У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, підполковника поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання. Клопотання обґрунтовано тим, що 28 серпня 2021 року, близько 18 години, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «AUDI А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Грушевського в смт Великий Бичків, Рахівського району у напрямку міста Рахів, навпроти торгового центру «Олімпія» приміщення будинку № 170 діючи в супереч вимогам п.п. 2.3, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, чим заздалегідь поставив себе в ситуацію, при якій вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який маючи пасажира свого малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснював маневр розвороту на проїзній частині дороги

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді підшкірної гематоми голови зліва, перелому решітчастої та основи кісток голови з ознаками зовнішньої кровотечі; закритої травми грудної клітки у вигляді розгинальних переломів 2-6 ребер зліва, забоїв обох легень та крововиливу в заднє середостіння; закритої травми черева у вигляді розриву селезінки, крововиливу в черевну порожнину, розриву капсули лівої нирки та поза очеревинної гематоми зліва

Вищевказані тілесні ушкодження згідно наказу № 6 МОЗ України п.п.2.1.1. від 17.01.1995 року, відноситься до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. Також дані тілесні ушкодження у своїй сукупності привели до настання смерті ОСОБА_7 .

Як зазначає орган досудового розслідування, своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги 2.3, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, невиконання яких знаходиться в прямому причинному зв`язку з наставшими наслідками, а саме: смертю ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Причетність ОСОБА_5 до вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.08.2021 року та схемою до нього; судовомедичною експертизою № 166 від 24.09.2021 року; додатковим оглядом місця ДТП від 05.10.2021 року., відеозаписом обставин ДТП; висновком судової автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП за № СЕ19/107/-21/8797-IT від 11.11.2021 року .

03 грудня 2021 року громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому в сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, постійного місця роботи не має, відповідно до вимог п. -ч.1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що: - ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; - ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків так досудове розслідування ще не закінчене.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, безперешкодно виїхати за межі України, вважаю що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з домашнім арештом, не буде достатнім для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, орган досудового розслідування просить обрати цілодобовий домашній арешт щодо підозрюваного з покладенням на нього обов`язків.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили таке задовольнити з наведених у ньому підстав.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, натомість сторона захисту не заперечує проти домашнього арешту в нічний час доби. Захисник просив звернути увагу слідчого судді на те, що його підзахисний не уникав слідства, завжди з`являвся на слідчі дії, частково відшкодував дружині потерпілого збитки, про що надав розписку. Підзахисний влаштувався на роботу з метою відшкодовувати шкоду потерпілим.

У судовому засіданні підозрюваний підтримав думку свого захисника. Додатково зазначив, що не має наміру переховуватися від слідства та суду, влаштувався на роботу, відтак просить не призначати йому цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

Як встановлено слідчим суддею, у межах здійснення кримінального провадження №0000226 за ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 03.12.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, §32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за наступних обставин.

28 серпня 2021 року, близько 18 години, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «AUDI А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Грушевського в смт Великий Бичків, Рахівського району у напрямку міста Рахів, навпроти торгового центру «Олімпія» приміщення будинку № 170 діючи в супереч вимогам п.п. 2.3, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, чим заздалегідь поставив себе в ситуацію, при якій вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який маючи пасажира свого малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснював маневр розвороту на проїзній частині дороги

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді підшкірної гематоми голови зліва, перелому решітчастої та основи кісток голови з ознаками зовнішньої кровотечі; закритої травми грудної клітки у вигляді розгинальних переломів 2-6 ребер зліва, забоїв обох легень та крововиливу в заднє середостіння; закритої травми черева у вигляді розриву селезінки, крововиливу в черевну порожнину, розриву капсули лівої нирки та поза очеревинної гематоми зліва

Вищевказані тілесні ушкодження згідно наказу № 6 МОЗ України п.п.2.1.1. від 17.01.1995 року, відноситься до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. Також дані тілесні ушкодження у своїй сукупності привели до настання смерті ОСОБА_7 .

Як зазначає орган досудового розслідування, своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги 2.3, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, що призвело до настання смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, зокрема протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.08.2021 та схемою до нього; висновком експерта № 166 від 24.09.2021, висновком експерта № КСЕ-19/107-21/8188 від 05.11.2021, висновком експерта № СЕ-19/107-21/8797-ІТ від 11.11.2021

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Слідчий суддя вважає доведеними існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду має місце при обставинах, за яких підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у результаті визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, може переховуватись від слідства та суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, то слідчий суддя бере до уваги той факт, що у вказаному кримінальному провадженні не проведено допит свідків, потерпілої, що у свою чергу збільшує ризик ймовірного впливу підозрюваного на останніх.

Відтак слідчий вважає доведеними органом досудового розслідування наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд врахував наявність ризиків, передбачених пунктами п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , в тому числі особу підозрюваного, зокрема міцність соціальних зв`язків, наявність ряду захворювань, відсутність судимості та вчинення підозрюваним дій щодо компенсації потерпілій стороні матеріальної та моральної шкоди. З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню, а саме: відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ч. 6 ст.194 КПК України, без застосування електронних засобів контролю.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, підполковника поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 29.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України відносно ОСОБА_5 , - задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_5 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 04 лютого 2022 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити Рахівському районному відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 10.12.2021 о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1