28.01.2022
Справа № 642/1227/17-к
Провадження 1кп/642/69/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новотроїцьке, Близнюківського району, Харківської області, українки, громадянки України, незаміжньої, має на утриманні дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, раніше не судимої, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, з вищою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, -

встановив:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 146 КК України, за таких обставин.

У ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом грудня 2016 року виникли неприязні відносини з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на ґрунті ревнощів, внаслідок того, що остання разом проживала із її цивільним чоловіком та батьком її дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У зв`язку з цим у ОСОБА_6 виник злочинний умисел незаконно позбавити волі та викрасти потерпілу ОСОБА_8 та відвести її на автомобілі, у раніше заготовлене місце територія гаражів, розташованих за межами м. Харкова, точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена, для подальшого з`ясування обставин виниклих неприязних відносин.

В результаті, того, що ОСОБА_6 розуміючи, що самостійно та фізично не виконає свій злочинний намір та для його здійснення та пересування по території м. Харкова та Харківської області потрібен автомобіль та значні фізичні зусилля, на початку січня 2017 року, запропонувала своєму знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у праві користування має автомобіль «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , із тонованим склом, щоб не бути впізнаними мешканцями м. Харкова, здійснити їй допомогу у реалізації злочинного наміру щодо незаконного позбавлення та викрадення ОСОБА_8 .

Так, 14.01.2017 в ранковий час доби ОСОБА_6 у раніше обумовленому місці зустрілася із ОСОБА_7 , після чого обговоривши та узгодивши деталі скоєння ними злочину, щодо незаконного позбавлення волі та викрадення потерпілої ОСОБА_8 , на автомобілі «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , прибули за місцем проживання потерпілої, за адресою: АДРЕСА_5 . Де ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, з метою позбавлення потерпілої волі, незаконно через незачинені на замок вхідні двері проникли до приміщення її будинку, в якому знаходилася потерпіла разом родиною, а саме: чоловіком ОСОБА_10 , матір`ю ОСОБА_11 , малолітньою дитиною ОСОБА_12 . Увірвавшись до приміщення будинку, де проживає потерпіла, маючи фізичну перевагу, скориставшись розгубленістю присутніх в будинку, діючи швидко та цілеспрямовано ОСОБА_6 підбігла до потерпілої, яка лежала на ліжку, нанесла їй декілька ударів ногами та руками по голові та іншим частинам тіла (не менше 2-3 ударів). Потім ОСОБА_6 схопила потерпілу ОСОБА_8 руками за волосся, проти її волі, продовжуючи тримати останню за волосся, шляхом застосування фізичного впливу на потерпілу та заподіяння фізичних страждань, внаслідок тягнення (волочіння) її за волосся, почала намагатися вивести останню проти її волі на вулицю, при цьому ОСОБА_6 погрожувала потерпілій насильством, небезпечним для її життя та здоров`я, а ОСОБА_7 в свою чергу утримував руками чоловіка потерпілої ОСОБА_10 , чим надав ОСОБА_6 фізичну перевагу над потерпілою ї змусив її виконувати злочинні вимоги, подавляючи волю потерпілої та її чоловіка до опору. Впевнившись у своїй перевазі над потерпілою та її чоловіком, подолавши їх волю до супротиву, ОСОБА_7 підійшов до потерпілої, яку тримала за волосся ОСОБА_6 , взяв її за руки і разом з останньою вивели потерпілу на вулицю, яка була босоніж та одягнена в кімнатний халат. Перебуваючи на відкритому повітрі (на вулиці) босоніж та в кімнатному халаті, потерпіла ОСОБА_8 відчувала фізичні страждання, оскільки згідно довідки Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 21.01.2017 за №36-07/72 температура повітря у період часу з 12.00 до 13.00 14.01.2017 складала 0,5о - 1о морозу, вологість 87 %, тиск 746 мм.рт.ст., висота снігового покрову становить 25 см.

Потім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи узгоджено, у відповідності з функціями, відведеними їм в складі групи, маючи умисел на незаконне позбавлення волі та викрадення потерпілої ОСОБА_8 , з метою її подальшого транспортування на територію гаражів, розташованих, за межами міста Харкова, для подальшого з`ясування обставин виниклих неприязних відносин, діючи цілеспрямовано та швидко, маючи фізичну перевагу над потерпілою, застосувавши до неї погрози та насилля, яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я, посадили її на заднє сидіння автомобіля «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , таким чином, що вона лежала на підлозі та не могла чинити опір, де почали її утримувати проти її волі, при цьому тримаючи за волосся та різні частини тіла.

