Справа № 562/82/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові Рівненської області заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000637 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000637 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України.

28 липня 2021 року обвинувачений ОСОБА_6 заявив відвід головуючому по справі судді ОСОБА_5 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2021 року головуючим по справі щодо розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_5 визначено суддю ОСОБА_7 .

30 серпня 2021 року суддя ОСОБА_7 заявив самовідвід, посилаючись на те, що ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 червня 2021 року було задоволено відвід, заявлений обвинуваченим ОСОБА_6 головуючому судді ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні, а тому він не має права брати участі в даному кримінальному провадженні.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 серпня 2021 року головуючим по справі щодо розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_7 визначено суддю ОСОБА_5 .

03 вересня 2021 року суддя ОСОБА_5 заявив самовідвід, посилаючись на те, що на даний час не вирішено відвід, заявлений йому обвинуваченим ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні, а тому він з урахуванням правової позиції щодо порядку розгляду відводів (самовідводів), яка висловлена в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року в справі № 277/599/15-к, не має права брати участі в даному кримінальному провадженні до вирішення заявленого йому відводу.

Суддя ОСОБА_5 у заяві на ім`я суду просить розглянути заяву про самовідвід без його участі.

У судовому засіданні прокурор просить задовольнити заяву про самовідвід, оскільки наявні обставини, які виключають участь судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.
Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 вважає, що наведені в заяві про самовідвід обставини є підставою для відводу судді ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 подав заяву, в якій просить розглянути заяву про самовідвід судді ОСОБА_5 за його відсутності та без участі обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 липня 2021 року обвинувачений ОСОБА_6 заявив відвід головуючому по справі судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000637 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, у зв`язку з чим справа передана в канцелярію суду для розгляду заявленого відводу.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).
Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст.6 Конвенції, ч.1 ст.21 КПК України, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суду, враховуючи, що судді ОСОБА_5 заявлено відвід обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні, який на даний час ще не вирішено, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявленого самовідводу.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Задовольнити самовідвід, заявлений суддею ОСОБА_5 щодо розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_7 у розгляді заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000637 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України.

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_7 щодо розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000637 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, передати до канцелярії Здолбунівського районного суду Рівненської області для проведення повторного автоматизованого розподілу та передачі її для розгляду іншому судді відповідно до вимог ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я