Справа № 166/150/21 Провадження №11-кп/802/485/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст. 126-1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 31 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 , яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Здомишель, Ковельського (Ратнівського) району, Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, не працює, розлучений,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та йому призначено покарання у виді арешту на строк 5 місяців.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В С Т А Н О В И В
Згідно із вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 7 січня 2021 року близько 16.00 години та 10 січня 2021 року близько 00.00 години, за місцем свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , будучи попередньо притягнутим Ратнівським районним судом Волинської області 28 січня .2020 року, 14 квітня 2020 року, 12 січня 2021 року до адміністративної відповідальності за вчинення відповідно 25 січня 2020 року o 11 год. 30 хв., 29 березня 2020 року о 10 год. 00 хв., 30 березня 2020 року о 11 год. 00 хв., 4 січня 2021 року о 16 год. 00 хв. домашнього насильства за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно, систематично, на ґрунті особистих неприязних відносин вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виявилося в образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, намаганням ударити та нанести тілесні ушкодження, вимозі залишення будинку, що призвело до їх психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілих, що зокрема, виразились у втомі, фізичному дискомфорті, негативних переживаннях та емоційній напруженості, а також втраті енергійності, повноцінного сну, відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій.
У поданій на вирок апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації його дій, оскаржує вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеня тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Вважає, що судом при призначенні покарання не з достатньою повнотою було враховано дані про його особу, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має троє неповнолітніх дітей, на утримання яких сплачує аліменти, повністю визнав винуватість та висловив щирий жаль у вчиненому. У зв`язку із цим, просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, прокурора, яка відносно її задоволення заперечила, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та кваліфікація його дій за вказаною статтею кримінального закону є правильною та ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а відповідно і призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі винного внаслідок суворості, то такі, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо-визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип законності, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Зазначених вимог законодавства суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримався у повному обсязі.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_9 (рішенням суду від 25 лютого 2021 року шлюб між сторонами розірвано) та неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виключно негативно характеризується за місцем проживання, будучи особою молодого віку, суспільно-корисною працею не займається, а також позицію самих потерпілих та їх показання в суді про їх систематичні образи обвинуваченим нецензурною лайкою, погрози насильством, фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя, викликало негативні переживання, емоційну напруженість та приниження самооцінки.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнав активне сприяння розкриттю злочину.

Санкція ст. 126-1 КК України передбачає покарання у виді громадських робі на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.
Вироком суду установлено, що домашнє насильство з боку обвинуваченого носило систематичний характер, а тому, на думку апеляційного суду, менш суворе покарання у виді громадських робіт не сприятиме виправленню та перевихованню обвинуваченого та не зможе запобігти вчиненню інших злочинів, так як призначення громадських робіт за вчинення адміністративних правопорушень не запобігло повторному вчиненню домашнього насильства з боку обвинуваченого щодо дружини та неповнолітніх дітей.
Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при ухваленні вироку щодо нього, а призначене йому покарання у виді арешту не є надто суворим.
У відповідності до ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Як убачається із мотивувальної частини вироку, судом визнано обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, яка, у означеному випадку, є кваліфікуючою, у зв`язку із чим, підлягає виключенню із вироку суду.
Однак, виключення обставини, яка обтяжує покарання, не впливає на призначене судом покарання, яке відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
За таких обставин, вирок місцевого суду щодо ОСОБА_13 необхідно змінити, частково задовольнити подану ним апеляційну скаргу і виключити обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 31 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку суду обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
В іншій частині вирок залишити без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: