Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3375/21
номер провадження 1-кс/695/957/21
У Х В А Л А
14 грудня 2021 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання, подане адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту на автомобіль ЗІЛ-ММЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1973 р.в.
В обґрунтування клопотання зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2021 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001169, від 17.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України накладено арешт на вантажний автомобіль марки ЗІЛ-ММЗ, модель 554, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1973 року випуску, яким керував ОСОБА_5 , що на праві власності належить ОСОБА_6 та яким має право користуватись ОСОБА_4 , а також деревину клен, яка завантажена на даний транспортний засіб, що зазначена та описана у протоколі огляду місця події від 18.11.2021 року, при цьому арештоване майно вилучено та передано на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Січова, 3, м. Золотоноша Черкаської області.
Скаржник у своїй скарзі посилається на безпідставність проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 , який користується зазначеним вище автомобілем здійснював перевезення гілок дерев, що були обпиляні біля земельної ділянки, яка обробляється ТОВ «Юридична компанія «Інтелект» на замовлення останньої. Для цих цілей він залучив ОСОБА_5 .. При цьому лісова смуга, яка обмежує масив земель сільськогосподарського призначення та де здійснювалося обпилювання гілок дерев для проїзду сільськогосподарської техніки, не є землями лісового фонду, а передана вказаному підприємству в користування. Разом із тим працівники поліції належно не з`ясували вказані обставини та безпідставно вилучили вказаний автомобіль.
Представник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 наполягає, що вказаний автомобіль є джерелом доходу сім`ї ОСОБА_4 , а тому його безпідставне утримання створює суттєві негативні наслідки для останнього, крім того, автомобіль був вилучений ще 18.11.2021 р., а тому у органів слідства було достатньо часу для проведення із вказаним автомобілем усіх необхідних слідчих дій, зокрема огляду майна та призначення відповідних експертиз, чого зроблено також не було.
Для розгляду матеріалів клопотання ОСОБА_4 та його представник, адвокат ОСОБА_3 не з`явився, однак останній звернувся до суду із заявою, в якій розгляд справи просив провести за їх відсутності, на задоволенні вказаного клопотання наполягав у повному обсязі.
Слідча СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернулась до суду із заявою, в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на необхідність проведення із вказаним транспортним засобом слідчих дій, а також необхідність визначення кількості випиляної деревини та її виду.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя зазначає про таке.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 22 листопада 2021 року по кримінальному провадженні №0001169 від 17.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України було накладено арешт на автомобіль марки ЗІЛ-ММЗ, модель 554, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1973 року випуску, яким керував ОСОБА_5 , що на праві власності належить ОСОБА_6 та яким має право користуватись ОСОБА_4 , а також деревину клен, яка завантажена на даний транспортний засіб, що зазначена та описана у протоколі огляду місця події від 18.11.2021 року. Вказаний автомобіль передано до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області для його зберігання та проведення із ним подальших слідчих дій.
Із змісту вказаної вище ухвали вбачається, що підставою для накладення арешту на зазначене майно слугувало те, що останнє підпадає під ознаки речових доказів, а тому з метою запобігання можливості відчуження майна, його псування, знищення, тощо до проведення з ним слідчих дій, було надано розпорядження про можливість вилучення його на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .
За таких обставин, на початковому етапі досудового розслідування, на думку слідчого судді, існувала необхідність накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів та, як вбачається із змісту клопотання про арешт майна, із вказаним майном необхідно було провести ряд слідчих та процесуальних дій, які мають суттєве значення для даного кримінального провадження, а тому накладення арешту на нього забезпечувало б безперешкодний доступ слідчого чи експерта до вказаного майна та забезпечувало уникнення небезпеки його знищення чи зміни.
Вирішуючи обґрунтованість клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя виходить з такого.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, в якому вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним
Частиною першою статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На даний час за вказаним кримінальним провадженням досудове розслідування досі триває.
Водночас слідчим не було повідомлено суд про вчинення будь-яких слідчих дій із вказаним автомобілем. Слідчий суддя зауважує, що у органів досудового розслідування було вдосталь часу для огляду автомобіля, проведення із ним відповідних слідчих дій та їх фіксації.

При цьому у своїй заяві слідча вказує про намір провести слідчі дії із вказаним автомобілем, не зазначаючи при цьому ні їх кількість, ні їх вид. Доказів того, що станом на день розгляду клопотання відносно вказаного майна проведено не всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні слідчому судді не надано.
Володілець майна не є підозрюваним, обвинуваченим по даному кримінальному провадженні, його процесуальний статус досі не визначений.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Таким чином, на підставі викладеного вище та беручи до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не надав слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Крім того слідчий суддя зауважує, що доводи слідства про відсутність підстав для скасування арешту на автомобіль у зв`язку з необхідністю дослідження виду випиляної деревини та встановлення її кількості не заслуговують на увагу, оскільки із вказаної вище ухвали суду вбачається, що під час огляду місця події 17.11.2021 слідчим Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області оглянуто вантажний автомобіль марки ЗІЛ, д.н.з. НОМЕР_1 , на який завантажено деревину породи клен, без будь-яких належних супроводжуючих документів про походження вказаної деревини, в результаті чого вказаний автомобіль разом з деревиною вилучено до Вільхівського лісництва ДП «Золотоніське лг» за адресою: вул. Шевченка, 1а, с. Вільхи Золотоніського району, на тимчасове зберігання до з`ясування обставин по справі.
Таким чином вбачається, що вказаний автомобіль був оглянутий, вид деревини та її кількість встановлена, крім того ОСОБА_4 просить скасувати арешт та передати йому в користування тільки вантажний автомобіль марки ЗІЛ-ММЗ, модель 554, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1973 року випуску.
За таких обставин та керуючись ст., ст.100, 174, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скасувати арешт на вантажний автомобіль марки ЗІЛ-ММЗ, модель 554, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1973 року випуску, яким керував ОСОБА_5 , що на праві власності належить ОСОБА_6 та яким має право користуватись ОСОБА_4 , що було накладено на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 22 листопада 2021 року по кримінальному провадженні №0001169 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та передати вказаний автомобіль ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відповідальне зберігання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1