07.12.2021
Справа № 642/5510/21
Провадження: № 1-кс/642/4521/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000138 від 02.02.2018, в порядку ст.303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Харкова 22.11.2021 надійшла дана скарга, в якій заявник зазначає, що постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_4 від 11.06.2020 було відмовлено в задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000138 від 02.02.2018.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.11.2021 скасована постанова слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві від 22 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000138 від 02.02.2018.

11.06.2021 року постановою слідчого було відмовлено йому у визнанні потерпілим, яку він вважає незаконною, оскільки слідчий належним чином не обґрунтував на підставі чого він зробив висновок про відсутність спричинення заявнику моральної шкоди. Постанова не мотивована та не містить правового обґрунтування, а містить лише перелік статей КПК та їх зміст.

В судове засідання заявник надав заяву, в якій скаргу підтримав та просив суд її задовольнити, а також просив розглядати справу за його відсутністю.

Слідчий до суду не з`явився, про розгляд скарги повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд скарги за його відсутністю суду не подавав.

На запит суду слідчим були надані матеріали кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до такого висновку.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Судом встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0000138 від 02.02.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України за ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.02.2018 за заявою ОСОБА_3 від 15.12.2017 щодо неправомірних дій з боку старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_5 .

Заявником про кримінальне правопорушення є ОСОБА_3 , який 06.06.2021 подав клопотання про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 11.06.2021 винесла постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні. Постанову мотивовано тим, що останнім не надано жодного документу на підтвердження факту заподіяння йому будь-якої шкоди, намірів та спроб реалізувати вказане право заявника під час досудового розслідування ОСОБА_3 не виказував.

Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим у частині 5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим.

Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Визначення істотної шкоди зазначено у примітці до п.3 примітки до ст.364 КК України, Істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Пункт 4 цієї примітки визначає, що тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України має бути істотна шкода у розумінні п.3 примітки до вказаних статей.

Також заявник ОСОБА_3 не надав жодних переконливих доказів того, що йому спричинено моральну чи майнову шкоду в рамках розслідуваного кримінального правопорушення, а також не довів, яким чином та якими конкретно діями у цьому кримінальному провадженні йому заподіяна будь-яка шкода.

З огляду на це, слідчий суддя вважає безпідставними доводи скарги щодо підстав для залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000138 від 02.02.2018 за ч.1 ст.364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України з підстав заподіяння йому моральної чи майнової шкоди внаслідок неправомірних дій з боку старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_5 .

Суд вважає, що висновки в оскаржуваній постанові відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою, тому підстави для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.

Слід врахувати, що в постанові слідчий також вказує на те, що станом на теперішній час відсутні підстави про визнання ОСОБА_3 потерпілим.

Таким чином, наявність постанови про відмову у визнанні потерпілим не перешкоджає в подальшому визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні при наявності для цього підстав.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що таким чином права ОСОБА_3 не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 55, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000138 від 02.02.2018 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1