Справа № 636/5446/21
Провадження № 1-кс/636/31/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року м.Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000832 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Чугуївського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 ., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 30 листопада 2021 року, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, з корисливих мотивів, у невстановленої особи у м. Чугуїв Харківської області придбала особливо небезпечну психотропну речовину PVP, а далі добровільно видала співробітникам Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області пакунки з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP.

Стороною обвинувачення зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно.

06 січня 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно.

Відповідно до санкції ч.3 ст. 307 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та неможливістю відчуження та розпорядження вказаним майном, орган досудового розслідування просить накласти арешт на квартиру, яка належить ОСОБА_5 .

Слідчий підтримала подане клопотання, просила його задовольнити, про що надала відповідну заяву.

ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000832.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

30 листопада 2021 року, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, з корисливих мотивів, у невстановленої особи у м. Чугуїв Харківської області придбала особливо небезпечну психотропну речовину PVP, а далі добровільно видала співробітникам Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області пакунки з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP.

Стороною обвинувачення зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно.

06 січня 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно.

Покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання її винуватою за ч. 2 ст. ст. 307 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області станом на 15 грудня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки № 294085915 від 10.01.2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: квартира в житловому будинку «Ж», реєстраційний номер майна: 36422714, за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису: 755/2 в книз: 62-П, дата прийняття рішення про державну реєстрацію : 18.04.2021, дата внесення запису : 18.04.2021, ПІБ: ОСОБА_5 , форма власності: приватна, частка власності: 1/1, підстава виникнення права власності: договір купівлі продажу, ВРР №740672, 04.04.2012, приватний нотаріус Чугуївського міськнотокругу ОСОБА_6 р.№410.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваної забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 307 КК України.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 36422714) - ОСОБА_5 , відчуження вказаної квартири, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_5 , а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 36422714), шляхом заборони її відчуження - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1