Справа № 342/217/21
Провадження № 1-кп/342/159/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000567 від 27.05.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городенка, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Правопорушення було вчинено за наступних обставин: обвинувачений 27.05.2020 року о 17-30 год. керуючи службовим автомобілем «Skoda Rapid» р.н. НОМЕР_1 , в сечі якого виявлено психотропну речовину амфетамін, рухаючись заднім ходом по вул. Героїв Євромайдану,5 в м. Городенка (біля центрального входу до адміністративного приміщення відділення поліції), порушив вимоги ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», п.1.2, п.1.3, п.1.5, п.1.7, п.1.10 (в частині визначення термінів: «безпечна швидкість», «безпечний інтервал», «дорожні умови», «зміна дорожньої обстановки», «небезпека для руху», «недостатня видимість», «обмежена оглядовість», «проїзна частина», «пішохід») розділу 1; підпункти б), д) п. 2.3, п. 10.1, п. 10.9, п. 12.1, п. 12.3, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не врахував їх при керуванні транспортного засобу, створивши небезпеку для життя громадян, маючи об`єктивну можливість виявити перед початком руху заднім ходом небезпеку для руху, у вигляді пішохода похилого віку, котра знаходилась поруч із уявною подальшою траєкторією руху правого боку керованого ним автомобіля, повинен був не розпочинати рух, а відновити його лише після того, як пересвідчиться у відсутності для себе небезпеки, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку с. Вербівці Городенківського району (на даний час Коломийського району) Івано-Франківської області. Внаслідок вказаних дій обвинуваченого у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 1316 від 15.09.2020 потерпілій спричинено: травму тулуба у вигляді множинних переломів ребер, забою обох легень з накопиченням крові та повітря в плевральній порожнині, повітря в тканинах середостіння із зміщенням його, забою серця, переломів лівої ключиці та лівої лопатки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення; закриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, перелому внутрішньої стінки правої орбіти, перелому клиновидної кістки з наявністю множинних ран, саден та підапоневротичної гематоми на голові, перелому лівої ацетабулярної впадини, закритого вивиху лівого кульшового суглобу та перелому 4-го пальця, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів та могли виникнути під час дорожньо-транспортної пригоди 27.05.2020.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. До суду, через поштове відділення, подала заяви про розгляд справи у її відсутності. В поданих заявах від 25.07.2021 та від 28.10.2020 потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає і в подальшому мати не буде. Після ДТП ОСОБА_4 добровільно повністю відшкодував їй усі завдані матеріальні та моральні збитки. Не заперечує щодо застосування положень ст.349 КПК України про недоцільність дослідження доказів щодо обставин ДТП. Які ніким не оспорюються. Вона правильно розуміє зміст цих обставин. Водночас вона розуміє, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За наслідками судового розгляду кримінальної справи просить ОСОБА_4 суворо не карати, при цьому не позбавляти та не обмежувати його волі. Водночас не заперечує застосування щодо ОСОБА_4 положення ст.75 КК України, пов`язаних зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Суд, за пропозицією прокурора, який зважаючи на визнання вини обвинуваченим та не оспорювання ним фактичних обставин справи, просив провести скорочене судове слідство, враховуючи те, що судом встановлено, що всі учасники правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу і інші матеріали справи.

В судовому засіданні ОСОБА_4 ствердив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин визначених в обвинувальному акті. Повідомив, що він був водієм патрульного автомобіля в поліції. В той час в нього в крові був вміст наркотичного засобу, однак він в той день наркотичних засобів не вживав, а то було десь два тижні до того. На даний час він в поліції не працює. Ствердив, що розкаюється у скоєному і, що більше такого не повторить. Просить суворо не карати. Повідомив, що шкода потерпілій ним відшкодовано повністю, що підтверджується самою потерпілою.

Таким чином, суд встановив, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, не одружений, раніше не судимий, те, що він негативно ставиться до вчиненого, позитивно характеризується за місцем проживання та за останнім місцем роботи, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває в медичному закладі.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить повне визнання вини, його щире каяття, добровільне відшкодування заподіяного збитку потерпілій.

Обтяжуючих обставин не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, зокрема і позицію потерпілої особи, яка будь-яких притензій до обвинуваченого немає, на суворому покаранні не наполягає, та враховуючи досудову доповідь Городенківського районного сектору з питань пробації, з якої слідує, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно вимог ст.124 КПК України із обвинуваченого слід стягнути у користь держави витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в розмірі 8170,0 грн.

Арешт на майно накладений згідно Ухвали слідчого судді в справі №463/4653/20 (провадження 1-кс/463/2742/20) слід скасувати згідно ст.174 КПК України після набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів визначити згідно вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати арешт на майно накладений Ухвалою слідчого судді від 29 травня 2020 року в справі №463/4653/20 (провадження 1-кс/463/2742/20).

Речовий доказ:

- автомобіль марки «Skoda Rapid», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер шасі (кузов,рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який на праві власності належить ГУНП в Івано-Франківській області, повернути законному володільцю після набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 8170,0 грн. за проведення експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1