Згідно з обумовленим планом викрадення ОСОБА_8 та попередньо розподіливши ролі у виконанні об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_7 , у відповідності з відведеною йому функцією, сів за кермо вказаного автомобіля, на задньому сидінні якого ОСОБА_6 незаконно утримувала ОСОБА_8 , для того, щоб прослідувати на ньому до раніше обумовленого місця утримання та подальшого з`ясування обставин виниклих неприязних відносин.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на незаконне позбавлення волі та викрадення потерпілої ОСОБА_8 , на автомобілі марки Opel Vectra, синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 прослідували по раніше узгодженому шляху: вул. Виноградна, 49 пров. Кривоконівський вул. Курилівська (Ленінградська) вул. Революції 1905 року вул. Озерянська (Муранова) вул. Волонтерська (Соціалістична), до перехрестя з вул. Холодногірська (Єлізарова) у місті Харкові, де під час руху на автомобілі ОСОБА_6 постійно погрожувала потерпілій фізичним насильством, небезпечним для її життя та здоров`я в разі відмови виконувати їхні злочинні вимоги, чим подавляли її волю до можливого супротиву.

В ході незаконного перевезення потерпілої на автомобілі, по вищевказаному шляху слідування, потерпіла ОСОБА_8 зробила спробу до втечі від викрадачів, відчинивши, під час руху вищевказаного автомобіля, задні двері та спробувала через них вистрибнути, однак спроба до звільнення була подавлена ОСОБА_6 , яка її схопила руками за шию та затягла назад до салону автомобіля.

В цей час позаду автомобіля Opel Vectra, на службовому автомобілі «Toyota Prius» слідував наряд патрульної поліції у місті Харкові (екіпаж №404) у складі інспекторів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які за декілька хвилин до цього по радіостанції прийняли орієнтування щодо викрадення жінки та вивезення її на автомобілі «Opel Vectra» синього кольору, побачили, як під час руху у нього відчинилися задні праві двері та за рамки салону висунуті оголені жіночі ноги, що визвало у співробітників патрульної поліції підозру, що саме вказаний автомобіль проходить по орієнтуванні та у вказаному автомобілі перебувають потерпіла ОСОБА_8 та її викрадачі.

Після чого, співробітники поліції зупинили автомобіль «Opel Vectra» та затримали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи №287-ая/17 від 16.01.2017 було спричинено наступні тілесні ушкодження: садна на голові, шиї, синець на лівій руці, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар або удар-стиснення, за винятком саден, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею та вираженим ребром за механізмом тертя ковзання. За ступенем тяжкості: садна та синець викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, згідно з обвинувальним актом своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувались заподіянням фізичних страждань.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали клопотання про звільнення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку зі спливом 5-річного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, та просили закрити кримінальне провадження.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання, просили звільнити їх від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження. Пояснили, що правові наслідки закриття кримінального провадження на вказаних підставах їм роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що клопотання підлягає задоволенню.

Потерпіла ОСОБА_15 була допитаної в судовому засіданні, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Санкція ч.2 ст. 146 КК України передбачає покарання у виді обмеження або позбавлення волі на строк до 5 років.

Відповідно до ч.4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 146 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

З часу вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме з 14 січня 2017 року, пройшло п`ять років.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Судом встановлено, що перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Передбачені ст. 49 КК України перешкоди для застосування давності відсутні.

Кримінально-правові та цивільно-правові наслідки закриття кримінального провадження ОСОБА_7 та ОСОБА_16 роз`яснені та їм зрозумілі.

За таких обставин наявні передбачені п.1 ч.1 ст. 49 КК України підстави для звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_16 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 146 України та закриття кримінального провадження, а тому клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Потерпіла ОСОБА_8 заявила цивільний позов до ОСОБА_7 , ОСОБА_16 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Статтею 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді, а тому цивільний позов слід залишити без розгляду.

Разом з тим, звільнення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, що останнім роз`яснено судом, а тому за змістом ч.7 ст.128 КПК України їх звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не перешкоджає потерпілій пред`явити позов про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 284, ст. ст. 286, 288 , 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 146 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 146 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_8 , що вона має право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: жіночий халат темно-синього кольору, з ушкодженнями, повернути потерпілій ОСОБА_8 ; пакет з волоссям, чорного кольору, та зі зразками волосся потерпілої ОСОБА_8 , знищити; компакт-диск «TDK DVD+R» із відеозаписом із нагрудних відео реєстраторів інспекторів патрульної поліції, відрізки липкої стрічки зі слідами рук зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2017 на автомобіль «Opel Vectra», номер кузова «K. НОМЕР_2 », державний номерний знак НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля «Opel Vectra»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 31.05.2003 скасувати. Вказаний автомобіль, ключі, свідоцтво та оригінал довіреності на право користування автомобілем вважати повернутими власнику - ОСОБА_7 згідно з ухвалою суду від 14.05.2019.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя - ОСОБА_1