Дата документу 19.11.2021 Справа № 554/6806/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2021 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу директора ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову в погодженні повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001000,

УСТАНОВИВ:

17 серпня 2021 в провадження слідчого судді надійшла скарга директора ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову в погодженні повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001000.

На обгрунтування скарги заявник посилається на те, що в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0001000 зібрано достатньо доказів для обгрунтуваного повідомлення про підозру ОСОБА_5 у перевищенні влади, тобто в учисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що спричинили тяжкі наслідки та у службовому підробленні , тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365 ч. 2 ст. 366 КК України.

Так, 29.01.2021 року слідчим ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві за результатами провеження досудового розслідування вищевказаного кримінальоного провадження було скеровано для на адресу процессуального керівника ОСОБА_6 письмові повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

Проте, станом на 22.07.2021 року вказані повідомлення про підозру вищевказаним особам не були погоджені прокурором, при цьому прокурором ОСОБА_6 винесено постанову про відмову в погодженні повідомлення про підозру.

Ураховуючи вищевикладене, заявник вказує, що не погоджується з відповідною постановою прокурора про відмову у погодженні повідомлення про підозру та вважає такі дії прокурора безпідставними та необгрунтованими.

Представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити.
Представник Полтавської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відмову в задоволенні скарги, оскільки процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001000 здіснюється працівниками Полтавської Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, заслухавши доводи адвоката, приходжу до наступного висновку.
Судом встановлено, що у провадженні ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001000 від 13.07.2020 року, розпочатого за заявою представника ТОВ «Волана» щодо можливих неправомірних дій працівниками правоохоронних органів.
12.02.2021 року прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України, оскільки матеріали кримінального провадження для вивчення та оцінки доказів прокурору не надано, що унеможливлює встановити достатність підстав для повідомлення про підозру.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.
Аналізуючи доводи адвоката ОСОБА_3 , підстави звернення з вказаною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові прокурора про відмову у погодженні повідомлення про підозру, надано обґрунтування підстав, а відтак приходить до висновку, що постанова прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі діючого кримінального процесуального законодавства, стверджувати про її необґрунтованість підстав не вбачається.
Між тим, слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року, «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Таким чином, заявником оскаржене рішення прокурора, яке не входить в перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, визначений у статті 303 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні вимог скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги директора ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову в погодженні повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001000 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Потавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 23.11.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1