Провадження № 1-кс/638/2317/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001712 від 11.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся слідчий за погодженням з прокурором з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучене майно під час обшуку затриманого у період часу з 18 години 55 хвилин до 19 години 50 хвилин 11.10.2021 року на ділянці місцевості, що знаходиться за адресою: м.Харків, в`їзд Трінклера буд.5, а саме: ключі від автомобілю «Opel» та два ключі від автомобілю «Lada»; мобільний телефон «Prestigio» з кнопочною клавіатурою (вимкнений); пристрій з позначенням «Magicar» з прив`язаним до нього шнурком синього кольору, портативна камера; купюри номіналом 500 грн. в кількості 6 (шість) штук з номерами: ЗИ4180194, ВА3749307, ХИ4293599, ФГ3320115, УИ0548772, ФД3759306.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001712 від 11.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.10.2021 року приблизно о 17:20 годині невстановлена особа вчинила крадіжку з автомобілю «КІА Черато» д.н.з. НОМЕР_1 , який був розташований поблизу будинку за адресою: м.Харків, в`їзд Трінклера буд.5 особистих речей ОСОБА_5 , чим було спричинено останньому матеріальну шкоду.
11.10.2021 року відомості щодо вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0001712 від 11.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у період часу з 18 години 55 хвилин до 19 години 50 хвилин 11.10.2021 року в ході затримання ОСОБА_7 в порядку ч.3 ст.208 КПК України, було проведено обшук затриманого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено наступні предмети: ключі від автомобілю «Opel» та два ключі від автомобілю «Lada»; мобільний телефон «Prestigio» з кнопочною клавіатурою (вимкнений); пристрій з позначенням «Magicar» з прив`язаним до нього шнурком синього кольору, портативна камера; купюри номіналом 500 грн. в кількості 6 (шість) штук з номерами: ЗИ4180194, ВА3749307, ХИ4293599, ФГ3320115, УИ0548772, ФД3759306. 11.10.2021 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий зазначає, що з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також подальшого проведення необхідних слідчих дій під час досудового розслідування на теперішній час виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно. Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направлені на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також проведення необхідних слідчих дій.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву, в якій просив клопотання розглянути без його участі, клопотання підтримав.
ОСОБА_7 та його захисник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд клопотання без їхньої участі, з клопотанням погодились.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.
Встановлено, що СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001712 від 11.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 11.10.2021 року приблизно о 17:20 годин невстановлена особа вчинила крадіжку з автомобілю «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 , який був розташований поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , особистих речей ОСОБА_5 , чим було спричинено останньому матеріальну шкоду.

Надані докази свідчать про обґрунтованість вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч.1 ст.167 КПК України), а й іншим особам.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено .

Встановлено, що у період часу з 18 години 55 хвилин до 19 години 50 хвилин 11.10.2021 року в ході затримання ОСОБА_7 в порядку ч.3 ст.208 КПК України, слідчим було проведено обшук затриманого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено наступні предмети: ключі від автомобілю «Opel» та два ключі від автомобілю «Lada»; мобільний телефон «Prestigio» з кнопочною клавіатурою (вимкнений); пристрій з позначенням «Magicar» з прив`язаним до нього шнурком синього кольору, портативна камера; купюри номіналом 500 грн. в кількості 6 (шість) штук з номерами: ЗИ4180194, ВА3749307, ХИ4293599, ФГ3320115, УИ0548772, ФД3759306.
В подальшому постановою слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області від 11.10.2021 року зазначені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, склад майна, на яке прокурор просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить прокурор, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що прокурором надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Також слідчий суддя враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст.174 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на на вилучене майно під час обшуку затриманого у період часу з 18 години 55 хвилин до 19 години 50 хвилин 11.10.2021 року на ділянці місцевості, що знаходиться за адресою: м.Харків, в`їзд Трінклера буд.5, а саме: ключі від автомобілю «Opel» та два ключі від автомобілю «Lada»; мобільний телефон «Prestigio» з кнопочною клавіатурою (вимкнений); пристрій з позначенням «Magicar» з прив`язаним до нього шнурком синього кольору, портативна камера; купюри номіналом 500 грн. в кількості 6 (шість) штук з номерами: ЗИ4180194, ВА3749307, ХИ4293599, ФГ3320115, УИ0548772, ФД3759306.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1