Справа №: 343/1434/21
Провадження №: 1-кп/0343/137/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження №1-кп/0343/137/21, справа №343/1434/21, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000102 від 24.06.2021, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, згідно зі ст. 108 КК України, несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:
ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто вчинив хуліганство.

Кримінальний проступок вчинено за таких обставин:

20 червня 2021 року близько 05 години 50 хвилин ОСОБА_6 знаходився в громадському місці - автобусній зупинці, що в м. Долина по проспекту Незалежності, де до нього підійшов ОСОБА_3 , з яким той особисто знайомим не був, щоб повернути мобільний телефон, який був загублений ОСОБА_7 . У ході розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виникла словесна перепалка, під час якої останній безпричинно, усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, маючи на меті показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю, діючи умисно, у присутності працівника КП «Комунгосп» Долинської міської ради, демонструючи грубу силу та явну неповагу до суспільства, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, наніс потерпілому ОСОБА_6 ряд ударів руками та ногами. Після цього за допомогою фізичних зусиль ОСОБА_3 повалив ОСОБА_6 на землю та продовжив наносити удари ногами та руками у різні ділянки тіла. Внаслідок хуліганських дій обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: синця з травматичним набряком м`яких тканин у ділянці обличчя, синця у ділянці лівого плечового суглоба, садна в ділянках лівої клубової кисти, лівого ліктьового та колінних суглобів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:
у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зазначив, що у 5 годині ранку 20 червня 2021 року він знайшов телефон. Він зателефонував з вказаного мобільного пристрою. На його дзвінок відповів потерпілий ОСОБА_6 , який повідомив, що знайдений телефон налажежить його дівчині. Вони домовились про зустріч. Однак, коли зустрілись, між ними виникла словесна перепалка. Після неї відбулися події, які викладені у обвинувальному акті. Він, нехтуючи існуючими правилами та нормами поведінки у суспільстві, перебуваючи у громадському місці, наніс 2-3 удари потерпілому, які продовжив наносити останньому, поваливши його на землю. У вчиненому щиро кається, розуміє протиправність своїх дій, обіцяє, що більше такого не повторить, просить його суворо не карати та врахувати, що перед потерпілим він вибачився і вони примирились.

Потерпілий в судовому засіданні вказав, що він з обвинуваченим примирився. Останній попросив у нього вибачення. Просить обвинуваченого суворо не карати, врахувати його молодий вік та щире каяття.

ІІІ. Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:
враховуючи те, що обвинувачений повністю визнає свою вину, не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, даних про речові докази та понесені судові витрати, проти чого не заперечив у судовому засіданні потерпілий.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:
аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки він грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто вчинив хуліганство.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:
до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, примирення з потерпілим.

Судом обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

VІ. Мотиви призначення покарання:
призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особа винного, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він, згідно зі ст. 108 КК України, не судимий, так як 12.07.2019 сплатив штраф, призначений йому за вироком суду від 12.07.2019, про що свідчить квитанція № ПН1016337. На обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах КНП "Долинська багатопрофільна лікарня" Долинської міської ради не знаходиться, що підтверджується довідкою № 101 від 14.07.2021. Проживає у квартирі разом з матір`ю, є приватним підприємцем.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд також враховує, що однією із форм правосуддя є відновне правосуддя, основною метою якого є створення умов для примирення потерпілих і правопорушників та усунення наслідків, спричинених злочином, що фактично відбулось у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, яка просила призначити покарання у виді штрафу, обвинуваченого, який погодився з думкою прокурора, потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати та призначити якнайменший штраф, оскільки останній вибачився перед ним, є особою молодого віку, також суд враховує відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про його особу, те, що він є приватним підприємцем, однак здійснення такої діяльності тільки розпочинає, обставини вчинення проступку та його ставлення до цього, і вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України.

Саме таке покарання буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:
Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались. Арешт не накладався.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не заподіяна. Процесуальних витрат не понесено.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- догоспітальний протокол № 1706 ОСОБА_6 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000102 у сторони обвинувачення, повернути потерпілому ОСОБА_6 ,

- CD-R диск із записами з камер відеоспостереження, які розташовані за адресою м. Долина, проспект Незалежності за 20.06.2021, залишити при матеріалах кримінального провадження за № 0000102 від 24.06.2021, які зберігаються в сторони обвинувачення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1