ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1754/21 Номер провадження 11-кп/814/1243/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника установи ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27.10.2021,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Веселе Веселівського району Запорізької області , проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою , одруженої, раніше судимої :

-23.04.2003 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185,70,75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

-13.07.2004 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185,70,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнена 05.02.2007 року з виправної колонії умовно-достроково на 1 рік 8 місяців,

-07.02.2011 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

-25.07.2014 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185,70,75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

Засудженої : 31.07.2017 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115,ч. 2 ст. 185,70,71,72 КК України до 13 років позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про застосування відносно неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Мотивуючи своє рішення, суд врахував дані про особу засудженої ОСОБА_10 , її поведінку за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду заяви, та дійшов висновку, що встановлені обставини не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці остання довела своє виправлення і до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву засудженої про умовно-дострокове звільнення.

Зазначає, що згідно характеристики засуджена працевлаштована, має сім заохочень, не має стягнень, та що суд вказані у характеристиці позитивні якості засудженої не врахував.

Також зазначає, що висновки у характеристиці про корисливу мету тактовної і ввічливої поведінки засудженої з адміністрацією та про те, що засуджена не завжди робить правильні висновки при реагуванні на заходи впливу є достатньо суб`єктивними та можуть сприйматися по різному.

Просить врахувати, що засуджена працює, сплачує аліменти, проявляє дбайливе ставлення до речей установи, не конфліктує з іншими засудженими, ввічливо себе поводить, не відноситься до злочинної ієрархії та не підтримує злочинних традицій.

Заслухавши доповідь судді, засуджену та захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, думку представника установи, який вказав на недосягнення засудженою виправлення та на те, що ОСОБА_10 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженої, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці і навчання довів своє виправлення.

Статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженої, надав їм належну оцінку в сукупності як таким, які повно та всебічно характеризують особу ОСОБА_10 .

По даній справі ОСОБА_10 засуджена 31.07.2017 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115,ч. 2 ст. 185,70,71,72 КК України до 13 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 16.03.2015, кінець строку відбування покарання 01.09.2024.

Так, відповідно до матеріалів особової справи засуджена ОСОБА_10 перебувала в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» з 24.10.2017, де характеризувалась негативно, отримала вісім стягнень за порушення вимог режиму утримання, допускала порушення вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня, під час обшуків у засудженої неодноразово було виявлено та вилучалися заборонені предмети, а саме, саморобні гральні карти, пристрої для мобільного телефону та міжкамерного зв`язку, лезо від канцелярського ножа, до роботи не залучалась.

З 23.05.2018 відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)», за час перебування в установі характеризується посередньо, має сім заохочень за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, трудового розпорядку, вимог безпеки праці, стягнень не отримувала.

Працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді №21 швачкою, до роботи ставиться посередньо, поставлені завдання виконує під контролем представників адміністрації.

Перебувала на профілактичному обліку як така, що схильна до членоушкодження, знята з обліку 01.10.2019 року.

Згідно з протоколом №16 від 24.05.2019 засуджена не заслуговує на переведення до дільниці соціальної реабілітації.

Згідно з протоколом №20 від 16.06.2021 спостережною комісією Полтавської райдержадміністрації та комісією НВК №65 постановлено не направляти матеріали до суду на умовно-дострокове звільнення ОСОБА_10 як такої, що своєю поведінкою і ставленням до праці не довела свого виправлення.

Аналогічні висновки викладено у характеристиках від 16.06.2021 та 24.05.2019. Окрім цього, відповідно до характеристики від 17.06.2021 ОСОБА_10 не досягла необхідного ступеня виправлення, потребує постійного контролю за поведінкою з боку представників адміністрації.

З огляду на вказані характеризуючі дані, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про недосягення засудженою необхідного ступеня виправлення.

Доводи апеляційної скарги захисника засудженої про сплату ОСОБА_10 аліментів, дбайливе ставлення до речей установи, поведінку із засудженими та адміністрацією установи хоча і вказують на позитивні зміни у її поведінці, однак є недостатніми для висновку про її остаточне виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджена твердо стала на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_10 в повній мірі не довела свого виправлення.

Таким чином, колегія судді не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 539 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27.10.2021 про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4