В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000663 від 04.11.2021, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Яворово (Есень) Ужгородського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, із середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України -,

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками (реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою обвинуваченого та його захисника про отримання примірнику обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування) разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2021 за №0000663 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України.
Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.369, ч. 1 ст.343 Кримінального кодексу України, тобто у наданні неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та у впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення, за наступних встановлених досудовим розслідуванням обставин.
Так, 03 листопада 2021 року працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а саме: поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_8 , 18 липня 1989 року, відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування, здійснювалося патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в Ужгородському районі Закарпатській області.
Того ж дня близько 23 години 00 хвилин біля будинку АДРЕСА_2 відповідно до дотримання карантинних вимог відбувалась перевірка кафетерію за вказаною адресою, власником якого являється гр. ОСОБА_5 . У ході перевірки якого виявлено, що за столом сиділо більше як 4 особи, що є порушенням вимог пункту 11 постанови Кабінету міністрів №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Після цього гр. ОСОБА_5 було запрошено до службового автомобіля «Шкода Рапід» д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні з проблисковими маячками та наліпками «Патрульна поліція» для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Через деякий час, приблизно об 23 год. 15 хв. за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме порушення правил щодо карантину людей, розраховуючи на можливість не складання ОСОБА_7 щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, тобто на невчинення дії з використанням влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови поклав грошові кошти, а саме дві купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами «УД5341211» та «АД1274443» в папку для документів належну поліцейському сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_7 , тобто неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_7 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділена повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього постанови про адміністративне правопорушення.
У такий спосіб ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у наданні неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.
Поза тим, під час досудового розслідування з`ясовано, що 03 листопада 2021 року працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а саме: поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_8 , 18 липня 1989 року, - відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування, здійснювалося патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в Ужгородському районі Закарпатській області.
Того ж дня близько 23 години 00 хвилин біля будинку АДРЕСА_2 відповідно до дотримання карантинних вимог відбувалась перевірка кафетерію за вказаною адресою, власником якого являється гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході перевірки якого виявлено, що за столом сиділо більше як 4 особи, що є порушенням вимог пункту 11 постанови кабінету міністрів №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Після цього гр. ОСОБА_5 було запрошено до службового автомобіля «Шкода Рапід» д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні з проблисковими маячками та наліпками «Патрульна поліція» для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Через деякий час, приблизно об 23 години 15 хвилин, за адресою, вказаною вище, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме порушення правил щодо карантину людей, розраховуючи на можливість нескладання ОСОБА_7 щодо нього постанови про адміністративне правопорушення, достеменно розуміючи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_7 , який перебував у однострої поліцейського, на якому розміщений нагрудний знак із чітким зазначенням його спеціального жетона, є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, а також відповідно до закону та посадової інструкції наділений повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього постанови про адміністративне правопорушення, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на втручання в діяльність працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення, діючи всупереч вимогами абз. 2 ч. З ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення поліцейському або іншим способом втручатися в законну діяльність поліцейського, у тому числі діяльність, пов`язану з кримінальним провадженням або провадженням у справах про адміністративні правопорушення, під час розмови шляхом надання неправомірної вигоди, тобто грошових коштів, а саме дві купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами «УД5341211» та «АД1274443», здійснив вплив на ОСОБА_7 для не складання останнім протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, тобто з метою добитися прийняття незаконного рішення.
У такий спосіб ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, тобто у впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.
З угоди про визнання винуватості вбачається наступне.
Угода про визнання винуватості (далі - Угода) укладена 30 листопада 2021 року у місті Ужгород під час досудового розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000663 від 04.11.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України .
Сторонами цієї угоди є: прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_5 . Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 .
Угода містить формулювання підозри та її правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (пункт 1 угоди); істотні для цього кримінального провадження обставини (пункт 2); беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (пункт 3); узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення (пункт 4), наслідки укладення та затвердження угоди для сторін (пункт 5); наслідки невиконання угоди (пункт 6). Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора, підозрюваного, захисника).
Пунктом 4 Угоди визначено міру покарання узгоджену сторонами за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одну тисячу) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, за ч. 1 ст. 343 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 , слід визначити, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одну тисячу) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримала, просила суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України, та права її підзахисного.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Відповідно до ч. 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винним, віднесені до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремої особи потерпілому ОСОБА_7 .
Потерпілим ОСОБА_7 у відповідності до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України надано письмову згоду прокурору, викладену у формі заяви, на укладення угоди про визнання винуватості.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкцій ст. ст. 343, 369 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.
Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно зі ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 30.11.2021 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та визначене в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., за ч. 1 ст.343 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 ((сімнадцять тисяч) грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 листопада 2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2021 за №0000663.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., за ч. 1 ст.343 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2021 на грошові кошти вилучені в ході проведення огляду місця події, а саме дві купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами «УД5341211» та «АД1274443».
Речові докази: дві купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами «УД5341211» та «АД1274443» - конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1