Державним реєстром друкованих засобів масової інформації засувала ГО «Комітет по захисту прав споживачів» в особі її голови ОСОБА_11 , редактором газети є голова Запорізької обласної громадської організації «Правозахисник Запоріжжя» ОСОБА_12 . Ані ГО «Комітет по захисту прав споживачів», ані Запорізьке інформаційне видання «Strela.zp.ua» у Єдиному державному реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств не значаться, а відтак не є суб`єктом інформаційної діяльності, у зв`язку із чим правом видачі посвідчення журналіста не наділені. Будь-які журналістські завдання ОСОБА_6 з боку редакторського складу вищезазначених видань не надавались, тобто останній здійснює самостійну діяльність по збору інформації, яка ніде не друкується, у тому числі не друкується у газеті «Правозахисник Запоріжжя» та не має відповідних завдань від керівництва того друкованого засобу масової інформації, посвідчення якого йому видавалось, у зв`язку із чим підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 171 КК України за скаргами ОСОБА_6 у органу досудового розслідування не було.

Заслухавши доповідь судді, заявника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правосуддя.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Так, як вбачається із талону повідомлення Єдиного обліку №3204 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що заяву ОСОБА_6 зареєстровано в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) ВП №5 ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області №3204 від 1 березня 2021 року за ч. 2 ст. 171 КК України (а.с. 4).

Зі змісту вищевказаного талону повідомлення випливає, що 1 березня 2021 року о 13 год. суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 примусово видалила із зали суду ОСОБА_6 , не даючи йому можливості як журналісту приймати участь у відкритому судовому засіданні, чим порушила його професійні права (а.с. 4).

В протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 просив внести відомості до ЄРДР за ст. 171 КК України відносно судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 та відкрите кримінальне провадження направити до ТУ ДБР в м. Мелітополі для проведення досудового розслідування (а.с. 5).

Із листа начальника відділу поліції №5 ОСОБА_13 від 3 березня 2021 року №2170/47/01-2021 вбачається, що за вказаним у зверненні ОСОБА_6 , фактом було проведено повну та всебічну перевірку, в ході якої було встановлено, що у ньому не вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 171 КК України (а.с. 12).

Висновки суду першої інстанції з приводу того, що заява ОСОБА_6 від 1 березня 2021 року не містить ознак кримінальних правопорушень, передбачених Особливою частиною КК України, а також не підтверджує факту вчинення таких правопорушень особами, зазначеними у скарзі є переконливими та обґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, враховуючи положення ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Об`єктивна сторона злочину це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діяннями та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину.

Таким чином, до Єдиного реєстру досудового розслідування, крім іншого вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомленні про злочин, за відповідними статтями кримінального кодексу.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів до суду першої інстанції виливає, що ОСОБА_6 вбачає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 171 КК України, в діях судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 та двох працівників Судової охорони.

Так, ч. 1 ст. 171 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне вилучення зібраних, опрацьованих, підготовлених журналістом матеріалів і технічних засобів, якими він користується у зв`язку із своєю професійною діяльністю, незаконна відмова у доступі журналіста до інформації, незаконна заборона висвітлення окремих тем, показу окремих осіб, критики суб`єкта владних повноважень, а так само будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності.

Частина 2 ст. 171 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вплив у будь-якій формі на журналіста з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків або переслідування журналіста у зв`язку з його законною професійною діяльністю.

Частина 3 ст. 171 КК України встановлює кримінальну відповідальність за дії, передбачені частиною другою цієї статті, якщо вони були вчинені службовою особою з використанням свого службового становища або за попередньою змовою групою осіб.

Тобто, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 171 КК України має дві форми, зокрема, перешкоджання виконанню журналістом професійних обов`язків та переслідування журналіста у зв`язку з його законною професійною діяльністю.

Під перешкоджанням слід розуміти будь-які способи впливу на журналіста, наприклад, шантаж, залякування, або інше; тобто створення різних перепон, обмежень, заборон щодо одержання, використання, поширення та зберігання інформації окремим журналістом (журналістами) чи засобами масової інформації.

Переслідування може полягати у фізичному чи психічному впливі на журналіста, його рідних чи близьких, знищені або пошкодженні його майна, обмежені або позбавленні його прав чи законних інтересів (позбавлення премії, істотне зменшення розміру гонорару, звільнення з роботи чи переведення на іншу роботу, відмова оприлюднити підготовлені ним матеріали).

Зі змісту протоколу опитування ОСОБА_6 від 1 березня 2021 року випливає, що суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 1 березня 2021 року перешкоджала його професійній діяльності журналіста, тим що вона викликала охорону суду та зобов`язала їх видалити його з кабінету судді, куди він прибув для участі у відкритому судовому засіданні по цивільній справі, як діючий журналіст спеціальний кореспондент газети «Правозахисник Запоріжжя», який уповноважений збирати антикорупційні матеріали (а.с. 6).

Так, потерпілим від кримінального правопорушення, передбаченого ст. 171 КК України є журналіст, тобто особи, які перебувають у трудових або інших договірних відносинах із засобами масової інформації та які здійснюють збір, редагування і поширення матеріалів для певного засобу масової інформації.

