Справа № 991/7822/21
Провадження 1-кс/991/7931/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 листопада 2021 року Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 дослідив скаргу адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та

ВСТАНОВИВ:

1.До Вищого антикорупційного суду 18 листопада 2021 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі НАБ України), що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

2.Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 18 листопада 2021 року справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

3.Судовому розгляду вказаної скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду. В ході підготовчої діяльності слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення скарги із доданими матеріалами адвокату ОСОБА_2 з огляду на таке.

3.1.Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів встановлено, що НАБ України 03 листопада 2021 року було зареєстровано заяву ОСОБА_3 про те, що в діях службових осіб (державних службовців, посади яких віднесені до категорії «А») ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями 205-1, 385 КК України.

3.2.З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя констатує порушення правил підсудності сукупності специфічних характеристик кримінального провадження, яка визначає певний судовий орган, на який покладається обов`язок розгляду даного провадження, а також пропуск строку звернення зі скаргою на бездіяльність НАБ України.

3.3.Правила визначення предметної підсудності Вищого антикорупційного суду містяться у статті 33-1 КПК України. У частині 2 цієї статті вказано, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

3.4.За частиною першою статті 33-1 КПК України до підсудності Вищого антикорупційного суду віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

3.5.Правила визначення підслідності, що визначені частиною п`ятою статті 216 КПК України умовно можна поділити на наступні: за суб`єктом вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України); за розміром предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди (п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України); за «адресатом активного підкупу чи впливу» (п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України). Відтак, для того, щоб слідчий суддя Вищого антикорупційного суду мав повноваження здійснювати розгляд будь-яких скарг чи клопотань належить встановити, зокрема, наявність одного із критеріїв, які пов`язані із умовами, які визначені у вищевказаній частині п`ятій статті 216 КПК України. В ході здійснення підготовчої діяльності до судового розгляду цієї скарги слідчий суддя констатував, що відсутній будь-який критерій, що зазначений у частині п`ятій статті 216 КПК України.

3.6.Слідчий суддя також звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року (справа № 487/7605/19) зазначає: «Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів. … Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.»
3.7.Статтею 7 КПК України серед основних засад кримінального провадження передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Її зміст розкривається у статті 24 цього ж Кодексу, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відтак, у ній встановлено спосіб реалізації відповідного права. Він врегульований, зокрема, Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

3.8.Статтею 304 КПК України у частині 1 встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Обмеження процесуальних строків на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора спрямоване на забезпечення принципу верховенства права, а точніше, одного з його елементів принципу правової визначеності.

3.9.Європейський Суд з прав людини у багатьох рішеннях щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

3.10.Слідчий суддя зазначає, що строк на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР є преклюзивним. Це підтверджується п. 1.1 листа ВССУ від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17: «Також у судовій практиці проблемним є питання моменту, з якого починається обчислення строку звернення зі скаргою на аналізований вид бездіяльності. Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.»
3.11.Відтак, момент вчинення бездіяльності посадовою особою НАБ України обраховується після спливу 24-годинного строку з моменту отримання НАБ України заяви. Саме з цього моменту необхідно відраховувати момент вчинення бездіяльності, а направивши скаргу до Вищого антикорупційного суду 18 листопада 2021 року представник заявника пропустив встановлений законом строк.

3.12.Представник заявника просить про поновлення строку. Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді (ч. 1 ст. 117 КПК України). Вирішення питання про поважність причин пропущення строку покладається на розсуд слідчого судді. В загальному, поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

3.13.Слідчий суддя враховує, що представник заявника просить поновити пропущений строк з тих підстав, що скарга перебувала на розгляді у Солом`янському районному суді міста Києва. За результатами розгляду було постановлено ухвалу про повернення скарги з мотивів її непідсудності Солом`янському районному суду міста Києва. В той же час, представництво інтересів ОСОБА_3 здійснюється фаховим юристом адвокатом ОСОБА_2 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС « 9320/10 від 31 липня 2020 року). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатура України недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі. Відповідно до ст. 11 Правил адвокатської етики, зважаючи на суспільну значущість і складність професійних обов`язків адвоката, від нього вимагається високий рівень професійної підготовки, ґрунтовне знання чинного законодавства, практики його застосування, опанування тактики, методів і прийомів адвокатської діяльності.

3.14.Зважаючи на те, що адвокат є фахівцем в галузі права, представник ОСОБА_3 не може посилатися на те, що їй було невідомо про встановлений КПК України порядок визначення підсудності з розгляду скарг на бездіяльність НАБ України у кримінальному провадженні., тому подання звернення до суду із порушенням правил підсудності не є поважною причиною пропуску строку.

3.15.Додатково слідчий суддя зазначає, що відсутність у слідчого судді Вищого антикорупційного суду процесуальних повноважень розглянути подану скаргу зумовлює неможливість її розгляду по суті і, відповідно, прийняття рішення про її задоволення або відмову.

4.Відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, а також якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. Отже, належним процесуальним реагуванням на вищезгадані порушення буде повернення скарги.

5.Таким чином, зі змісту скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , та доданих до неї матеріалів вбачається, що її було подано до Вищого антикорупційного суду з порушенням правил предметної підсудності, що визначені у ст. 33-1 КПК України, а також строків звернення зі скаргою на бездіяльність НАБ України. Такі порушення вимог кримінального процесуального закону мають наслідком повернення скарги.

Керуючись вищенаведеним та на підставі статей 33-1, 304 КПК України слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути.

2.Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

3.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

4.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

5.Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_7