Провадження № 1-кс/750/32/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2022 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю представника власника майна ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання старшого слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003898 від 23.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, -

в с т а н о в и в :

30.12.2021 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , в якому слідчий просить накласти арешт на сідловий тягач марки «Renault», модель «Premium 440.19», д.н.з. НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом «BODEX» модель «KIS33» д.н.з. НОМЕР_2 , у вантажному відділені якого виявлено речовину зовні схожу на річковий пісок та які належать ТОВ ВКФ «Промкомплект» (м. Славутич, вул. Військових будівельників, №6), із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
В судове засідання слідчий не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся завчасно та належним чином, на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.
Представник власника майна, ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, та вказав, що арешт понесе негативні наслідки для власника майна та заблокує діяльність підприємства.
Заслухавши думку представника власника майна, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до наступного висновку.
СВ Чернігівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003898 від 23.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, за фактом повідомлення від працівників ДПС України, про те, що біля урочище «Турець», що в с. Неданчичі, було зупинено вантажний автомобіль без товарно транспортної накладної у вантажному відділені якого було виявлено речовину зовні схожу на річковий пісок.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
У ч.1 ст.170 КПК України зазначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження, користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Більш того, з доданих до клопотання матеріалів, а саме, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , сідловий тягач марки «Renault», модель «Premium 440.19», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , спеціалізований напівпричіп «BODEX» модель «KIS33» д.н.з. НОМЕР_2 належать ТОВ ВКФ «Промкомплект»(м. Славутич, вул. Військових будівельників, №6), за кермом же даного автомобіля перебував водій ОСОБА_7 , який повідомив що віз на вантажному автомобілі марки «Renault», модель «Premium 440.19», д.н.з. НОМЕР_1 річковий пісок відповідно до товарно-транспортної накладної № 406854 від 27.12.2021 року, та в урочищі «Турець» його зупинили працівники прикордонної служби.
Начальник транспортної дільниці ТОВ ВКФ «Промкомплект» ОСОБА_8 в ході допиту надала копії документів відповідно до яких відповідно до договору про надання послуг №25/11-21 від 25.11.2021 ТОВ ВКФ «Промкомплект» мало здійснювати перевезення піску з урочища «Турець» до м. Чернігів, вул. Ціолковського, №30г, замовником є ТОВ БТК «Промбудкомплект». Відповідно до договору купівлі продажу №24 від 24.11.2021 продавець ТОВ «Еколенд лтд» продало покупцю ТОВ БТК «Промбудкомплект» 10000 тон піску (в якості будівельного матеріалу) в урочищі «Турець», що в с. Неданчичі, Любецької селищної ради, Чернігівського району та області.
Підозра жодній особі не пред`являлась. Документи на перевезення піску долучені до матеріалів кримінального провадження.
Окрім того, до матеріалів кримінального провадження долучена копія договору про надання послуг №25/11-21 від 25.11.2021відповідно до якого зрозуміло, що ТОВ ВКФ «Промкомплект», якому належить сідловий тягач марки «Renault», модель «Premium 440.19», д.н.з. НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом «BODEX» модель «KIS33» д.н.з. НОМЕР_2 , надає лише транспортні послуги із залученням техніки та транспортних засобів, а також працівників які їх обслуговують.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Тобто, у вказаній нормі йдеться не лише про необхідність врахування доказів вчинення кримінального правопорушення взагалі, а про достатність доказів вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, тоді як на даний час у кримінальному провадженні такі докази відсутні та суду не надані.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України арешт майна не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Також клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню, якщо особа що його подала не доведе необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
З клопотання та доданих до нього документів вбачається, що по відношенню до ТОВ ВКФ «Промкомплект» обставини неправомірності володіння ним майном не встановлені, також не встановлені і обставини причетності його до вчинення даного кримінального правопорушення, тобто останнє є добросовісним власником транспортного засобу та напівпричепа, до даного кримінального правопорушення жодного відношення не має.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Таким чином слідчий суддя враховує наслідки арешту майна для інших осіб, фактичне обмеження права власності ТОВ ВКФ «Промкомплект», а також практичне припинення діяльності ТОВ ВКФ «Промкомплект», порівняно із завданням кримінального провадження, що в свою чергу покладає на підприємство не обґрунтоване не пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти, за вивченими документами, вбачає відсутність доцільності накладення арешту на сідловий тягач марки «Renault», модель «Premium 440.19», д.н.з. НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом «BODEX» модель «KIS33» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ ВКФ «Промкомплект», в зв`язку з чим дане клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 100, 170-173 КПК України.

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003898 від 23.12.2021 року відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1