Відтак заявник лише посилається на вчинення вказаними особами в своїй заяві від 1 березня 2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 171 КК України, при цьому не зазначаючи на підтвердження жодних обґрунтованих, достатніх та допустимих доказів, що останніми було вчинено вплив у будь-якій формі з метою перешкоджання виконанню ОСОБА_6 своїх професійних обов`язків або його переслідування у зв`язку з його законною професійною діяльністю.

Крім того, ОСОБА_6 посилання в протоколі опитування на те, що він у цивільній справі, яка перебувала у провадженні судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 здійснював антикорупційне завдання не підтверджує жодним чином, як і той факт, що він діяв на той час як журналіст.

Також ОСОБА_6 зазначив в протоколі опитування про те, що він діяв як спеціальний кореспондент газети «Правозахисник Запоріжжя», який уповноважений органом ОМС України в Запорізькій області збирати антикорупційні матеріали, проте на підтвердження таких доводів також не надав жодного доказу.

При цьому, ОСОБА_6 взагалі не було зазначено яке саме антикорупційне завдання він виконував у цивільній справі, якому нібито перешкоджала суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 .

Крім того, слід зауважити, що в своїй скарзі до суду першої інстанції ОСОБА_6 просив внести відомості до ЄРДР відносно судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя суддя ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 171 КК України, а в самій апеляційній скарзі вже зазначав про зобов`язання уповноважених осіб ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР відносно судді та двох працівників Судової охорони за ч. 3 ст. 171 КК України.

Також слід вказати про те, що наявність посвідчення спеціального кореспондента газети «Правозахисник Запоріжжя» та Запорізького інформаційного видання strela.zp.ua не свідчить про виконання ним професійних обов`язків особи, яка є журналіста.

Між іншого, як випиває із відповіді Запорізької обласної громадської організації «Правозахисник Запоріжжя», ОСОБА_6 проводить самостійні журналістські розслідування за скаргами громадян, проте, потерпілим у кримінальному провадженні, передбаченого ст. 171 КК України є особи, які перебувають у трудових або інших договірних відносинах із засобами масової інформації та які здійснюють збір, редагування і поширення матеріалів для певного засобу масової інформації (а.с. 10).

Відтак заявник лише посилається на вчинення вказаними в своїй заяві від 1 березня 2021 року та скарзі особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 171 КК України, при цьому не зазначаючи на підтвердження жодних обґрунтованих, достатніх та допустимих доказів, що ними було вчинено вплив на нього у будь-якій формі з метою перешкоджання виконанню ним своїх професійних обов`язків або його переслідування у зв`язку з його законною професійною діяльністю.

Крім того, колегія суддів враховує Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 1 липня 2013 року щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, відповідно до якого для забезпечення незалежності суддів при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Також, слід врахувати норми статті 126 Конституції України, якою передбачено гарантії незалежності і недоторканості суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкоджати виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності суддів та незалежності суддів. Зокрема, статтею 6 Закону встановлено заборону втручання у здійсненні правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи судів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Доводи ОСОБА_6 ґрунтується виключно на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за вищевказаною статтею.

Таким чином, сам факт подання заяви ОСОБА_6 не може бути безумовною підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв і повідомлень є наявність в них фактичних даних, які вказують на ознаки кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в заяві від 1 березня 2021 року не було наведено відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 171 КК України, а тому викладені в заяві відомості не підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Крім того, ОСОБА_6 в своїй скарзі оскаржує бездіяльність уповноваженої особи відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 171 КК України, а тому надання заперечень з боку заступника начальника СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , яка в своїй особі представляє інтереси ВП не суперечать чинному Кримінально-процесуальному кодексу України.

При цьому, слід зазначити, що в обґрунтування свого рішення слідчий суддя не враховував такі заперечення заступника начальника ОСОБА_8 , як докази того, що заява ОСОБА_6 від 1 березня 2021 року не містить фактів, які б вказували на вчинення вказаними в його заяві особами ознак кримінального правопорушення.

Відтак доводи ОСОБА_6 щодо того, що заперечення заступника начальника СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 не відносяться до предмету скарги не є слушними та не можуть прийматися колегією суддів.

З приводу доводів ОСОБА_6 про те, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_14 були допитані у суді першої інстанції з грубим порушенням вимог ст. 352 КПК України, оскільки не видалялись із залу судового засідання та не попереджались про кримінальну відповідальність за ст. 384 КПК України, то вони є необґрунтованими, оскільки вказані особи були допитані як представники органу, дії чи бездіяльність яких ОСОБА_6 оскаржує, а не в якості свідків у цьому провадженні.

Посилання ОСОБА_6 на прийняття судового рішення незаконним складом суду також є неприйнятними, у зв`язку із тим, що як випливає із матеріалів провадження, скарга останнього була розподілена відповідно до вимог ст. 35 КПК України, про що свідчить протокол автоматичного визначення слідчого судді (а.с. 41).

При цьому, ОСОБА_6 у судовому засіданні 2 квітня 2021 року відводів складу суду заявлено не було, що підтверджується журналом судового засідання (а.с. 97-98).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 2 квітня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 171 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4