ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2801/21 Справа № 216/61/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, працюючого пенсіонера, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0001728,-
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання зі встановленням іспитового строку 1 рік з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Вирішено питання судових витрат та речових доказів.
За цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 23.10.2020 року, приблизно о 17 годин 40 хвилин керуючи технічно справним автомобілем «Сhevrolet Aveo SF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вул. Ньютона зі сторони мкр. Карачуни в напрямку вул. Прорізна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу. По напрямку руху вищевказаного автомобіля був розташований нерегульований пішохідний перехід, який був позначений дорожніми знаками 5.35.1 5.35.2 (пішохідний перехід) ПДР України.
У цей же час, попереду автомобіля «Сhevrolet Aveo SF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїзну частину дороги вулиці Ньютона біля б № 2, на нерегульований пішохідний перехід, що позначений дорожніми знаками 5.35.1 5.35.2 (пішохідний перехід) ПДР України, вийшов пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи відповідно до вимог п.п. 4.16 а) Правил дорожнього руху України.
В ході подальшого руху автомобіля «Сhevrolet Aveo SF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість, та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3, 18.1 Правил дорожнього руху України.
Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_6 виявивши на проїзній частині вул. Ньютона пішохода ОСОБА_10 допустив наїзд на вищевказаного пішохода, який отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми: перелому тім`яної кістки ліворуч з переходом на скроневу кістку, забою головного мозку, субдуральної гематоми тім`яно- скроневої області ліворуч, епідуральної гематоми базальних відділів скроневої зони ліворуч, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, п.2.1.3.б «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.
Між порушенням ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 є прямий причинний зв`язок.
Дії водія ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
В апеляції:
- прокурор просить вирок скасувати та постановити новий, яким визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.
В обґрунтовування своїх вимог посилається на те, що суд не в повній мірі врахував обставини даного даного правопорушення, а саме те, що внаслідок ДТП потерпілому ОСОБА_10 завдано тяжкі тілесні ушкодження, а також той факт, що наїзд на пішохода мав місце на пішохідному переході, що є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.
На апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_9 подав заперечення в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок залишити без змін.
Зазначає, що суд врахував характер та ступінь небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та думку потерпілого ОСОБА_10 , який просив суворо обвинуваченого не карати та не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Вказує на те, що ОСОБА_6 працює у ТОВ Ливарно-виробнича компанія ПРОМГРУП слюсарем та використовує власний транспортний засіб для підвозу людей до робочого місця за попередньою домовленістю з керівництвом.
Крім того, ОСОБА_6 одружений, право керування належним йому транспортним засобом йому вкрай потрібно не тільки для робочих потреб, але й для потреб його сім`ї.
Заслухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого заслуговують на увагу.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За роз`ясненнями п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.06 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за ч. 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів з необережною формою вини, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, пенсіонер, працюючий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, матеріальні збитки потерпілому відшкодовано повністю, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття, безперечне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Водночас, на думку колегії суддів, місцевий суд належним чином не обґрунтував висновку стосовно не застосування до обвинуваченого додаткового покарання, передбаченому санкцією ч.2 ст.286 КК України.
Враховуючи наслідки, що настали та характер допущених особою порушень Правил дорожнього руху України, на думку колегії суддів, непризначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не є дієвим та ефективним заходом для запобігання та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому вирок суду у відповідності з п.4 ч.1 ст. 409 КПК підлягає скасуванню внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням нового вироку апеляційним судом.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, колегія суддів враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, характер та мотиви допущених ним грубих порушень Правил дорожнього руху України, наслідки, що настали, а саме завдані потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, пенсіонер, працюючий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, матеріальні збитки потерпілому відшкодовано повністю, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, безперечне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Крім того, хоча потерпілий не наполягав на суровому покаранні обвинуваченого, проте слід зауважити, що відповідно до висновків Верховного Суду (постанова від 11.02.2021 у справі №191/624/20), кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України, належить до злочинів проти безпеки дорожнього руху, у зв`язку із чим, думка потерпілої особи щодо призначення покарання враховується в сукупності з іншими обставинами.
Колегія суддів, також зважає при вирішенні питання призначення покарання на дотримання практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).
За наведених обставин в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 роки з визначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік, та звільненням від відбування основного покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, яке буде відповідати вимогам статей 50, 65 КК України, та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання і не ставити особистий і надмірний тягар для обвинуваченого.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок в частині призначення покарання скасувати та постановити в цій частині свій вирок.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2021 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4