Справа № 442/5511/19
Провадження № 1-кп/442/25/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000121 від 23.01.2019 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, який маю на утриманні двох неповнолітніх дітей, інваліда III групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України,-

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

- його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , обіймаючи посаду начальника дільниці протикорозійного захисту ЛВДС «Дрогобич» АТ «Укртранснафта», діючи з корисливих мотивів, будучи обізнаним про наявність та місце розташування майна АТ «Укртранснафта», яке було наявне у ЛВДС «Дрогобич», маючи умисел на привласнення майна, яке перебувало у його віданні, у точно не встановлений час, але на пізніше січня 2019 року перебуваючи на території ЛВДС «Дрогобич» АТ «Укртранснафта», за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Нафтовиків, 51, за відсутності виробничої потреби здійснив демонтаж із конструкції автомобіля марки «ЗІЛ», моделі «131», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 генератора постійного струму типу 2ПН225МУХЛ4; №1М357100689, №145228, вартістю 23 750,00 гривень, який є устаткуванням (виробом), що експлуатувався разом із зазначеним спеціальним вантажним фургоном та був закріплений за дільницею протикорозійного захисту ЛВДС «Дрогобич» АТ «Укртранснафта», після чого заволодів вищевказаним майном, привласнивши його.

У подальшому, ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел за допомогою мережі «Інтернет», із використанням електронної платформи онлайн-оголошень в Україні «ОLХ», шляхом публікації оголошення про продаж вищевказаного генератора постійного струму, підшукав особу, якій мав намір збути вищевказане майно за винагороду - ОСОБА_6 .

29.01.2019 ОСОБА_3 завершуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на розпорядження викраденим майном, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно о 09 год. продав ОСОБА_6 вищевказаний генератор постійного струму, спричинивши збитків АТ «Укртранснафта» на суму 23 750,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 191 КК України, тобто привласнив чуже майно, яке перебувало у віданні особи. Вказане обвинувачення щодо ОСОБА_3 в частині правової кваліфікації його дій та обсягу змінено у порядку ст. 338 КПК України, з ч.2 ст. 191 КК України на ч.1 ст.191 КК України з огляду на таке.

З аналізу показів допитаних як свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - колишніх підлеглих ОСОБА_3 , неможливість допиту свідка ОСОБА_9 у зв`язку із його смертю, з огляду на письмові докази надані під час судового розгляду стороною захисту не встановлено обставин, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність в діях ОСОБА_3 , ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 191 КК України, тобто розтрати чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Так, допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не підтвердили факту надання їм ОСОБА_3 вказівок щодо демонтажу та перевезення генератора постійного струму типу 2ПН225МУХЛ4; №1М357100689, №145228, який є устаткуванням (виробом), що експлуатувався разом із спеціальним вантажним - спеціальним вантажним фургоном автомобілем марки «ЗІЛ», моделі «131», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що зазначений автомобіль не використовувався за час їхньої роботи при виконанні завдань дільниці протикорозійного захисту ЛВДС «Дрогобич» АТ «Укртранснафта».

Встановлено, що документально автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після виведення з експлуатації, згідно інвентаризаційного опису, як і інші наявні транспортні засоби, обліковувався на підзвіті у начальника транспортної дільниці ЛВДС «Дрогобич» АТ «Укртранснафта» ОСОБА_10 . При цьому, повноважень щодо розпорядження майном ЛВДС «Дрогобич» АТ «Укртранснафта» у ОСОБА_3 не було.

Таким чином не підтверджено дослідженими під час судового розгляду доказами те, що ОСОБА_3 використовував своє службове становище для обернення майна на свою користь.

Вбачається, що доступ до автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», 1989 рок випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із якого був демонтований генератор постійного струму типу 2ПН225МУХЛ4; №1М357100689, № НОМЕР_2 був у ОСОБА_3 не як у начальника дільниці протикорозійного захисту ЛВДС «Дрогобич» АТ «Укртранснафта», а як у працівника вказаного товариства, що також свідчить про відсутність ознаки зловживання службовим становищем.

