УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , за участі захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, подане до суду в межах кримінального провадження №0000433 від 19.10.2020 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.ч.1,2 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання терміном на 60 днів.
В обгрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 від 19.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.1,2 ст. 366, ч. 2,3 ст. 365-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 4 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для відселення громадян з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, є положення Концепції проживання населення на територіях України з підвищеними рівнями радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Населення, яке проживає у зоні безумовного (обов`язкового) відселення, підлягає обов`язковому відселенню.
Кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має право на підставі наданої йому об`єктивної інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров`я самостійно приймати рішення про дальше проживання на цій території чи відселення.
Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення. Громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом.
Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до постанови КМУ №1243 від 18.11.2009 «Про затвердження порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території» встановлено, що переселенцем є особа, що проживала на радіоактивно забрудненій території і відселена згідно із списком, складеним облдержадміністрацією, або переселилася самостійно на підставі направлення, виданого облдержадміністрацією місця відселення.
Під поняттям втрачене нерухоме майно слід розуміти житловий, дачний, садовий будинок, гараж, господарські будівлі та споруди, що розташовані на радіоактивно забрудненій території, перебували у приватній власності громадянина та залишені ним у разі використання права на переселення.
Вартість втраченого нерухомого майна визначається суб`єктом оціночної діяльності.
Відбір суб`єктів оціночної діяльності здійснюється органами виконавчої влади у порядку, встановленому законодавством. За результатами конкурсного відбору укладається двосторонній договір на проведення оцінки майна, в якому замовником оцінки та платником виступають органи виконавчої влади, а виконавцем робіт з оцінки - суб`єкт оціночної діяльності, який визначений переможцем конкурсу.
Замовник оцінки забезпечує надання суб`єкту оціночної діяльності вихідних даних, необхідних для проведення оцінки, та здійснення рецензування звіту про оцінку майна.
Відповідно до постанови КМУ №1440 від 10.09.2003 «Про затвердження Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" оцінка проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. Вибір бази оцінки передує укладанню договору на проведення оцінки майна.
Вибір бази оцінки залежить від мети, з якою проводиться оцінка майна, його особливостей, а також нормативних вимог.
Відповідно до п.3 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою КМУ №936 від 20.09.2005, органи соціального захисту населення, що проводять нарахування та виплати, передбачені ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звіряють у разі потреби отриману від громадян інформацію щодо правомірності нарахування компенсаційних виплат.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2017 році, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, начальник управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації (далі УПСЗН Коростенської РДА) ОСОБА_7 , будучи обізнана про бюджетні асигнування УПСЗН Коростенської РДА з державного бюджету, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном на користь третіх осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а саме заволодіння бюджетними асигнуваннями спрямованими на виплату компенсацій, з використанням підроблених документів, а також вчинення інших злочинів, які б полегшували вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, усвідомлюючи, що одноосібно не зможе реалізувати зазначений злочинний намір, організувала на території Коростенського району Житомирської області стійку організовану злочинну групу, в яку на добровільній основі і єдності злочинних намірів увійшли:
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальник відділу соціального захисту громадян, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН Коростенської РДА;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суб`єкт оціночної діяльності, зареєстрований як фізична особа підприємець.
Організована злочинна група створена з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеним в якості компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.
Організована злочинна група у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчиняла умисні злочини у період часу з 19.07.2017 по 29.09.2020.
Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, здійснювали заволодіння бюджетних коштів у 2017 - 2020 роках на користь третіх осіб.
Так, у ході досудового розслідування встановлено, що місцеві жителі Коростенського району здійснювали реєстрацію місця проживання в напівзруйнованих та нежилих будівлях, що розміщені в селах Коростенського району та які віднесені до зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Після цього, вказані громадяни здійснювали придбання у власність нерухомого майна в «чистій» зоні та проводили формальне переселення за вказаною адресою, при цьому фактично проживаючи у Коростенському районі. Після цього, вказані особи подавали до УПСЗН Коростенської РДА документи на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.
У свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організували прийняття та опрацювання від місцевих жителів Коростенського району документів на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій. Після чого ОСОБА_9 проводив оцінку втраченого нерухомого майна з порушенням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а саме встановлював не ринкову, а залишкову вартість заміщення (відтворення), тим самим визначав значно завищену вартість такого майна.
Після цього на підставі поданих документів та звіту про оцінку втраченого нерухомого майна ОСОБА_7 проводила нарахування бюджетних асигнувань, громадянам, які фактично не мали права на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.
Після фактичного заволодіння бюджетними коштами, з метою приховування злочинної діяльності організованої група та з метою надання видимості законності їх діям, не зважаючи на факт проведення оцінки залишкової вартості заміщення (відтворення) втраченого нерухомого майна, між УПСЗН Коростенської РДА та ФОП « ОСОБА_9 » укладались договори на проведення ринкової оцінки такого майна, а також підписувались акти приймання виконаних робіт з проведення ринкової оцінки втраченого нерухомого майна.
Так, у ході досудового розслідування було встановлено, що злочинна група у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, у 2017 - 2020 роках здійснила 12 фактів заволодіння бюджетних коштів на користь третіх осіб, на загальну суму 4 184 601,79 гривень.
Враховуючи викладене, у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.ч.1,2 ст.366 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної існує необхідність запобігання спробам:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину;
- знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 , як начальник УСП Коростенської РДА має доступ до будьяких документів, що зберігаються у вказаній установі, у зв`язку з чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи при цьому свої можливості та стійкі зв`язки, беззаперечно може вчиняти дії, спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Додатково вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 здійснювала заволодіння бюджетними коштами у тому числі шляхом службового підроблення, а саме укладала договори на оцінку майна та підписувала акти на проведення такої оцінки навіть після перерахування компенсакцій деяким громадянам;
- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, враховуючи, що свідки у вказаному кримінальному провадженні перебувають в організаційному підпорядкуванні, відносинах підлеглості та трудових відносинах з підозрюваною, ОСОБА_7 має об`єктивну можливість шляхом погроз, залякування та шантажу примусити їх змінити показання, чим вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик також підтверджується тим, що інші фігуранти кримінального провадження, які діяли за вказівкою ОСОБА_7 неодноразово приїжджали до свідка у кримінальному провадженні - ОСОБА_10 , з метою вплинути на останню та вмовити не надавати правдиві показання слідчому, а також надати неправдиві показання. Також у ході проведення НСРД було встановлено, що на свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також неодноразово впливали з метою надання неправдивих показань слідчому під час допиту у кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 як начальник УСП Коростенської РДА наділена відповідними правами та внаслідок цього має можливості для подальшого незаконного використання службового становища, у тому числі шляхом вчинення аналогічних злочинів. Вказаний ризик підтверджується також тим, що на теперішній час не всім особам повінстю виплачено вказану неправомірну компенсацію. Так, наприклад ОСОБА_13 було нараховано компенсацію у розмірі 574 398,0 гривень, а виплачено лише 162 681,79 гривень, і у випадку виділення з державного бюджету асигнувань на УСП Коростенської РДА, ОСОБА_7 матиме реальну змогу знову вчинити дії направлені на заволодіння бюджетними коштами на користь третіх осіб.
Обставинами, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу є вагомість наявних доказів, що обґрунтовують підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, яке може бути застосовано до підозрюваної у разі визнання обвинувальним вироком суду його винуватості у вчиненні злочину, а саме позбавлення волі на строк до 12 років; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_7 (4184601 грн.).
Крім того, відповідно до ст. 45 КК України злочин, передбачений ст. 191 КК України є корупційним, а тому при призначенні покарання у випадку засудження за вказаний злочин суд позбавлений можливості застосувати приписи ст.ст. 69, 75 КК України, а тому існує ризик, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відбування покарання.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню зазначених ризиків, орган досудового розслідування вважає необхідним застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_7 відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що підозрювана ОСОБА_7 не вчинить інше кримінальне правопорушення, відсутні.
