УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.01.2022 Справа №607/895/22

Номер провадження: 1-кс/607/354/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного, адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 09 вересня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, без статусу депутата, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 та ч. 2 ст. 355 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000236 від 09 вересня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 та ч. 2 ст. 355 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 на строк 60 днів.
Клопотання мотивовано тим, що групою слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 09 вересня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник єдиний спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 .

З цією метою, 17 липня 2021 року в після обідній час ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з власного мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_10 з абонентським номером НОМЕР_2 та домовився про зустріч.

Цього ж дня, до місця проживання ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на автомобілі приїхав ОСОБА_11 , який не будучи обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за добровільною згодою ОСОБА_10 підвіз останнього на місце зустрічі із ОСОБА_8 , яке знаходиться на ділянці лісу в с. Іква Кременецького району Тернопільської області.

Перебуваючи на вказаній лісовій ділянці, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, висловив незаконну вимогу ОСОБА_10 щодо передачі грошових коштів в сумі 3 000 доларів США, погрожуючи при цьому переоформленням належного йому автомобіля на інших людей без його відома або пошкодженням вказаного автомобіля шляхом підпалу.

В подальшому, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, цього ж дня повторно зателефонував до ОСОБА_10 та в ході розмови висловив незаконну вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погодившись організувати зустріч із людьми, яким потрібно передати грошові кошти.

Надалі, 24.07.2021 року в обідній час ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, зателефонував останньому та домовився про зустріч на ділянці об`їзної дороги що в м. Кременець Тернопільської області, при цьому продовжуючи погрожувати ОСОБА_10 переоформленням належного йому автомобіля, на що останній погодився, усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_8 .

Цього ж дня в обідній час, перебуваючи на ділянці об`їзної дороги що в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільнонебезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, висловив незаконну вимогу ОСОБА_10 щодо передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погрожуючи при цьому наступною зустріччю, під час якої останній пожаліє, а ОСОБА_9 після цього замахнувся рукою з наміром нанести удар ОСОБА_10 .

Після того як ОСОБА_10 відмовився надавати грошові кошти, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 залишили місце зустрічі.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження і знищення їхнього майна (вимаганні), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 за надумане та неіснуюче боргове зобов`язання.

З цією метою, 17 серпня 2021 року близько 23.00 год. ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільнонебезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи поблизу домоволодіння ОСОБА_12 , що за адресою АДРЕСА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних зобов`язань в останнього перед ними немає, висловили незаконну вимогу ОСОБА_12 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільноправового зобов`язання та передачі їм грошових коштів в сумі 60000 гривень до вечора того ж дня, при цьому погрожуючи насильством над ним та його родичами та пошкодженням їхнього майна.

Одразу після цього, ОСОБА_12 , усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільноправового зобов`язання, погодився на їх незаконні вимоги та того ж дня з власної банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_3 перерахував 15000 гривень на банківську картку АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_4 , відкриту на ім`я ОСОБА_4 , та 15000 гривень на невстановлену досудовим розслідуванням банківську картку, номер якої вказав йому ОСОБА_8 .

Надалі, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 , 8 вересня 2021 року об 11:52 год., під час зустрічі з потерпілим поблизу домоволодіння останнього, що за адресою: АДРЕСА_3 , повторно висловили незаконну вимогу ОСОБА_12 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільноправового зобов`язання та передачі їм решти грошових коштів в сумі 30000 гривень до вечора того ж дня.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 , 9 вересня 2021 року о 16:08 год. ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , зустрілися з ОСОБА_12 поблизу домоволодіння останнього, що за адресою: АДРЕСА_3 , де повторно висловили незаконну вимогу ОСОБА_12 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільноправового зобов`язання та передачі їм решти грошових коштів в сумі 30000 гривень до вечора того ж дня.

В подальшому, 10 вересня 2021 року близько 17:41 год. до воріт будинку по місцю проживання ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_3 , на автомобілі марки BMW 740, д.н.з. НОМЕР_5 , приїхав ОСОБА_8 , якому ОСОБА_12 на виконання попередньо висунутої ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 незаконної вимоги передав грошові кошти в сумі 2000 гривень, як частину із 60000 гривень, залишивши їх на водійському сидінні автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_8 .

