Справа № 308/1499/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 537 КПК України, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 знаходиться клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 537 КПК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

16.12.2021 у судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 заявив клопотання про відвід головуючому, яке мотивував тим, що суддя ОСОБА_6 порушив його права та законні інтереси розглядаючи кримінальну справу щодо нього, яка перебувала у провадженні цього судді. З приводу його незаконного тримання під вартою висловився і Європейський суд з прав людини. Крім того, на його думку порушено порядок розподілу справ між суддями, оскільки ОСОБА_6 розглянув кримінальну справу та ухвалив вирок, тому повторна участь судді у розгляді справи є недопустимою.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію засудженого та додав, що також вважає що при розподілі даного клопотання порушено порядок розподілу такого між суддями, а відтак суддя ОСОБА_6 не може брати участі у його розгляді.

Особа, якій заявлено відвід, в судове засідання не з`явився, письмових пояснень не надав.

Заслухвавши пояснення учасників провадження, дослідивши заяву про відвід судді та ознайомившись з матеріалами справи в частині, що стосуються заявленого відводу, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що суддею ОСОБА_6 розглядається клопотання ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 537 КПК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.11.2021 вказане клопотання у порядку виконання передано головуючому ОСОБА_6 .

До початку розгляду клопотання по суті особою, що подала клопотання та його захисником, заявлено клопотання про відвід судді ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст.129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтями 75, 76 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Однією з таких підстав є наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Зі змісту заявленого клопотання про відвід вбачається, що обставинами, які викликають сумнів у неупередженості судді при розгляді клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є розгляд цим же суддею кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 та винесення під його головуванням обвинувального вироку.

На думку заявника суддя ОСОБА_6 вже має сформовану свою власну думку відносно засудженого, що у свою чергу виключає його неупередженість, безсторонність та об`єктивне встановлення фактичних обставин при розгляді даного клопотання.

Проаналізувавши наведені доводи заяви про відвід, суд констатує, що припущення заявника щодо обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді у даній справі, є фактично незгодою з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду кримінальної справи відносно засудженого ОСОБА_4 .

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно зі ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Таким чином, суддя прийшов до висновку, що заява про відвід судді не є обґрунтованою, не містить посилання на обставини, які виключають участь судді в розгляді даної справи, та, відповідно, не є підставами для відводу чи самовідводу.

Така позиція суду базується на практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58).

Однак ті підстави, на які посилається заявник у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_6 , не містять будь-яких об`єктивних відомостей щодо можливої зацікавленості слідчого судді під час розгляду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та не ставлять під сумнів його об`єктивність.

Щодо порушення порядку розподілу клопотання, то суд зазначає наступне.

Розподіл судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді передбачений Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, який затверджений Рішенням Ради Суддів України від 02 квітня 2015 року.

Відповідно до п. 2.3.44. вказаного положення, раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються, зокрема, клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, у судових справах, які розглянуті даним судом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи вищенаведене, судом не встановлено і заявником не наведено достатніх підстав на підтвердження обставин, що викликають обґрунтований сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 , як і не встановлено порушення розподілу, тобто порядку передачі клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким раніше визначеному складу суду, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 3, 21, 75, 76, 80, 81, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 537 КПК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 22.12.2021 о 16 год. 50 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1