Провадження № 1-кп/758/745/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2021 м. Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003687 від 18.10.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2012 року народження, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 28.03.2014 року Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково, невідбута частина покарання становить 1 рік 4 місяці 2 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

18.10.2019 приблизно о 20 год. 16 хв., ОСОБА_5 спільно з особою (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), перебуваючи на пішохідній зоні за адресою: м. Київ, вул. Набережне Шосе (між Поштовою площею та пішохідним мостом), побачили автомобіль марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , та в цей час, у них виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, а саме із транспортного засобу.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, поєднане із проникненням до сховища особа (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), спільно з ОСОБА_5 , який до того ж діяв повторно, пересвідчились, що за їх діями ніхто не спостерігає відчинили багажник автомобіля, звідки останні спільно виклали на землю камуфляжну сумку вартістю 200 гривень, з риболовецькими снастями вартістю 3200 гривень, комплект гальмівних колодок на автомобіль «Ауді А8» вартістю 6249 грн. 60 коп., які знаходилися в коробці, а також спінінг риболовецький «Expert S-V Graphite» вартістю 1500 гривень, який ОСОБА_5 поклав до своєї сумки чорного кольору.
Проте, ОСОБА_5 та особа (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчили з причин, які не залежали від їх волі, оскільки потерпілий ОСОБА_6 затримав ОСОБА_5 , а особі (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) вдалося втекти з місця злочину, тим самим останні могли заподіяти потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 11149 гривень 60 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), здійснений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням до сховища, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини скоєного злочину так, як про них зазначено в обвинувальному акті. Пояснив, що в кінці жовтня 2019 року ввечері на пішохідній зоні між Поштовою площею та пішохідним мостом, разом із іншою особою, побачили автомобіль «Фольксваген», відчинили багажник та виклали звідти на землю речі, які були в ньому, спінінг він поклав у свою сумку. Проте у зв`язку з тим, що потерпілий повернувся, не змогли довести злочин до кінця, особа, яка була з ним втекла, а його потерпілий затримав. Просив суворо не карати, вину визнав у повному обсязі.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчиненого кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без його участі, вказав, що претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, щодо покарання покладається на розсуд суду.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, беручи до уваги заяву потерпілого ОСОБА_6 , згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_5 , та дослідивши всі наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останнього у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до сховища, коли особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, є доведеною поза розумним сумнівом.
Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до сховища, коли особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ., суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, ступінь реалізації злочинного наміру, а саме вчинення закінченого замаху, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.
Крім цього, суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, офіційно непрацевлаштований, неодружений та має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, має постійне місця проживання та реєстрації у місті Києві, за яким характеризується посередньо, на обліках у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого, на думку суду, є неможливим без реального відбування покарання.
Відповідно до ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 , слід зарахувати строк попереднього ув`язнення.
Відтак, виходячи із принципів справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі ст. 72 КК України, та керуючись ст. 349, 368, 369-371 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 18.10.2019 по 21.10.2019.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку приведення вироку у виконання.
Речові докази, а саме: два сліди папілярних узорів рук, які поміщені до спецпакету №2974482, два сліди папілярних узорів рук, які поміщені до спецпакету №2974481, залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: Леся БУДЗАН