Справа № 515/1195/21
Провадження № 1-кп/515/17/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

07 лютого 2022 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області мате- ріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових роз- слідувань за № 0000229 від 01.03.2021 р., за обвинуваченням

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1

у м.Татарбунари Одеської області, українки, грома-

дянки України, з неповною середньою освітою, не

військовозобов`язаної, перебуваючої у фактичних

шлюбних відносинах, маючої двох малолітніх дітей,

не судимої, не працюючої, зареєстрованої по

АДРЕСА_1 , але проживаючої по

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, ст.ст.11.12 Закону України «Про охорону ди- тинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів ди тини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний ро- звиток та несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконан- ня обов`язків відповідно до закону. Батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх ді- тей та на кожного з батьків покладається однакова відповідальність на виховання, навчання та роз- виток дитини.

Так, ОСОБА_5 у грудні 2020 р. дізналася, що вагітна приблизно 6 місяців, та, не заважаючи на це, умисно не звернулася до медичного закладу та не стала на облік до жіночої консультації меди- чного закладу. 17 лютого 2021 року приблизно о 04 год. ОСОБА_5 за місцем свого мешкання за ад ресою: АДРЕСА_2 , народила дитину ОСОБА_6 ра- ніше встановленого терміну на 37-38 тижні вагітності. Після чого знаючи, що дитина не доношена, ОСОБА_5 умисно не звернулася до медичного закладу для надання допомоги. Далі, в період часу з 17 до 23 лютого 2021 року ОСОБА_5 достовірно знаючи, що народжена нею дитина є недоноше- ною та потребує догляду лікарів, а також харчується неналежним чином, не звернулася до медич- ного закладу, хоча могла і мала реальну можливість це зробити, в результаті чого 23.03.2021 р. на- роджена нею дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла від механічної асфіксії внас- лідок аспірації крові.

Всупереч вимогам ст.150 Сімейного кодексу України ОСОБА_5 , являючись матір`ю малоліт- нього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вжила заходів, спрямованих на збереження здоро- в`я дитини, а саме, не звернулася до медичного закладу після народження для надання медичної допомоги та не забезпечила належне харчування, що призвело до смерті народженої нею дитини.

Обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопо- рушення і детально розповіла про обставини заподіяного. Вона, зокрема, пояснила, що дізналась, що вагітна, коли відбулося шевеління плоду. На облік у медичній установі вона не ставала, оскіль- ки не була впевнена у своїй вагітності. 17 лютого 2021 року приблизно о 04 год. вона за місцем сво го мешкання без будь-якої допомоги народила дитину хлопчика. Про народження дитини вона також не повідомила до відповідних органів, бо боялась відповідальності. Вона вдягала дитину, годувала її сумішшю, молока у неї не було. Чому дитина померла їй не відомо. Дитину її чоловік похоронив біля її батька. Про пологи вона повідомила подругу, а та повідомила службу у справах дітей, після чого до неї приїхали працівники цієї служби.

Обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорювались, тому судом, від- повідно до ч.3 ст.349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження доказів показань сві- дків, матеріалів кримінального проваження у повному обсязі, проти чого не заперечували учасни- ки судового провадження.

Обвинувачена ОСОБА_5 погодилася з тим, щоб судовий розгляд було обмежено її допитом та дослідженням матеріалів, що стосуються її особи, речових доказів. Їй було роз`яснено, що в цьому випадку вона позбавляється права оскаржити в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.166 КК України, як злісне невиконання батьками обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні покарання суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого обви- нуваченою, дані про її особу та всі обставини справи.

ОСОБА_5 щиро розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, вперше притягу- ється до кримінальної відповідальності, має малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Також суд враховує досудову доповідь стосовно обвинуваченої, підготовлену Білгород-Дніст- ровським районним сектором № 2 ДУ «Центр пробації», відповідно до якої, даний орган вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі, оскільки вона не становить високої небезпеки для суспільства (а.с.36-42).

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає, що її виправлення і пе- ревиховання можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням до неї дії ст.75 КК України та з покладенням певних обов`язків, які передбачені ст.76 КК України.

Долю речових доказів у справі слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, перед- баченого ст.166 КК України, та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 ро ки.

В силу ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випро- буванням строком на 1 рік та 6 місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 обов`язки:

--- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

--- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Сплив іспитового строку для засудженої відраховувати з 07 лютого 2022 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського місьрайонного суду Одеської області від 03.03.2021 року на речові докази у справі.

Речові докази у справі (а.с.51-52, 53, 54, 55): простирадло з плямами бурого кольору, яке помі- щено до паперового конверту з маркування «Пакет № 1»; дитячу соску та пляшку з соскою з вміс- том рідини білого кольору, які поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет № 2»; зми ви з піхви ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакте № 4»; зразки молока з молочних залоз ОСОБА_5 , які поміщено до па-перового конверту з маркуванням «Пакет № 5»; зразки крові на марлевий тампон ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту з марку- ванням «Пакет № 6»; зразок крові трупа дитини, народженої ОСОБА_5 , який було упаковано до паперового конверту з маркуванням «Пакет № 7», знищити.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку вручити засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про- голошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1