КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС №755/4070/21 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 11-кп/824/4403/2021
Категорія ст. 314 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні №0000313 щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000313 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору.

За змістом судового рішення, суд вважав, що обвинувальний акт складено з порушенням вимог ст. 291 КПК України, оскільки у формулюванні обвинувачення є посилання на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень. Зокрема, обґрунтовуючи рішення про повернення прокурору обвинувального акта, суд в ухвалі виклав положення ч. 4 ст. 110, п. 5 ч. 2 ст. 291, п. 13 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 42, п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України та зазначив, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. До процедури висування обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування особа перебуває у статусі підозрюваного. Підозра є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри. Поняття «підозра» і «обвинувачення» не є тотожними, не можуть вважатися рівнозначними, незважаючи на подібність стилістичного викладу фактичних даних у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, тому недопустимим є використання зазначених понять як синонімів у різних процесуальних документах.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор управління Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року та ухвалити нову ухвалу, якою призначити судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акта.

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор посилається на те, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто виключно з підстав невідповідності обвинувального акта за формою та змістом вимогам ст. 291 КПК України. Проте суд в ухвалі не вказав, відсутність в обвинувальному акті яких саме відомостей, зазначених у пунктах 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду. Якщо припустити, що підставою повернення обвинувального акта стало використання слова «підозрюється» у формулюванні обвинувачення, то судове рішення містить лише посилання на нетотожність понять «підозра» і «обвинувачення», але в ньому не наведено аналізу формулювання обвинувачення на предмет повноти викладення фактичних обставин кримінального правопорушення (час, місце, спосіб вчинення тощо). Отже висновки суду суперечать фактичним обставинам провадження та позиції Верховного Суду України, яка наведена у рішенні від 24 листопада 2016 року (справа №5-328кс16), а також не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Крім того, прокурор стверджує, що слідчим під час складання обвинувального акта були дотримані вимоги ст. 291 КПК України, оскільки в цьому документі, серед інших необхідних відомостей, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими під час досудового розслідування, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення із зазначенням конкретних протиправних дій, які були вчинені обвинуваченими з огляду на об`єктивну сторону кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 та ч. 3 ст. 307 КК України, а саме формулювання короткого змісту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, заперечення обвинуваченого та захисника щодо апеляційного прохання, які вважали судове рішення законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду, як це передбачено ч. 3 ст. 314 КПК України, повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Таким чином, повернення обвинувального акта прокурору може бути у разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України.

Проте істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено.

Як убачається зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000313, в ньому повно викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого, тобто викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

З урахуванням того, що відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу, а системно-структурний аналіз норм КПК України доводить, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, помилкове зазначення органом досудового розслідування в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_8 підозрюється, а не обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень, на переконання колегії суддів, жодним чином не вплинуло на процесуальний зміст цього документа, його правове значення та правильність сприйняття обвинуваченим саме як офіційного звинувачення органом досудового розслідування у вчиненні конкретних кримінальних правопорушень, отже не означає відсутність формулювання обвинувачення як обов`язкового елемента обвинувального акта відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Таким чином колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість доводів прокурора, у зв`язку з чим апеляційна скарга з огляду на її вимоги та повноваження апеляційного суду, передбачені положеннями ст. 407 КПК України, підлягає задоволенню частково, а ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року, як постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000313 щодо ОСОБА_8 увчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4