Справа № 761/4055/22
Провадження № 1-кс/761/2610/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.11.2021, у кримінальному провадженні №002993, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2021, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.11.2021, у кримінальному провадженні №002993, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2021.

Вказане клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №002993 від 28.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04.11.2021 у справі №760/29130/21 задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, вилучене 27.10.2021 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: автомобіль марки "Hyundai Getz", державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_6 .

Представник заявника зазначає, що 24.12.2021 до СУ ГУНП у м. Києві надійшов висновок судової автотехнічної експертизи, який було долучено до матеріалів кримінального провадження. На даний час органом досудового розслідування вирішується питання про призначення інженерно-технічної експертизи.

Крім того, адвокат ОСОБА_3 вказує, що на момент розгляду клопотання про скасування арешту на майно відпала необхідність в подальшому утриманні вищевказаного майна на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів та воно потребує повернення законному володільцю.

Водночас судова інженерно-технічна експертиза щодо встановлення допущення водієм порушень правил дорожнього руху, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди призначається за показаннями свідків, потерпілого чи підозрюваного, у тому числі наданих під час слідчих експериментів, відеозаписів моменту автопригоди та слідів, зафіксованих у первинних матеріалах кримінального провадження, зокрема у протоколі огляду місця ДТП та схемі до нього. При цьому для проведення слідчих експериментів застосовується справний транспортний засіб.

У зв`язку з чим заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.11.2021 на вказане вище майно.

У судове засідання захисник не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд без його участі, володільця та користувача майна, зазначив, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор, будучи повідомлений належним чином про дату та час, у судові засідання неодноразово не з`явився.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №02993 від 28.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04.11.2021 у справі № 760/29130/21, накладено арешт на майно, вилучене 27.10.2021 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: автомобіль марки "Hyundai Getz", державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.11.2021 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано має правовий статус речового доказу та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Як вбачається з долучених до клопотання документів, майно, на яке було накладено арешт, належить ОСОБА_6 на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . ОСОБА_6 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, є законним володільцем майна.

Станом на час розгляду зазначеного клопотання, з моменту арешту майна пройшло понад три місяці, отримано висновок призначеної у кримінальному провадженні судової автотехнічної експертизи. При цьому, ані слідчим, ані прокурором не надано доказів призначення інших експертиз у даному кримінальному провадженні, відтак, на думку слідчого судді, у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих (процесуальних) дій.

Так, відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 26 цього Кодексу сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, прокурор, яким ініційовано клопотання про арешт майна, в судове засідання не з`явився, та не навів доводів на підтвердження своєї правової позиції.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що арешт було накладено обгрунтовано ухвалою слідчого судді, водночас на сьогодні потреба у дії цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_6 належним їй майном на підставі зазначених обставин, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Разом з тим, відсутні правові підстави для задоволення вимоги заявника в частині зобов`язання повернення транспортного засобу ОСОБА_4 , оскільки з наданих до скарги матеріалів вбачається, що власником майна є ОСОБА_6 .

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.11.2021, у кримінальному провадженні №002993, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2021 - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні №002993, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2021, накладений ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.11.2021, а саме:

- автомобіль марки "Hyundai Getz", державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини клопотання, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1