Надалі, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_12 , 16 вересня 2021 року о 13:03 год. зустрілися із ОСОБА_12 неподалік будинку АДРЕСА_3 , де на виконання попередньо висунутої незаконної вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , отримали від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 3 000 гривень, як частину із 60000 гривень, які останній передав в руки ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_12 , 24 вересня 2021 року о 12:05 год. зустрівся із потерпілим ОСОБА_12 поблизу домоволодіння за місцем його проживання, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де останній усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільноправового зобов`язання, передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 10000 гривень, як частину сукупної вимоги в сумі 60000 гривень.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 45000 грн., чим завдали шкоди останньому у вказаному розмірі.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 за надумане та неіснуюче боргове зобов`язання.

З цією метою, наприкінці серпня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільнонебезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, попросив ОСОБА_14 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з його мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_6 зателефонувати на мобільний телефон ОСОБА_13 з абонентським номером НОМЕР_7 та домовитись про зустріч, на що ОСОБА_14 погодився.

Після цього, наприкінці серпня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) зустрівшись згідно попередньої домовленості поблизу магазину «У Сірка», що знаходиться в м. Почаєві Кременецького району Тернопільської області із ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , перебуваючи в салоні автомобіля BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних зобов`язань в останнього перед ними не існує, висловив незаконну вимогу ОСОБА_13 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільноправового зобов`язання та передачі їм грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи при цьому насильством над його близькими родичами.

ОСОБА_13 , усвідомлюючи реальність висловлених ОСОБА_8 погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ним неіснуючого цивільноправового зобов`язання, погодився на його незаконні вимоги, повідомивши при цьому, що йому потрібно декілька днів для того, щоб знайти таку суму грошових коштів.

В подальшому, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , у вересні 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), використовуючи мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_9 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_13 з абонентським номером НОМЕР_7 та в ході телефонної розмови повторно висловив надуману та незаконну вимогу, щодо передачі грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи завершенням «спокійного життя».

Надалі, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , з корисливих мотивів в середині вересня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), домовився про зустріч із ОСОБА_13 у ресторані «Прованс», що знаходиться в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області. Побоюючись реалізації висловлених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погроз, ОСОБА_13 погодився на зустріч.

У середині вересня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у ресторані «Прованс», що знаходиться в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , висловив незаконну вимогу ОСОБА_13 щодо передачі грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи при цьому насильством над його близькими родичами та знищенням його будинку шляхом підпалу.

ОСОБА_13 , усвідомлюючи реальність висловлених ОСОБА_4 погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільноправового зобов`язання, погодився на його незаконні вимоги, повідомивши що йому потрібно тиждень часу для того щоб знайти таку суму грошових коштів.

Надалі, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_13 , 16 вересня 2021 року о 13:03 год. зустрілися із ОСОБА_13 неподалік будинку АДРЕСА_3 , де на виконання попередньо висунутих незаконних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , отримали від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 3000 гривень, як частину із 700 доларів США., які останній передав в руки ОСОБА_9 .

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_13 на загальну суму 3000 грн., чим завдали шкоди останньому у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимогах передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими та їх близькими родичами, пошкодження і знищення їхнього майна (вимаганнях), вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, досудовим розслідування встановлено, що в грудні 2020 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_15 , на підставі усного договору, позичила ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які останній зобов`язувався повернути ОСОБА_15 через два місяці, без уточнення конкретної дати, однак у вказаний термін не повернув.

У невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на примушування ОСОБА_16 до виконання свого цивільноправового зобов`язання перед ОСОБА_15 .

Так, наприкінці серпня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, спрямованим на примушування ОСОБА_16 до виконання цивільноправового зобов`язання, приїхали на автомобілі по місцю проживання ОСОБА_16 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , після чого спільно із останнім, поїхали в ресторан «Едельвейс», що знаходиться в м. Збараж Тернопільського району Тернопільської області.

