Справа № 293/309/19
Провадження № 1-кп/293/205/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000009, внесене в ЄРДР 08.01.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Неділище Ємільчинського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, одруженого, має на утриманні 2 дітей, працює в ТОВ «Протек», раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акта, складеного в приміщенні Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області за адресою: смт Черняхів, вул. Шевченка 10, 21.08.2020 та затвердженого в приміщенні Коростишівської місцевої прокуратури в Житомирській області за адресою: смт Черняхів, вул. Слобідська 1, Житомирської області ОСОБА_4 21.08.2020, 08.01.2019 року, близько 08 години 00 хвилин, потерпіла ОСОБА_5 перебувала в будинку по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей же час та день до вказаного будинку зайшов її чоловік ОСОБА_3 та помітивши ОСОБА_5 , яка відпочивала на дивані, у ОСОБА_3 , на ґрунті особистих тривалих неприязних стосунків, виник умисел направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В подальшому реалізуючи свій умисел, направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень своїй дружині, взяв дерев`яну палицю, що помітив в будинку, підійшов до дивану та перебуваючи поруч з потерпілою ОСОБА_5 , дерев`яною палицею, що тримав в своїй правій руці, умисно наніс один удар по лівій руці потерпілої. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , правою рукою стиснутою в кулак наніс потерпілій два удари в область голови справа.

В результаті умисно заподіяних тілесних ушкоджень, за вказаних обставин ОСОБА_3 , заподіяв ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді синця на волосистій частині голови справа та синця на лівій верхній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, які виразились в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, потерпілій ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений підтримав подане ним клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявне клопотання потерпілої про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, та клопотання про розгляд даного питання у її відсутності, вказала, що претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з підстав, зазначених обвинуваченим у клопотанні.

Суд, вислухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частина 2 ст. 284 КПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 ККУкраїни).
Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284,288 Кримінального процесуального кодексу України).
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, 08.01.2019.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення, цей злочин був злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
Законодавцем було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» згідно з яким були внесені зміни до ст. 12 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України: кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України: кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Відповідно до санкції ч.1 ст. 125 КК України на сьогодні кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.
Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, минуло два роки.
Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту 08.01.2019.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився дворічний строк давності, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень, наполягав на закритті провадження, відповідно до ст. 49 КК України.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , та те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується останній є проступком, та з моменту скоєння кримінального правопорушення (проступку) минуло два роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання обвинуваченого слід задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Арешт не накладався.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49, ч.1 ст. 125 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 372, 376 КПК України, суд-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.1 ч.1 ст. 49 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження №0000009, внесене в ЄРДР 08.01.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1