ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2121/22

Провадження № 11-кп/4820/342/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесені 10 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року,
у с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000098 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повернуто прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовував тим, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України слід повернути прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, оскільки він не відповідав вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, викладені в ньому фактичні обставини правопорушення та формулювання обвинувачення є неконкретними, неповними, чим порушено конституційні принципи права обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, а також позбавляє суд можливості належним чином встановити істину в кримінальному провадженні, роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.
В апеляційній скарзі прокурор Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 просила ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 27 січня 2022 року в частині повернення обвинувального акта прокурору в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000098 від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Уважала, що висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України є помилковими, а прийняте судом першої інстанції рішення про повернення прокурору обвинувального акту в порядку, передбаченому п.3 ч.3 ст.314 КПК України, безпідставним.
Зазначала, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Він містить як формулювання обвинувачення з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленими, так і правову кваліфікацію правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Стверджувала, що формулювання обвинувачення викладено конкретно та відповідно до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно норм, закріплених у ст.91 КПК України, з повним розкриттям їх суті та відображенням усіх обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу злочину.
Зауважувала, що обставини, які б порушували право обвинуваченого на захист чи перешкоджали якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, відсутні. У даному випадку в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладено так, як їх було встановлено під час досудового розслідування. Спрямованість умислу в обвинувальному акті не розкрито тому, що злочин вчинений ОСОБА_12 є необережний, а не умисний.
В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_13 порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху та зазначено в чому ці порушення полягають та розкрито їх зміст. Обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Тобто, в обвинувальному акті детально описані обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину. Тому із висновком суду щодо неконкретності обвинувачення ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 286 КК України неможливо погодитись.
Крім цього, суд у підготовчому судовому засіданні в порушення вимог ст.ст.314, 315 КПК України вийшов за межі питань, які вирішуються на цій стадії. Зазначені в ухвалі підстави повернення обвинувального акта є цілком формальними, чим порушуються розумні строки судового розгляду.
Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, знехтував вказаними вимогами закону, оскільки, зробивши висновок про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК, не навів конкретних і достатніх для цього підстав.
Уважала, що посилання як сторони захисту, так і суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті не зазначено, які порушення ПДР України допустив ОСОБА_15 , безпідставні, бо згідно з ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, в даному випадку ОСОБА_11 , і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта саме йому.
Посилання суду на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 09 березня 2021, яким ОСОБА_15 визнано винним за ч.2 ст.286 КК України у кримінальному провадженні №0000278, що не набрав законної сили, є незаконним та необгрунтованим. Суд, дослідивши вказаний вирок, фактично дослідив письмові докази сторони захисту, надав оцінку вказаному доказу і через призму зазначених у цьому вироку обставин надав оцінку діям ОСОБА_15 .
Зробити висновки про обґрунтованість та доведеність відповідних обставин, які прокурор уважав установленими відповідно до обвинувального акта, можливо виключно за результатами розгляду його по суті, а критерій "конкретність" в обвинувальному акті стосується не абсолютно усіх обставин, які мають відношення до події правопорушення, а лише тих, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та впливають на кваліфікацію дій особи. Про дії ОСОБА_15 щодо участі його в ДТП та чи відповідали вони правилам дорожнього руху суд міг дізнатися лише під час дослідження показань свідків, відеозаписів, письмових доказів, зокрема, експертиз тощо, під час розгляду справи по суті.
Саме за результатами судового розгляду шляхом всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки відповідно до закону доказів, можливо буде зробити висновок про доведеність чи безпідставність висунутого обвинувачення, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Безпідставне повернення обвинувального акта прокурору призводить до порушення судом першої інстанції вимог ст.28 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків кримінального провадження.
Ураховуючи вищевикладене, ухвала суду від 27 січня 2022 року в частині повернення обвинувального акта прокурору є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального законодавства та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Крім того, на думку прокурора, вказані висновки є по своїй суті незгодою з пред`явленим обвинуваченням, що має бути предметом судового розгляду, де суд на підставі зібраних та наданих доказів матиме можливість надати оцінку обґрунтованості пред`явленого обвинувачення. При цьому суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого фактичні обставини справи не досліджуються, та вирішувати питання, які є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.
Таким чином, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України, а ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в частині повернення обвинувального акта прокурору від 27 січня 2022 року підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та узагальнених доводів апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_5 щодо підтримання доводів апеляційної скарги про скасування ухвали суду; думку представника потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_8 , заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
У відповідності з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, мотивував своє рішення тим, що вимоги Кримінального процесуального кодексу України в обвинувальному акті відносно ОСОБА_11 органами досудового слідства та прокурором виконано неповністю, оскільки фактичні обставини правопорушення та формулювання обвинувачення є неконкретними, неповним, чим порушено конституційні принципи права обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, а також суд було позбавлено можливості належним чином встановити істину в кримінальному провадженні, роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинуваченого.
Оскільки формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті слідчим, з наступним затвердженням прокурора, або самим прокурором, то в цій частині обвинувального акта викладається позиція сторони обвинувачення у такому вигляді, як це вважає за правильне прокурор.

Перевіривши підстави, з яких суд першої інстанції повернув прокурору обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог визначених ст.291 КПК України, є зрозумілим та конкретним, що давало підстави для призначення до судового розгляду кримінального провадження на підставі вказаного обвинувального акта та не порушувало право на захист обвинуваченого ОСОБА_6 .
Таким чином, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не ґрунтуються на вимогах закону.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, не можна вважати законним та обґрунтованим і тому з цих підстав воно підлягає скасуванню як передчасне, з направленням даного кримінального провадження на новий судовий розгляд.
Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000098 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3