Перебуваючи у вказаному закладі, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати їх спільний єдиний прямий умисел, спрямований на примушування ОСОБА_16 до виконання його цивільноправового зобов`язання, висловили останньому вимогу про повернення ОСОБА_15 грошових коштів в сумі 3000 доларів США, при цьому ОСОБА_8 погрожував насильством над ОСОБА_16 та пошкодженням майна, а саме спаленням ввіреного ОСОБА_16 мікроавтобуса.

Усвідомлюючи реальність зазначених погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання цивільноправового зобов`язання перед ОСОБА_15 , ОСОБА_16 повідомив про те, що на даний час він може повернути ОСОБА_15 лише 1000 доларів США з суми боргу, та зробить це 31 серпня 2021 року при особистій зустрічі із останньою.

Надалі, 31 серпня 2021 року близько 18:00 год., перебуваючи на АЗК «WOG» що знаходиться в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 2А, ОСОБА_16 , на виконання вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , передав грошові кошти в сумі 1000 доларів США в руки ОСОБА_8 , як частину боргу з 3000 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, тобто примушуванні до виконання цивільноправового зобов`язання, а саме у вимозі виконати договір з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження і знищення його майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

25 вересня 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 90 800 грн.

13 жовтня 2021 року ухвалою Тернопільського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25 вересня 2021 року і винесено нову ухвалу, якою задоволено клопотання, подане слідчим та погоджене прокурором, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30 жовтня 2021, без визначення альтернативного запобіжного заходу.

23 жовтня 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24 листопада 2021 року.

23 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 до 4 місяців.

24 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 січня 2022 року.

Однак завершити досудове розслідування до вказаної дати виявилось неможливим, у зв`язку із чим 14 січня 2022 року стороною обвинувачення до Тернопільського міськрайонного суду подано клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 до 6 місяців.

Враховуючи те, що термін дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 закінчується, однак підстави з яких було застосовано запобіжний захід продовжують існувати та досудове розслідування даного кримінального провадження ще не завершено, виникла об`єктивна необхідність у продовженні строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання щодо необхідності продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_17 у виді тримання під вартою, слідчий вказує на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 та ч. 2 ст. 355 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були зазначені при застосуванні запобіжного заходу, не зменшились, та продовжують існувати, зокрема, ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив відхилити клопотання про продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що інкримінованих йому діянь він не вчиняв, відтак підозра є необґрунтованою.
Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого з підстав, викладених письмово. Захисник ОСОБА_6 зазначив, що після обрання ОСОБА_17 запобіжного заходу та внесення ним застави до 13 жовтня 2021 року він виконував покладені на нього обов`язки. Захисник вважає, що ризики, які бралися до уваги слідчим суддею зменшилися або взагалі перестали існувати. Захисник ОСОБА_5 зазначила, що підозра є необґрунтованою, а ризики недоведеними, вони мінімальні абj ж не існують. У ОСОБА_4 є проблеми із здоров`ям, в нього видалений жовчний міхур та діагностовано хронічний панкреатит. Він позитивно характеризується за місцем проживання та має міцні соціальні зв`язки малолітню дитину, цивільну дружину та батьків пенсіонерів. Захисник ОСОБА_5 просила обрати ОСОБА_17 менш жорсткий запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою для того, щоб він міг пролікуватися. Додатково зазначила, що кримінальне провадження, на яке покликається прокурор, розглядається Суворовським районним судом м. Одеси з 2017 року і ОСОБА_4 в ході його розгляду не уникав досудового розслідування і суду. Жодної інформації про те, що перебуваючи певний період часу під заставою, ОСОБА_4 впливав на будь-кого немає. Всі ці доводи клопотання про продовження строку тримання під вартою є надуманими припущеннями, які трактуються на користь підозрюваного.

Заслухавши пояснення, дослідивши копії матеріалів, долучених до клопотання, наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшла до висновку, що воно є обґрунтованим, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Частиною 1 ст. 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе наявності обставин, які: виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а саме: котрі свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; котрі перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

25 вересня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та 12 січня 2022 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

24 листопада 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , на 60 днів, тобто до 22 січня 2022 року (ухвала у справі № 607/21278/21).

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 09 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України, продовжено до шести місяців ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2022 року № 607/728/22.

