Справа № 541/1552/21
Провадження № 1-кп/541/178/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 05.06.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудолюб Миргородського району Полтавської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України
з участі інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
01 серпня 2008 року відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи м. Миргород, ОСОБА_3 видано посвідчення водія серії НОМЕР_1 з відкритими категоріями водіння «А», «В», «С».

09 березня 2012 року працівниками ВДАІ по обслуговуванню Миргородського району та державної авто технічної інспекції УМВС України в Полтавській області у ОСОБА_3 у зв`язку із вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 з відкритими категоріями водіння «А», «В», «С» виданого на ім`я останнього.

04 квітня 2012 року постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі №1620/929/2012, яка набрала законної сили 17.04.2012, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

17 травня 2012 року постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, у справі №1620/1400/2012, яка набрала законної сили 29.05.2012, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Відповідно до вищевказаної постанови суду - строк позбавлення права керувати транспортними засобами обчислюється з дня здачі або з дня вилучення у ОСОБА_3 посвідчення водія.

Після набрання постановою законної сили посвідчення водія серії НОМЕР_1 з відкритими категоріями водіння «А», «В», «С» виданого на ім`я ОСОБА_3 направлено для зберігання до ВРЕР м. Миргород до закінчення строку відбуття ОСОБА_3 покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами.

29 грудня 2018 року Актом № 2 «про знищення списаних бланків та посвідчень водія» вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , ТСЦ МВС №5344 - знищено, на підставі п.5.4 наказу МВС №515 від 07.12.2009, в редакції 05.06.2018, тобто у зв`язку з не зверненням ОСОБА_3 протягом трьох років після закінчення строку покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами про повернення посвідчення водія.

В подальшому, у вересні 2015 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_3 перебуваючи у невстановленому місці, діючи з прямим умислом, направленим на порушення встановленого законом порядку завірення та використання офіційних документів, порядку документального підтвердження фактів, що мають юридичне значення, будучи обізнаним з порядком отримання посвідчення водія, яке видається установою - відповідним територіальним сервісним центром МВС України, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання такого документа, а саме посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків, бланків і технічних описів бланків Національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 844 від 16.09.2020 відноситься до документів, які перебувають в офіційному обігу України, тобто є офіційним документом та надає право на керування транспортними засобами відповідних категорій, замовив та в подальшому придбав у невстановленої особи за грошові кошти в розмірі 3800 гривень пластикове посвідчення водія категорії «А», «В», «С», «D», серії та номеру НОМЕР_1 заповнене на його ім`я з нанесенням власної фотокартки та особистими ідентифікаційними даними, яке вирішив використовувати під час керування транспортними засобами, достовірно знаючи, що воно є підробленим.

Після чого, 04 червня 2021 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_3 , рухаючись за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_2 по вул. Гоголя в с. Зубівка Миргородського району Полтавської області, був зупинений за порушення правил дорожнього руху працівниками сектору реагування патрульної поліції Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 на законну вимогу працівника поліції СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області пред`явив останньому посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я, яке відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117- 21/7041-ДД від 23.06.2021, не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, таким чином ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідома підробленого документа.

30 червня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_6 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків. Обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_6 за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст.100 КПК України.
Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 30 червня 2021 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1544 (одна тисяча п`ятсот сорок чотири) гривні 58 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 в полімерному сейф-пакеті Експертної служби МВС №3956988, який знаходиться на зберіганні в спеціалізованій камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знищити .

- оптичний носій інформації - «DVD-R» компакт диск з написом «ANV 16х DVD-R 4.7 GB» білого кольору на якому містяться відеофайли з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000185 яке знаходиться у Миргородській окружній прокуратурі Полтавської області.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1