Так, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_7 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останньої, виконання нею процесуальних обов`язків.
На думку органу досудового розслідування, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної на час здійснення досудового розслідування кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 в засіданні суду заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, вказав, що підозра необґрунтована, ризики, на які зсилається слідчий, визначені приписами ст.177 КПК України, не підтверджені. З моменту оголошення ОСОБА_7 про підозру остання належним чином виконувала покладені на неї процесуальні обов`язки.
Захисник ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання заперечив, вказавши, що роль ОСОБА_7 у даному кримінальному правопорушенні не доведена.
Підозрювана ОСОБА_7 підтримала позицію своїх захисників, у задоволенні клопотання слідчого просила відмовити.
Заслухавши думку прокурора і слідчого, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 від 19.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.1,2 ст. 366, ч. 2,3 ст. 365-2 КК України.
Органом досудового розслідування 15.09.2021р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1,2 ст. 366 КК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12.11.2021р. продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000433 до 15.01.2022р.
Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Приймаючи до уваги процесуальну позицію адвокатів, слідчий суддя враховує, що на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 органом досудового розслідування зібрано докази, які вказують на можливу причетність останньої до вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.5 ст.191, ч.ч.1,2 ст.366 КК України. Обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, частина яких була представлена слідчим у додатку до клопотання.
Відповідно до вимог ч.5 ст.132 КПК УКраїни під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.
Так, в клопотанні слідчий вказує на можливість підозрюваної ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.
При цьому, ні в клопотанні, ні в судовому засіданні слідчий та прокурор не обгрунтували та не надали жодного доказу на підтвердження обставин, що свідчать про реальний характер ризику, визначеного п.1 ст.177 КПК України щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Зважаючи на те, що підозрювана під час обшуку 18.02.2021р. за місцем знаходження УСП Коростенської райдержадміністрації добровільно надала вказані в ухвалі слідчого судді документи, недоведеним є ризик знищення, приховування або спотворення доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
При цьому, суд не виключає ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та осіб, яким було нараховано компенсації у 2017-2020 роках.
На переконання суду грунтується на припущеннях доводи сторони обвинувачення про ризики вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Частиною 2 вказаної норми визначено, зокрема, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , що відноситься до корупційних злочинів, з метою запобігання спробам незаконного впливу на свідків кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на неї обов`язки по забезпеченню виконання вказаної міри запобіжного заходу, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 обімає керівну посаду - є начальником УСП Коростенської районної державної адміністрації, тобто повноваження її як керівника установи передбачають, в тому числі, службові відрядження за межі м.Коростень Коростенського району.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне покласти на підозрювану ОСОБА_7 обов`язку не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Крім того, зважаючи на те, що підозрювана ОСОБА_7 не відсторонена від посади начальника УСП Коростенської районної державної, приймаючи до уваги характер роботи, службові обов`язки та повноваження останньої невиправданим втручанням у права особи буде покладення на підозрювану процесуального обов`язку утримуватися від спілкування із співробітниками УСП Коростенської РДА.
Також, суд приймає до уваги, що з моменту оголошення про підозру (15.09.2021р.) до вирішення питання про застосування запобіжного заходу (23.12.2021р.) не встановлено обставин (фактів) неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, що в свою чергу, спростовує необхідність носити підозрюваною ОСОБА_7 електронний засіб контролю.
Зважаючи на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000433 продовжено до 15.01.2022р., відповідно, застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваної ОСОБА_7 слід в межах строку досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176- 179, 184, 193, 194, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання терміном до 15.01.2022.
Покласти на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з особами, яким було нараховано компенсації у 2017-2020 роках, свідками у кримінальному провадженні за виключенням співробітників УСП Коростенської РДА.
Визначити строк дії обов`язків до 15.01.2022р.
В разі невиконання покладених судом обов`язків відносно підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід ніж особисте зобов`язання і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1