На думку слідчого судді, вказана підозра є обґрунтованою, що підтверджується наданими доказами, а саме: заявою ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 09 вересня 2021 року; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_12 від 13 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року, 29 вересня 2021 року, 02 листопада 2021 року та 29 листопада 2021 року; протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_12 осіб для впізнання за фотознімками від 15 вересня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29 вересня 2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 24 вересня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 27 вересня 2021 року; протоколом огляду відео файлу від 25 вересня 2021 року; протоколами обшуку від 24 вересня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 24 вересня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 02 листопада 2021 року; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13 грудня 2021 року; анкетоюзаявою до Договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк»; випискою по рахунку; заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 14 вересня 2021 року;протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15 вересня 2021 року та 10 грудня 2021 року; протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_10 осіб для впізнання за фотознімками від 15 вересня 2021 року;протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 29 жовтня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 05 жовтня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 17 грудня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 17 грудня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27 вересня 2021 року;протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 27 вересня 2021 року; заявою ОСОБА_16 про вчинення кримінального правопорушення від 27 вересня 2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 08 листопада 2021 року; протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_16 осіб для впізнання за фотознімками від 06 жовтня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 29 вересня 2021 року та 12 листопада 2021 року; протоколами пред`явлення свідку ОСОБА_15 осіб для впізнання за фотознімками від 29 вересня 2021 року;заявою ОСОБА_13 про вчинення кримінального правопорушення від 28 вересня 2021 року; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_13 від 29 вересня 2021 року та 02 листопада 2021 року; протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_13 осіб для впізнання за фотознімками від 29 вересня 2021 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_13 від 29 жовтня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15 листопада 2021 року; протоколом одночасного допиту між потерпілим ОСОБА_13 та свідком ОСОБА_14 від 10 грудня 2021 року; протоколами пред`явлення свідку ОСОБА_14 осіб для впізнання за фотознімками від 05 листопада 2021 року; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10 грудня 2021 року; описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 10 грудня 2021 року; листом АТ «АкцентБанк» від 10 грудня 2021 року № 20.1.0.0.0/720211208/788; заявою про відкриття поточного рахунку; анкетоюзаявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АБанк»; протоколами за результатами проведення НСРД у кримінальному провадженні від 13 вересня 2021 року, 04 жовтня 2021 року, 24 вересня 2021 року, 11 жовтня 2021 року; 28 жовтня 2021 року; 17 грудня 2021 року; протоколами огляду грошових коштів від 10 вересня 2021 року, 24 вересня 2021 року; протоколами огляду потерпілого та вручення йому грошових коштів перед початком проведення слідчого експерименту від 10 вересня 2021 року, 16 вересня 2021 року, 24 вересня 2021 року; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 10 вересня 2021 року, 16 вересня 2021 року; протоколом огляду грошових коштів від 16 вересня 2021 року;протоколами затримання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 від 24 вересня 2021 року; протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_4 від 24 вересня 2021 року; протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 24 вересня 2021 року, 25 вересня 2021 року.

Надаючи оцінку наведеним доказам, слідчий суддя зважає на те, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слідчий суддя враховує те, що діючий КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Більш того, слідчий суддя привертає увагу до того, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст. 199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені доводи сторони захисту щодо існування у захисту сумнівів щодо обґрунтованості підозри оголошені ОСОБА_17 .

Слідчий суддя констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, в тому числі і протоколу обшуку від 24.09.2021 року та диску, який було оглянуто в процесі розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_17 , буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя, звертає увагу на те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості та достатності для визнання особи винуватою, чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу, що і зроблено у даній судовій справі.

