Справа № 366/3127/21
Провадження № 1-кс/366/87/22
У Х В А Л А

17 січня 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю учасників провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника потерпілих ОСОБА_7 , розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000427 від 11 травня 2021 року, які надійшли від Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 , в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Іванківського районного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.
17 січня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з посиланням на те, що строк дії ухвали Іванківського районного суду від 19.11.2021 року, якою ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, закінчується 18.01.2022 року, однак підстави, які слугували для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та пояснив, що прокурор всупереч положень КПК подав клопотання менш, ніж за три години, чим вкотре порушив право на захист обвинуваченого. Вважає, що клопотання належним чином необґрунтоване. Крім того, зазначив, що його підзахисний ОСОБА_4 від слідства не переховувався, на свідків, потерпілих тиску не чинив, навпаки, зі сторони потерпілого ОСОБА_8 лунали погрози на адресу ОСОБА_4 . Не зважаючи на те, що у суді перебуває цивільна справа про усунення перешкод у користуванні майном та виселення з житлового будинку, з показів колишньої дружини відомо, що ОСОБА_4 до взяття його під варту працював та утримував своїх неповнолітніх дітей. При вирішенні питання про продовження строку триманні під вартою просив суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Однак, у разі задоволення судом клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, просить визначити розмір застави з урахуванням майнового стану обвинуваченого, інших даних про його особу.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, який заперечував в задоволенні даного клопотання.
Представник потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 повністю підтримав клопотання прокурора та зазначив, що спостерігаючи за поведінкою обвинувачених, не бажає та не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим. З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, які притаманні професійним злочинцям, повністю підтримує клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки інших учасників процесу, суд при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу виходить з наступного.
В частині третій статті 315 КПК України унормовано, що під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження суд має право обрати, змінити чи скасувати обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід; при розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, статтею 184 якого передбачено ініціювання прокурором застосування запобіжного заходу шляхом звернення до суду з клопотанням, що повинно відповідати вимогам вказаної статті.
В рішенні від 23.11.2017 Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді відносно будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними; в підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням гарантованого частиною першою статті 29 Конституції України його права на свободу й особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу. За змістом пункту 5 вказаного рішення, під час судового провадження у суді першої інстанції, в тому числі проведення підготовчого судового засідання, прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок, крім іншого, доводити необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.
Відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України в рішенні № 26-рп/2009 від 19.10.2009, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; встановлення обмежень прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним. За частиною другою статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом; в пункті 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року унормовано право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. В рішенні № 7-р/2019 від 25.06.2019 Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина виключно на підставі вмотивованого рішення суду.
За змістом статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. В частині першій, пункті 4 частини другої статті 183 КПК України унормовано застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно у разі доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Посилання прокурора на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 185 КК України, що не може бути перевірено судом на даній стадії, є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому репутація обвинуваченого, яким інкримінується вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочинів, безумовно свідчать про існування ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України.
Суд, з урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є необхідним.

За переконанням суду, будь-які менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, з урахуванням продовження існування відносно ОСОБА_4 ризиків, передбачених пунктами 1-5, частини першої статті 177 КПК України, не забезпечать дотримання ними процесуальних обов`язків під час судового розгляду, що зумовлює продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 березня 2022 включно.
Керуючись ст.ст. 314 - 316 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Сукачі Іванківського району Київської області, українцю, громадянину України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Датою закінчення дії ухвали вважати 17 березня 2022 року включно.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Повний текст виготовлено 17 січня 2022 року

Суддя: ОСОБА_1