СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1846/22
пр. № 1-кп/759/725/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000061 від 11.01.2022 р. за обвинуваченням
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 02.01.2022 р. приблизно о 22:00, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_3 , завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 75 000 грн.
Так, ОСОБА_2 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , був поінформований про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , розташована земельна ділянка, де розпочинатимуться будівельні роботи. При цьому, дана земельна ділянка була оточена по периметру дерев`яним парканом з в`їзною хвірткою, не обладнаною запираючими пристроями, у зв`язку з чим вхід на територію сторонніх осіб фактично обмежений не був. Проходячи повз територію зазначеної земельної ділянки, ОСОБА_2 звернув увагу на встановлений на ній будівельний вагончик, призначений для зберігання інвентарю та тимчасового проживання, який належав ОСОБА_3 . Оскільки будівельні роботи на вказаній земельній ділянці не проводились, робітники були відсутні, то ОСОБА_2 , не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, вирішив таємно викрасти дане чуже майно, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення.
З метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 02.01.2022 р. приблизно о 22:00 замовив послуги евакуатора для перевезення будівельного вагончика.
В подальшому ОСОБА_2 зустрів евакуатор, провів його до місця погрузки та розпорядився про завантаження належного ОСОБА_3 майна, а саме: будівельного вагончика.
Після чого, з місця вчинення кримінального проступку разом з викраденим чужим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_3 майнову шкоди на загальну суму 75 000 грн.
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_2 у присутності захисника ОСОБА_4 не оспорював встановлені під час досудового розслідування обставини, беззаперечно визнав свою винуватість і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності за правилами спрощеного провадження.
ОСОБА_3 із встановленими досудовим розслідуванням обставинами згоден та не заперечує щодо розгляду справи у спрощеному проваджені.
Судом шляхом дослідження відповідних заяв встановлено, що сторони, які обізнані із своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
За таких обставин суд вважає доведеним, що 02.01.2022 р. приблизно о 22:00 ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_3 , завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 75 000 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: у виді громадських робіт.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: будівельний металевий вагончик сірого кольору та навісний замок, - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1