/Провадження № 1-кс/932/3362/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
06.08.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представника власника майна адвоката ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна, а саме: арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2017 року у кримінальному провадженні № 0002026 від 14.07.2017 року, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,1 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м.

Клопотання розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 20 червня 2017 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002026 було накладено арешт шляхом заборони відчуження об`єкту житлової нерухомості: квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,1 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м, яка на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.03.2000 року належить ОСОБА_4 .

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.03.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 право власності трьох кімнатної квартири загальною площею 70, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 .

Після придбання квартири ОСОБА_4 зробила ремонт та на протязі п`яти років в ній проживала, однак в червні 2005 року її матір тяжко захворіла і вона була вимушена виїхати до іншого міста для того, щоб її доглядати.

Після від`їзду у квартирі ніхто не мешкав. Разом із цим, ОСОБА_4 періодично приїжджала до Дніпра у своїх справах та кожного разу навідувалась до вказаного помешкання.

У травні 2017 року ОСОБА_4 , остаточно вирішила повернутись до міста та попрохала свого знайомого, у якого були ключі від її житла, навідатись до квартири з робітниками, щоб до повернення ОСОБА_4 зробити в квартирі косметичний ремонт, однак він її повідомив, що потрапити до житла не вдалось, у зв`язку з тим, що хтось змінив замки на вхідних дверях.

Далі ОСОБА_4 виявила, що на той час власником квартири була вже невідома ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу № 1523, виданого 02.08.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_8 та на дану квартиру було накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2017 року у кримінальному провадженні № 0002026 від 14.07.2017 року.

З метою захисту свого права власності 14.07.2017 року ОСОБА_4 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням суду першої інстанції від 22.11.2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.07.2019 року було відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із судовими рішеннями попередніх інстанцій ОСОБА_4 оскаржила їх в касаційному порядку до Верховного Суду, постановою якого від 20.01.2021 року постановою суду апеляційної інстанції від 09.07.2019 року було скасовано, а справу передано на новий апеляційний розгляд.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.07.2021 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі та витребувано з чужого незаконного володіння фізичної особи ОСОБА_7 нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на користь фізичної особи ОСОБА_4 .

Таким чином, право власності ОСОБА_4 було поновлено, однак зареєструвати своє речове право в ДРРП на підставі вказаного судового рішення вона не може, через наявність у ДРРП відомостей про арешт нерухомого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2017 року у кримінальному провадженні № 0002026 від 09.06.2017 року.

Відповідно до постанови від 27.04.2018 року, прокуратурою Дніпропетровської області кримінальні провадження № 0001503 та № 0002026 об`єднані в одне провадження під № 0001503 від 08.11.2019 року.

Відповідно до постанови прокуратури Дніпропетровської області від 31.01.2019 року визначено підслідність за слідчим відділом Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Виходячи з наведених обставин, представник власника майна адвокат ОСОБА_3 , просить слідчого суддю скасувати арешт що накладений Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2017 року у кримінальному провадженні № 0002026 від 14.07.2017 року, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,1 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення представника власника майна, вивчивши клопотання, перевіривши наявність правових підстав для скасування арешту майна, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, навіть тимчасове вилучення об`єктів власності є позбавленням володільця майна можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення та утримання у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправними.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

За положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Процесуальні норми чинного КПК України не наділяють слідчого повноваженнями самостійно вирішувати питання щодо права володіння, користування чи розпорядження майном, без відповідного судового контролю.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2017 року у кримінальному провадженні № 0002026 від 14.07.2017 року, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,1 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м.

Заявником до поданого клопотання про скасування арешту було долучено копію Постанови Дніпровського апеляційного суду від 27.07.2021 року, якою рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі та витребувано з чужого незаконного володіння фізичної особи ОСОБА_7 нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на користь фізичної особи ОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного, положень кримінального процесуального кодексу України, передбачених ст. 131 КПК України, що визначають мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якою є досягнення дієвості цього провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що представником власника майна адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні доведено, що відсутні правові підстави для подальшої дії такого застосованого заходу забезпечення даного кримінального провадження, як арешт майна, у зв`язку з чим, клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна що накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2017 року у кримінальному провадженні № 0002026 від 14.07.2017 року, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,1 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 174, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, задовольнити.
Арешт майна, що накладений Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2017 року у кримінальному провадженні № 0002026 від 14.07.2017 року, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,1 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1