Справа № 643/2397/22
Провадження № 1-кс/643/867/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2022 м.Харків
Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 03.02.2022,-

ВСТАНОВИВ:

З наданих матеріалів вбачається, що слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000357 від 03.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, 03.02.2022 року близько 11 години невідома особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном ТМ «Samsung» А10S, який належить ОСОБА_4 , чим завдала матеріальної шкоди.

За даним фактом 03.02.2022 у період часу з 17:20 год. по 17:45 год. проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 під час якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон ТМ «Samsung» SM-A107F/DS IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , 32 Gb, чорного кольору, який поміщено до сейф пакету № 7358922.
Слідчим 04.02.2022 винесено постанову про визнання речовим доказом мобільного телефону ТМ «Samsung» SM-A107F/DS IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , 32Gb чорного кольору, який поміщено до сейф пакету №7358922 який визнано речовим доказом по матеріалам вказаного кримінального провадження.
Прокурор зазначає, що вилучене майно є тимчасово вилученим майном та згідно ч.5 ст.237 КПК України та підлягає арешту з метою збереження речових доказів, оскільки є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є предметом вчиненого злочину.
У судове засідання прокурор не з`явилась, підстав для визнання явки обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання й додані матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що в даному випадку стороною обвинувачення наведено достатнє обґрунтування на підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого, а обставин, які б вказували на безпідставність його вилучення не встановлено.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України дане клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третьою особою майном, яке є предметом даного клопотання, а вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене майно було об`єктом кримінально протиправних дій, могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, на теперішній час здійснюється досудове розслідування, є достатні підстави вважати, що вилучене майно містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема проведення відповідних судових експертиз, тому, на переконання суду, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення огляду, проведеного 03.02.2022 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на мобільний телефон ТМ «Samsung» SM-A107F/DS IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , 32Gb, чорного кольору, який поміщено до сейф пакету №7358922, шляхом заборони користування, розпорядження, відчуження та внесення змін будь-яким особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної вили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1