ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , незаміжньої, раніше судимої:
- 14.01.2020 року Вільногірським міський судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, вирок набрав чинності 14.02.2020 року,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.01.2020 року, остаточно призначено до відбування покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання засудженої, після набрання законної сили цим вироком.

- обвинувачена ОСОБА_7 не погодилась з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року ухваливши новий вирок, яким застосувати до неї положення статті 75 КК України.
Стосовно пропущеного строку зазначає, що вона юридично необізнана людина та не мала в суді першої інстанції захисника, а відтак на її думку пропустила строк апеляційного оскарження з поважних причин.

В судовому засіданні обвинувачена підтримала клопотання, просила його задовольнити, прокурор просив клопотання залишити без задоволення.
Розглянувши клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України строк апеляційного оскарження вироку суду складає тридцять днів з дня його проголошення.
Згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України зазначено, що апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 113, ст. 116 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Закон вимагає додержання процесуальних строків, зазначені вимоги є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.
Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено,ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обов`язку, для виконання якого і встановлюється цей строк.
Згідно ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, що заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у відповідності до ст. 117 КПК України є підставою для поновлення пропущеного строку.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Висновок про те, чи строк було пропущено з поважних причин, вправі зробити лише слідчий суддя або суд у постановленій ним ухвалі.
Апеляційним переглядом встановлено, що вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська був проголошений 29 січня 2021 року у присутності обвинуваченої ОСОБА_7 . Відповідно до розписки обвинувачена ОСОБА_7 отримала копію вироку в день його проголошення. Таким чином, початком строку на апеляційне оскарження даного вироку суду першої інстанції для обвинуваченої ОСОБА_7 є саме дата проголошення вироку, а саме 29 січня 2021 року. Посилання обвинуваченої у клопотанні як на поважну причину поновлення строку наявність у неї на утриманні п`ятьох дітей та юридична неосвідченість не ґрунтується на законі та не може вважатись поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.
Тож, з огляду на вищевикладене, останнім днем для подання апеляційної скарги на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року для обвинуваченої ОСОБА_7 було 01 лютого 2021 року, втім протягом встановленого Законом строку на апеляційне оскарження остання не скористалась своїм правом подати на вказаний вирок апеляційну скаргу.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що в рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Таким чином, враховуючи, що поважних причин, які б перешкодили обвинуваченій вчасно подати апеляційну скаргу на вирок останньою не зазначено та фактично нічим не обґрунтовано та не підтверджено, інших доводів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні не наведено, підстав для задоволення клопотання обвинуваченої про поновлення строку апеляційного оскарження колегія суддів не вбачає.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що вказані обставини є перешкодою для поновлення строку апеляційного оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року та відкриття апеляційного провадження, тому апеляційна скарга обвинуваченої відповідно до ст. 399 КПК України, підлягає поверненню.
Керуючись ст. 395, 398 , 399 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 - відмовити.
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали та оригінал апеляційної скарги разом з додатками невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4