Справа № 947/1879/22
Провадження № 1-кс/947/1554/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000627 від 20.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000627 від 20.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудове розслідування розпочато на підставі заяви ОСОБА_5 про те, що співробітники Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області вимагають від нього неправомірну вигоду у розмірі 1 000 доларів США за не вжиття заходів державного контролю за результатами проведення перевірки на предмет дотримання законодавства у сфері торгівлі та послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг, у межах розгляду фактів вказаних у зверненні ОСОБА_6 (№ М-2407 від 21.12.2021).
У зв`язку з викладеним у клопотанні, у період часу з «13» год. «50» хв. до «15» год. «02» хв., на підставі постанови прокурора відділу Одеської обласної прокуратури проведено освідування ОСОБА_7 .
Так, проведеним освідуванням за допомогою люмінесцентної лампи встановлено, що на долонях ОСОБА_7 , при денному освітленні відсутнє світіння будь якої речовини, у зв`язку з чим, за допомогою стерильних печаток та серветок просочених спиртовим розчином зроблено змиви с лівої та правої долонь та пальців рук ОСОБА_7 .
Після чого серветка із змивами з правої долоні ОСОБА_7 , поміщена в лабораторний пластиковий контейнер та упакована в сейф-пакет В 2008286, серветка із змивами з лівої долоні ОСОБА_7 поміщена в лабораторний пластиковий контейнер та упакована в сейф-пакет В 2008281, контрольний зразок серветки просоченої спиртовим розчином поміщено в лабораторний пластиковий контейнер, який упаковано в сейф-пакет В 2008280.
Далі, в ході проведення освідування, ОСОБА_7 добровільно дістав із лівої кишені своєї куртки банкноти зовні схожі на долари США, а саме: 10 купюр кожна номіналом по 100 доларів США із наступними серійними номерами: ML31560584E, LB15284530J, MB37458351A, MB13575368C, MF29031054D, JB27791319B, LB62793355E, ML21513746C, MB7830012SG, MB22892260K, які вилучено та поміщено до сейф пакету S2050606.
Оскільки вказані купюри знаходились в кишені куртки ОСОБА_7 , куртку також вилучено та поміщено до сейф пакету L 10055503.
Окрім того, ОСОБА_7 добровільно надав мобільний телефон марки «Samsung» модель А51, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 із сім картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , які вилучено та поміщено до сейф пакету S2050586.
Постановою слідчого вищевказані речі вилучені у ОСОБА_7 під час освідування, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
У подальшому прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вище перелічені вилучені об`єкти. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.01.2022 вказане клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків та встановлено строк 72 години. При постановленні вказаної ухвали слідчим суддею звернуто увагу на те, що у клопотанні про накладення арешту не вказано правомірність вилучення речей.
Так, відповідно до положень ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 241 КПК України слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора. Перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування. Про проведення освідування складається протокол.
Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження в рамках даного кримінального провадження прокурором було винесено відповідну постанову про освідування ОСОБА_7 подальшому вказана особа було ознайомлена з зазначеною постановою та добровільно надала зразки для експертизи у вигляді змивів з обох рук зі зразками хімічних речовин та потожирових виділень, які упаковано до пакету; куртку зі зразками хімічних та потожирових виділень вказаної особи, грошові кошти з кишені зі зразками хімічних та потожирових виділень; мобільний телефон зі зразками хімічних та потожирових виділень. Вказані зразки відібрані з метою проведення комплексної експертизи, яка буде в себе включати питання віднесені до експертних досліджень нашарувань на одязі або речах; біологічні дослідження з метою встановлення спільної родової (групової) належності декількох порівнюваних об`єктів на поверхні рук ОСОБА_8 , його мобільному телефоні, куртці та грошових коштах з метою встановлення чи доторкався ОСОБА_9 до коштів, чи перебували вони в нього в кишені та який час, враховуючи те що він говорив по телефону того дня, то чи торкався до грошей, телефона та куртки він в один приблизний проміжок часу; експертного дослідження хімічних речовин які містяться на грошових коштах, куртці, мобільному телефоні та містились на руках ОСОБА_10 .
Таким чином, в ході проведення освідування ОСОБА_8 було відібрано ряд зразків для проведення відповідних експертних досліджень. Куртка та мобільний телефон вилучались цілими, а не окремими частинами у зв`язку з неможливістю відібрання зразків шляхом відокремлення окремих частин вказаних речей без пошкодження їх цілісності, структури та безповортного псування, що може унеможливити їх подальше використання ОСОБА_11 та не спричинення йому матеріальних збитків. Вказані зразки відібрані добровільно у особи, у власності, розпорядженні та володінні якої вони перебували до моменту проведення освідування на виконання постанови прокурора у зв`язку з тим, що вони містять на собі предмет для експертного дослідження.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
Представник власника майна в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання оскільки клопотання необґрунтоване, статусу підозрюваного власник майна немає, власника майна не затримано, захід забезпечення майна не може бути застосовано. Просив відмовити у задоволенні клопотання.
3. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
3.1.Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000627 від 20.12.2021 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Так, відповідно до протоколу освідування особи від 14.01.2022 року, того ж дня у період часу з 13 годин 50 хвилин по 15 годин 02 хвилин, було проведено освідування ОСОБА_7 , в ході проведення якого виявлено та вилучено речі і докмуенти перелік яких міститься у клопотанні.
Вилучені грошові кошти ймовірно набуті кримінальним протиправним шляхом, можуть містити в собі сліди кримінального правопорушення, є об`єктом кримінального правопорушення, та підлягають детальному аналізу за участі спеціалістів.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучені грошові кошти, відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені предмети, перелік яких міститься у клопотанні, є об`єктом протиправних дій та можливо зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій, а також містять в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого про визнання речовими доказами від 15.01.2022 року, відповідно до якої вилучені речі та документи, перелік яких міститься у клопотанні, визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів якими є вищезазначені речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя також приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні іншої частини клопотання, оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено необхідності в накладенні арешту на вказане майно, а також в рамках кримінального провадження досі не призначено експертних досліджень з вилученим майном.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000627 від 20.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.
Накласти арешт на речі, вилучені під час освідування ОСОБА_7 , а саме:
- банкноти зовні схожі на долари США, а саме: 10 купюр кожна номіналом по 100 доларів США із наступними серійними номерами: ML31560584E, LB15284530J, MB37458351A, MB13575368C, MF29031054D, JB27791319B, LB62793355E, ML21513746C, MB7830012SG, MB22892260K, які вилучено та поміщено до сейф пакету S2050606.
В іншій частині клопотання про накладення арешту на майно відмовити.
Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1