У зв`язку із закінченням 22 січня 2022 року строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2021 року про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

Слідчий у клопотанні про продовження строку тримання від вартою ОСОБА_4 покликається на наявність ризиків: переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені раніше ризики продовжують бути та вони виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, і ними є:

ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, який обумовлений тим, що підозрюваному, у випадку визнання його винуватим згідно підозри, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також даними щодо особи ОСОБА_4 , зокрема того, що він до затримання не був працевлаштований, не одружений, що в сукупності свідчить про те, що його зв`язок із місцем проживання не є настільки міцним, щоб не мати змоги покинути останнє. Вказаний ризик не може бути знівельованим тією обставиною, що з 28 вересня до 13 жовтня 2021 року підозрюваний перебував на волі, однак не переховувався, адже такій обставині уже була надана оцінка слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області при продовженні щодо ОСОБА_4 строку тримання під вартою 23 жовтня 2021 року;

незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, який обумовлений тим, що показання цих осіб мають значення лише ті, які надані безпосередньої суду, або слідчому судді згідно із ст. 225 КПК України, а отже до цього моменту можуть бути змінені під протиправним впливом підозрюваного. При цьому слідчий суддя бере до уваги, як велику вагу показань потерпілого і свідків у даній категорії справ, так і обставини злочину, щодо якого ОСОБА_17 оголошено підозру, зокрема те, що участь у ньому брало декілька осіб, вони знають, де проживають потерпілі, та ще, будучи на свободі, погрожували їм. Можливий вплив на інших підозрюваних підтверджується тим, що вони є знайомими, та вчиняли діяння, щодо яких їм оголошено підозру, за попередньою змовою. Тобто існує велика імовірність того, що перебуваючи на волі, вони можуть випрацювати спільну позицію, яка була б вигідної для них, а не відображала реальні обставини справи.

вчинити інше кримінальне правопорушення, який випливає із відомостей про особу ОСОБА_4 , котрий до затримання не працював, адже доказів про зворотне не надано, а отже засобів для існування не мав, що може спонукати його до вчинення інших злочинів для того, аби забезпечити себе матеріально.

Вказаним вище спростовуються посилання сторони захисту на відсутність ризиків, на які посилається слідчий та підтримує прокурор.

З приводу відомостей про наявність повідомлення про підозру ОСОБА_17 у вчиненні інших кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України, то слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_4 та його захисники, адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не заперечують того, що Суворовським районним судом м. Одеси розглядається кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 з 2017 року, однак, оскільки обвинувального вироку в справі не постановлено, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи клопотання в цій частині є необґрунтованими в силу відсутності належним чином оформлених матеріалів щодо висунутого ОСОБА_17 обвинувачення.

Також слідчим у клопотанні зазначено ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який є недоведеним. Відтак, слідчий суддя до уваги вказаний ризик не бере, оскільки прокурором не подано доказів на обґрунтування його виникнення.

Отож, слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, визначені ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2021 року на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо зменшення обсягу заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Завершити досудове розсування у даному кримінальному провадженні до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 неможливо з огляду на те, що необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки незавершеної експертизи відео, звукозапису та амбулаторної судовопсихіатричної експертизи ОСОБА_8 .

Заперечення сторони захисту з приводу продовження підозрюваному ОСОБА_17 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя віхиляє, оскільки беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, не продовження підозрюваному ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України, які як встановлено на даний час не зменшились та продовжують існувати. Тобто на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним ризикам.

Наявність малолітньої дитини, батьків пенсійного віку, цивільної дружини, зареєстрованого місця проживання, а також позитивна характеристика підозрюваного за місцем проживання не здатні нівелювати встановлених ризиків та не дають можливості стверджувати, що його належну процесуальну поведінку здатен забезпечити запобіжний захід, відмінний від тримання під вартою.

Доказів того, що ОСОБА_4 не може за станом здоров`я утримуватись в установах попереднього ув`язнення, слідчому судді не надано. Не підтверджують цього і документи, надані стороною захисту. Вони, хоч і свідчать про наявність певних захворювань у підозрюваного, однак не доводять того, що є вкрай важким станом, який унеможливлює тримання ОСОБА_24 під вартою. Крім цього, останній проходить стаціонарне лікування в умовах слідчого ізолятора, тобто отримує медичну допомогу.

Підстав для визначення підозрюваному застави, немає, оскільки йому оголошено про підозру у вчиненні злочину, пов`язаного із погрозою насильства щодо потерпілого та членів його сім`ї (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України).

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартослід відмовити.

Керуючись ст. ст.176178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 09 вересня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою відмовити.

Продовжити ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 21 березня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26 січня 2022 року о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1