Справа № 487/5616/19
Провадження № 1-кс/487/4616/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження №0001757,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001757 від 03.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
До канцелярії суду з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшла заява про відвід головуючого судді ОСОБА_7 .. В обґрунтування відводу обвинувачений посилалися на те, що суддя ОСОБА_7 навмисно порушує його права, призначає судові засідання в режимі відеоконференції, хоча він проти цього заперечує, упереджено ставиться до нього та заінтересований в результатах провадження.
У судовому засіданні заявник та його захисник підтримали заяву про відвід судді ОСОБА_7 .. Крім того, зазначили, що суддя умисно затягує розгляд справи, не призначаючи судові засідання по кримінальному провадженню.
Прокурор заперечував проти заяви ОСОБА_4 про відвід судді.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши заяву про відвід, матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1,2,5 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_4 посилався на недовіру до суду через упереджене ставлення судді ОСОБА_7 до нього та на умисне затягування суддею розгляду кримінального провадження.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Таким чином, суд вважає, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на обґрунтовані підстави, що зумовлюють його наявність.
Судом не встановлено, будь-яких обставин, які б ставили під сумнів об`єктивність судді та свідчили про упередженість судді до ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження №0001757 від 03.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а відтак, суд вважає, що суддя ОСОБА_7 забезпечив відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності при розгляді кримінального провадження, таким чином заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 75,76, 80, 81, 372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження №0001757 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1