Подільський районний суд міста Києва
провадження № 1-кп/758/1552/21
У Х В А Л А
про призначення справи до судового розгляду
та обрання запобіжного заходу

20 грудня 2021 року м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Києва, матеріали кримінального провадження №0001369, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, не інваліда, не депутата, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 24.03.2008 Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на основі ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 24.06.2010 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 1 п. «Б» ст. 72, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років; 07.07.2014 на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію» звільнено від відбування покарання;
- 21.01.2015 Дубенським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 20.12.2018 Дубенським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання по вироку Дубенського районного суду від 21.01.2015, 02.12.2020 звільнено по відбуттю покарання;
- 23.08.2017 притягнуто до відповідальності Дубенським УП ГУНП у Рівненській області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, 25.11.2017 направлено до суду з обвинувальним актом (рішення не прийняте),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
10.12.2021 року до Подільського районного суду м. Києва з Подільської окружної прокуратури міста Києва надійшло кримінальне провадження №0001369, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор та інші учасники кримінального провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд справи на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, приходить до висновку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки підстав для прийняття рішень по справі, передбачених п.п.1-4 ч.2 ст.314 КПК України, а саме: про затвердження або відмову в затвердженні угоди; про закриття кримінального провадження або про повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України. Дане кримінальне провадження підсудне Подільському районному суду м. Києва та підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що по даному провадженню є достатньо підстав для його розгляду в судовому засіданні, суд вважає за необхідне призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду, який здійснювати за участю прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого.
Крім того, прокурором в підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки існують ризики передбачені ст.177 КПК України, в якому він зазначив, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та здійснювати вплив на потерпілу (п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років.
При цьому обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 зазначив, що прокурором жодним чином не обгрунтовано ризики на які він посилається, просив обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Потерпіла в підготовче засідання не з`явились, подала до суду заяву в якій просила проводити судовий розгляд 20.12.2021 року без її участі, пояснивши неможливість її явки поганим станом здоров`я.
Таки чином суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.01.2022 року.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
В силу ст.ст.131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи; репутацію, майновий стан; наявність судимостей.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні суд без аналізу доказів, які наведені в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, їх сукупність та перелік свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вищезазначеного злочину ОСОБА_4 та наявність ризиків про які вказує прокурор, а саме, суд вбачає наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, таких як: останній може незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), а саме за умови застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, встановити контакт із свідками та потерпілою у кримінальному провадженні та погрозами вплинути на них з метою надання ними неправдивих свідчень суду.
Також суд вважає, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово був засуджений, за вчинення злочинів проти власності та до відбуття реального покарання в місцях позбавлення волі, проте знову обвинувачується у вчиненні злочину проти власності із застосуванням насильства.
Також суд вважає, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, не має постійного місця проживання у місті Києві, дружини, роботи та інших стримуючих його соціальних звязків.
В зв`язку з наведеним, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та наявність ризиків встановлена в судовому засіданні.
З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту її обрання, тобто з 20.12.2021 року, строком на 60 днів.
Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
З урахуванням майнового стану підозрюваного, суд визначає розмір застави у межах 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500 ( сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень у національній грошовій одиниці.
На підставі викладеного та керуючись ст.177, 183, 193, 314, 334 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження №0001631 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м. Києва на 24.01.2022 року о 11-30 год.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у відкритому режимі.
В судове засідання викликати: прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу особу.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 лютого 2022 року включно.
Одночасно визначити розмір застави у межах 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500 ( сто тринадцять тисяч п`ятсот ) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: UA1012089, отримувач - ТУ ДСАУ в м. Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк отримувача - Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО - 820172, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 17 лютого 2022 року.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суддю Подільського районного суду м. Києва.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів - процесуальних керівників у цьому кримінальному проваджені.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_8