Справа № 529/171/22
Провадження № 1-кп/529/23/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області кримінальне провадження № 0000120 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Полтава, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та угоду про визнання винуватості, укладену 29.03.2022 між прокурором та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
20 лютого 2022 року близько 22 години обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території кладовища, розташованого по вул. Сторчуна в с. Балясне Полтавського району Полтавської області, яке відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" є місцем поховання, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на місці поховання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які являли собою могили з насипом та однією ритуальною спорудою над ними, ігноруючи та грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, усвідомлюючи, що його дії не помітні для сторонніх осіб, таємно, шляхом демонтажу витягнув металеві вироби - огорожі, які являли собою металеві секції з декором загальною вагою 160 кг на суму 1 120,00 грн, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у нарузі над могилою, а також у незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, вчинених з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 297 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника, за наявності письмової згоди потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на укладення угоди про визнання винуватості, було укладено угоду про визнання винуватості від 29 березня 2022 року, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 297 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, активно сприяв у розкритті злочину, щиро розкаюється у вчиненому, повністю відшкодував потерпілим завдану ним матеріальну шкоду. В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений погодили покарання за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Обвинувачений просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, повністю відшкодував потерпілим завдану матеріальну шкоду, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із обвинуваченим ОСОБА_4 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 вказав, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону та просив її затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання. Також просив звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилися, кожна із потерпілих надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності. При цьому, у заявах кожна з потерпілих вказала, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим була укладена за наявності її письмової згоди, вона не заперечує проти її затвердження судом.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, вислухавши з приводу її затвердження думки учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про визнання винуватості наслідки її затвердження, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості повинна бути затверджена, а обвинуваченому мають бути призначені узгоджені вид та міра покарання за таких підстав.

Пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думки учасників судового провадження щодо можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 297 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні також встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, ч. 3 ст. 297 КК України, ст. 100, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 374, 376, ч. 3 ст. 394, ст. ст. 468, 471, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 березня 2022 року, укладену між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000120, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23 лютого 2022 року за ч. 3 ст. 297 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи та періодично з`являтися в цей орган для реєстрації.

Речові докази у вигляді чотирьох частин демонтованої огорожі блакитного кольору, різних за розмірами та формою, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 , - залишити у власності останньої.

Речові докази у вигляді чотирьох частин демонтованої огорожі сірого кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , - залишити у власності останньої.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1