ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/4000/21

Провадження № 11-сс/4820/80/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно - мобільного телефону марки «HUAWEI» моделі: "Р smart +", з ІМЕI1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 з серійним номером НОМЕР_3 , чорного чохла типу бампер з написом «HUAWEI» у лівій нижній частині, сім-карти з номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , у кримінальному провадженні № 0001035 від 20.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчий не вказав про наявність обставин на підтвердження того, що добровільно наданий поліції ОСОБА_8 мобільний телефон, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ, може бути пошкоджений або знищений самим ОСОБА_8 або ОСОБА_9 . Крім того, з клопотання не вбачається, які саме цілі кримінального провадження необхідно забезпечити, з огляду на добровільне видання речового доказу ОСОБА_8 , чи виправдовують потреби досудового розслідування обмеженню права власності ОСОБА_9 . А тому дійшов висновку, що речові докази можуть бути передані на відповідальне зберігання власнику або до кімнати зберігання речових Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що забезпечить їх збереження, підстав для накладення арешту на майно, зокрема мобільний телефон не знайшов.
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження, вказану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвали нову, якою накласти арешт на мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі: "Р smart +", з ІМЕI1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 з серійним номером НОМЕР_3 , чорного чохла типу бампер з написом «HUAWEI» у лівій нижній частині, сім-карти з номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , заборонивши потерпілому ОСОБА_9 відчужувати, користуватись та розпоряджатись мобільним телефоном марки «HUAWEI» моделі: "Р smart +", чорним чохлом типу бампер з написом «HUAWEI» та заборонивши ОСОБА_10 відчужувати, користуватись та розпоряджатись сім-карткою з номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 . Зазначає, що ухвала слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 21.01.2021року, постановлена без виклику прокурора Шепетівської окружної прокуратури та копія вказаної ухвали отримана Шепетівською окружною прокуратурою лише 27.01.2021 року, відтак уважає, що строк на оскарження вказаної ухвали, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, необхідно поновити та обчислювати із 27.01.2022 року. Вважає, що судом не у повній мірі враховано те, що зазначений мобільний телефон, чохол та сім-картка оператора стільникового зв`язку є речовими доказами і передача останніх власникам на даному етапі досудового розслідування унеможливить встановлення всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення та причетності осіб до його скоєння. Зокрема, з урахуванням необхідності встановлення вартості викраденого майна, осіб, які вчинили вказане кримінальне провадження, повернення вказаних речових доказів може призвести до відчуження, втрати та пошкодження вказаного майна, що у подальшому унеможливить використання останніх як доказу факту та обставин вказаного кримінального правопорушення. На думку прокурора потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права та свободи осіб, як арешт зазначеного майна. Відтак апелянт вважає, що мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі: "Р smart +", чорним чохлом типу бампер з написом «HUAWEI» та сім-карта з номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 мають суттєве значення для встановлення всіх важливих обставин кримінального провадження, визнано речовими доказами у даному провадженні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.309 КПК України, під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, слідчим ВРЗЗС СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001035 від 20.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В ході проведення якого було встановлено, що в період часу з 00:30 год. по 07:00 год., 10.12.2021 ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, у одному із будинків, який розташований в с. Михайлючка Шепетівського району, шляхом вільного доступу, із кишені куртки ОСОБА_9 , повторно, таємно викрав належний останньому мобільний телефон марки "HUAWEI" моделі: "P smart+" у чохлі типу бампер, в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" № НОМЕР_5 , спричинивши ОСОБА_9 майнової шкоди.

19.01.2022 року ОСОБА_8 звернувся з письмовою заявою та добровільно видав для долучення до матеріалів кримінального провадження мобільний телефон марки "HUAWEI" моделі: "P smart+" у чохлі типу бампер, який він викрав у свого знайомого ОСОБА_11 .

В ході огляду вищевказаного мобільного телефону встановлено, що він має ІМЕН: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 з серійним номером НОМЕР_6 . На телефоні наявний чорний чохол типу бампер з написом «Huawei» у лівій нижній частині. В середині телефону виявлено сім-карту з номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 .

Вищевказане майно постановою слідчого приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

20.01.2022 року з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні слідчий ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді про накладення арешту на вказаний мобільний телефон.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом з цим, слідчим та прокурором не доведено та слідчим суддею не встановлено достатніх підстав, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно.
Як убачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування не доведено, що мобільний телефон мобільний телефон марки "HUAWEI" моделі: "P smart+" у чохлі типу бампер, в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" № НОМЕР_5 , ІМЕН: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 з серійним номером НОМЕР_6 , який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ, буде пошкоджений або знищений самим ОСОБА_8 або ОСОБА_9 .
Не убачається з клопотання слідчого чи виправдовують потреби досудового розслідування обмеженню права власності потерпілого ОСОБА_9 .
Не спростовують такий висновок і доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора.
Також, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна.
Також, з протоколу огляду від 20 січня 2022 року вбачається, що ОСОБА_8 добровільно надав слідчому мобільний телефон, тобто не обмежував доступ до нього.
Твердження прокурора про те, що вказаний мобільний телефон необхідний для проведення експертного дослідження визначення його вартості не спростовує законність ухвали слідчого судді, оскільки прокурор та слідчий не довели, що існують перешкоди для надання цього телефону експертам на дослідження.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, - без задоволення.
На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2022 року про відмову у накладенні арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2