ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 13 грудня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку від 08.12.2021 року земельної ділянки (кадастровий номер :19:005:0101) за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- речі, документи та печатки;
- заправний блок з резервуаром, об`ємом 8,373 м3, з рідиною з характерним запахом бензину, із переданням на відповідальне зберігання ОСОБА_10 ;

- наземні резервуари в кількості 5 шт., об`ємом 25 м3, з характерним запахом дизельного пального;

- підземний резервуар №1 (25/2), ємністю 25 м3, з рідиною з характерним запахом дизельного пального, об`ємом 1 куб. 087 літрів;

- підземний резервуар №2 (25/1), ємністю 25 м3, з рідиною з характерним запахом бензину, об`ємом 1 куб. 708 літрів;

- підземний резервуар №3 (25/50), ємністю 50 м3, з рідиною з характерним запахом дизельного пального, об`ємом 18 куб. 156 літрів;

- підземний резервуар №5, під`єднаний до АЗС (5/3), з рідиною з характерним запахом дизельного пального, об`ємом (26,5 см.) 595 літрів;

- підземний резервуар №4, під`єднаний до АЗС (4/2), з рідиною з характерним запахом дизельного пального, об`ємом (2 см.) 24 літри;

- підземний резервуар №3, під`єднаний до АЗС (4/1), з рідиною з характерним запахом бензину, об`ємом (18,5 см.) 520 літрів;

- підземний резервуар №2, під`єднаний до АЗС (2/150), з рідиною з характерним запахом бензину, об`ємом (25 см.) 627 літрів;

- підземний резервуар №1, під`єднаний до АЗС (2,150 куб.), з рідиною з характерним запахом дизельного пального, об`ємом (34 см.) 1 куб 102 літри;

- автозаправну колонку №1;

- автозаправну колонку №2, із переданням на відповідальне зберігання ОСОБА_10 .

В частині накладення арешту на зразки рідин, що були відібрані з автомобіля марки „МАН, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовлено.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.
Частково відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав, що дозвіл на обшук автомобіля „МАН, д.н.з. НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді попередньо надано не було, а тому підстави для накладення арешту на виявлені під час його обшуку зразки рідин відсутні.

В апеляційній скарзі власник майна просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, а вилучене під час обшуку майно повернути законному володільцю.
Мотивуючи апеляційну скаргу, зазначив, що нерухоме майно, у якому зберігались вилучені рідини, винаймається на підставі договору оренди ФОП „Рубінська, ТОВ „Енергія Трейд та ТОВ „Альянс нафтогаз енерджі, відношення до кримінального провадження не має, не є знаряддям вчинення злочину, а тому не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
Крім того, ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_11 , однак обшук було проведено за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в приміщеннях будівель, що належать ОСОБА_9 .
Власник майна ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просив залишити її без змін, пояснення слідчого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим відділом СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001153 від 04.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В клопотанні слідчого зазначено, що до СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення за фактом заволодіння його майном шляхом обману, вчиненого групою осіб.
При цьому, ОСОБА_12 вказав, що в середині жовтня 2021 року він дізнався, що на території АДРЕСА_1 , відкрилась нова автомобільна заправна станція, на якій ціна дизельного пального становить 27 грн. за 1 літр. В подальшому, при заправці вказаного дизельного пального та експлуатації власного транспортного засобу заявник виявив, що технічний стан автомобіля погіршився.

11.11.2021 року ОСОБА_12 видав працівникам поліції пальне, яке було придбано на АЗС за адресою: м.Полтава, вул.Сосюри, 33.

17.11.2021 року з метою встановлення якості пального, зразок виданої ОСОБА_12 рідини направлено до філії Управління з переробки газу та газового конденсату АТ „Укргазвидобування. Відповідно до протоколу випробувань №12104 від 18.11.2021 року за перевіреними ознаками проба пального (вуглеводнева рідина) не відповідає ДСТУ 7688:2015 „Пальне дизельне ЄВРО. Технічні умови, а саме за показником „Температура спалаху в закритому тиглі.

08.12.2021 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук земельної ділянки (кадастровий номер :19:005:0101) за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено речі, документи, печатки та зразки рідин.

Обгрунтовуючи клопотання про накладення арешту на майно та ємності з пальним, слідчий вказав про необхідність збереження майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.
Разом з тим, слідчий у своєму клопотанні не навів об`єктивних доводів про те, яким чином вилучені під час обшуку речі, документи, пальне, резервуари та автозаправні колонки можуть бути знаряддям злочину, що розслідується, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тобто, вказане майно не являється безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
При цьому, відповідно до матеріалів провадження, під час проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що на території м.Полтава здійснюється виготовлення та реалізація паливно-мастильних матеріалів (нафтопродуктів) з порушенням вимог ДСТУ, яке здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці (кадастровий номер :19:005:0101), де організовано безпосередній продаж підакцизних товарів (бензин, дизельне пальне).
Однак, відомості щодо цього кримінального правопорушення до ЄРДР не вносились, досудове розслідування за даним фактом ініціатором клопотання не здійснюється.
Тому доводи прокурора у судовому засіданні під час апеляційного розгляду про необхідність накладення у даному кримінальному провадженні арешту для забезпечення збереження майна, що має значення для розслідування іншого злочину, ознаки якого виявлено під час проведення оперативно-розшукових заходів, є безпідставними.

Всупереч доводам прокурора та слідчого, застосування заходів забезпечення ймовірного кримінального провадження, розслідування якого за певних обставин може бути здійснено у майбутньому, чинним КПК України не передбачено.

Слідчий суддя дані обставини залишив поза увагою та дійшов необґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 13 грудня 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4