ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/264/22 Справа № 182/6858/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

28 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0003726 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, гр. України, з неповною середньою освітою, учня професійного ліцею, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за вищевказаними апеляційними скаргами обвинуваченого та прокурора.
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року ОСОБА_11 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання:
-за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією всього належного йому майна;
-за ч.3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на одинадцять років з конфіскацією всього належного йому майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією всього належного йому особисто майна.
ОСОБА_9 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією всього належного йому особисто майна.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважав за необхідне обраний у відношенні усіх обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 - запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 21 листопада 2021 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_11 рахується з 01 вересня 2017 року, відповідно до протоколу затримання.
Строк покарання ОСОБА_9 рахується з 21 грудня 2019 року, відповідно до протоколу затримання.
Відповідно до ст.72 КК України зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення обвинувачених, починаючи з 04 вересня 2017 року до 22 березня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_9 в дохід держави судові витрати на залучення експерта у сумі 2869грн.48 коп.
Апеляційний розгляд вищезазначених апеляційних скарг у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_9 було призначено на 28 лютого 2022 року.
18 лютого 2022 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , в обґрунтування якого прокурором зазначено, що продовження обраного запобіжного заходу необхідно з метою забезпечення виконання ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме спробам : переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тож, прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобіганню вищевказаним ризикам.
Як зазначає прокурор, на теперішній час заявлені ризики не зменшились та не перестали існувати, а обставини, що унеможливлюють перебування обвинуваченого під вартою, не встановлені.
Заслухавши суддю - доповідача, який поставив на обговорення питання доцільності продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку прокурора, яка вважала за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, позицію захисника, який просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішення цього питання, суд дійшов таких висновків.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього Кодексу.
Як витікає з приписів ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу обвинуваченому та в подальшому продовжуючи його дію у відповідності з вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 194, 197, 199 КПК України було враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , що відповідно до ст. ст. 12, 24 КК України є умисним особливо тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.
Отже, при вирішенні питання доцільності подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою апеляційний суд враховує характер інкримінованого йому кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого.
Колегія суддів вважає, що вказані обставини свідчать про наявність і вагомість ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у вигляді переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_9 обвинувачується.
Враховуючи вищезазначене, у цьому кримінальному провадженні вказані вище ризики не зменшилися, а до спливу терміну тримання під вартою вирішити справу по суті неможливо, обставини, що були підставою для взяття ОСОБА_9 під варту на час вирішення цього питання не змінилися, колегія суддів вважає, що заявлене прокурором клопотання підлягає задоволенню, а запобіжний захід, обраний обвинуваченому у вигляді тримання під вартою має бути продовжений, з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки саме такий вид запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження, що виключає можливість застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 197, 199, 331, 401 КПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 квітня 2022 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4