Згідно письмових доказів наданих стороною захисту вбачається, що до переліку основних засобів та запасів, які відображені у акті приймання-передачі при прийнятті на роботу ОСОБА_3 на посаду начальника дільниці протикорозійного захисту ЛВДС «Дрогобич» АТ «Укртранснафта» відсутні як автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , так і його складова частина - генератор постійного струму тип 2ПН225МУХЛ4; №1М357100689, №145228.

В той же час, у плані-графіку виведення колісних автотранспортних засобів, тракторної техніки та спеціальних машин і механізмів ПАТ «Укртранснафта» з експлуатації у 2017 році (наказ №49 від 28.02.2017) вбачається, що в графі «служба, за якою закріплений АТЗ» щодо автомобіля марки «ЗІЛ», моделі «131», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (на час вчинення злочину реєстраційний номер НОМЕР_1 ) вказано ЕХЗ (електро-хімічний захист).

За таких обставин в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України визнав повністю. Суду пояснив, що здійснив демонтаж із конструкції автомобіля марки «ЗІЛ» генератора постійного струму в свою користь. У подальшому, розмістив оголошення на сайті «ОLХ» про продаж вищевказаного генератора, знайшов покупця - ОСОБА_6 , якому продав вказаний генератор. Просив суворо не карати, щиросердечно розкаявся.

Від представника потерпілої сторони АТ «Укртранснафта» надійшла заява про розгляд кримінального провадження у їх відсутності, цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся, щодо міри покарання - покладаються на думку суду.

Крім повного визнання вини, вина ОСОБА_3 доводиться наступними зібраними та дослідженими доказами у справі:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 27.06.2019;

- документами стосовно перебування ОСОБА_3 на посаді АТ «Укртранснафта» надані 01.02.2019 за вих..№ 92-20-00/419;

- протоколом огляду місця події від 29.01.2019;

- протоколом огляду речей та документів (картка пам`яті) від 29.01.2019;

- висновком експерта № 1628 від 29.05.2019, згідно якого вартість генератора постійного струму типу 2ПН225МУХЛ4; №1М357100689, №145228 станом на 29.01.2019 становить 23750 грн.;

- документами, які вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 05.02.2019 у філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба АТ «Укртранснавта», що стосуються предмета кримінального правопорушення генератора постійного струму на 19 арк.;

- документами, які вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 05.02.2019 у ЛВДС «Дрогобич» АТ «Укртранснафта», що стосуються предмета кримінального правопорушення генератора постійного струму.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце. Його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 191 КК України, оскільки він привласнив чуже майно, яке перебувало у віданні особи.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, позитивну характеристику, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 191 КК України у виді обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю та звільнити останнього від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст.100 КПК України та стягнути з обвинуваченого витрати за проведення експертизи у даному кримінальному провадженні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.191 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши в силу п.2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та в силу п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

- відеореєстратор марки GE 218, серійний номер S/N G053, із картою пам`яті марки Kingston об`ємом 8 гб., відеозаписом, який вилучений з салону автомобіля марки «Фіат», моделі «Добло», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_11 залишити ОСОБА_11 скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.01.2019;

- грошові кошти в загальній сумі 35000 гривень та 350 долар США, які вилучені з салону автомобіля марки «Фіат», моделі «Добло», реєстраційний номер НОМЕР_4 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_12 залишити ОСОБА_12 ;

- металевий предмет овальної форми, в одному кінці предмету наявний металевий вал круглої форми, з іншого прикріплені два електричні дроти, на поверхні якого знаходиться металева пломба з написами російською мовою «генератор постоянного тока» тип 2ПН225МУХЛ4; №1М3571006? 22; кВт 230; В 9,5,5; А 1500 ОБ/МИН; ВОЗБУЖДЕНИЕ СМЕШАННОЕ; КЛАС ИЗОЛЯЦИИ Б, КПД 84%; РЕЖИМ РОБОТИ 81 СТЕПЕНЬ ЗАЩИТ ІР 23; МАСА 400 КГ; ТУ 16-514230-83» та вибитий номер 145228, які вилучені з салону автомобіля марки «Фіат», моделі «Добло», реєстраційні номер НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні у КП «Дрогобичтеплоенерго» залишити власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.01.2019.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 3140 грн. за проведення експертизи № 1628 від 28.05.2019.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1