Провадження № 11-кп/811/1190/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8
захисника адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком 3 (три) місяці. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно придбав (знайшов) наркотичний засіб метадон, вагою 0.4635 грам, який приніс по місцю проживання та незаконно, без мети збуту, зберігав його за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . 20.08.2021 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.07.2021 року про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи вказаний наркотичний засіб був виявлений і вилучений за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із даним вироком суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, у якій просить, вирок Личаківського районного суду від 28 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що ОСОБА_7 бере участь в програмі замісної підтримуваної терапії «Львівського обласного інформаційно- аналітичного центру медичної статистики», отримуючи препарат «Метадону гідрохлориду». Окрім цього, адвокат ОСОБА_6 не брав участі у суді першої інстанції, а тому був позбавлений можливості подати до суду документи, які підтверджують факт перебування обвинуваченого на лікуванні та відповідні документи на підтвердження цієї обставини. Про докази участі ОСОБА_7 у програмі замісної підтримувальної терапії стало відомо вже після прийняття вироку у справі.

Суд першої інстанції не надав оцінку обставинам та можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із підставами, передбаченими частиною 4 статті 309 КК України, а саме: добровільне звернення особи, яка хворіє на наркоманію та те, що особою розпочато лікування від наркоманії. ОСОБА_7 добровільно звернувся до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівського обласного інформаційно-аналітичного центру медичної статистики» та перебуває на лікуванні з 16 липня 2021 року по сьогоднішній день. Обвинувачений бере участь в програмі замісної підтримувальної терапії з діагнозом: F-11.2, отримуючи препарат «Метадон гідрохлорид». Вказане підтверджується довідкою лікувального закладу №2112/02 від 09.12.2021 року.

Обвинувачений не оспорює фактичні обставини провадження, доведеність винуватості обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України, та на думку захисту обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України. Також просить на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримані.

Згідно положень ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Частиною 1 ст. 394 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та доводиться належними та допустими доказами у справі, до яких у сторони захисту під час досудового розслідування не було жодних зауважень, які детально описані та дослідженні судом першої інстанції в оскарженому вироку. Дані докази узгоджуються між собою та зібрані у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, і не потребують повторного дослідження.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, конкретні обставини справи.

Щодо призначеного судом покарання ОСОБА_7 , то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для зміни покарання колегія суддів не вбачає.

Апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 не працює, перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з 2007 року з діагнозом розлади психіки внаслідок вживання опіоїдів, хворіє, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але вважається не судимий в силу положень ст.89 КК
Відтак, доводи захисника щодо необхідності закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України є безпідставними та необґрунтованими, оскільки жодних підстав для закриття провадження у справі судом апеляційної інстанції не встановлено.

Немає підстав і для зміни виду покарання обвинуваченому на більш м`яке, як про це просила сторона захисту, у вигляді штрафу, оскільки такий не працює, має складне матеріальне становище.

Судом першої інстанції не було допущено порушення норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи щодо ОСОБА_7 , що було б підставою для зміни чи скасування оскарженого вироку.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено. Вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405,407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
вирок Личаківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4