Справа № 459/4147/21
Провадження № 1-кс/459/317/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді клопотання слідчого Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000829 від 09.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
22.03.2022 року слідчий звернувся до суду з даним клопотанням, в якому просить накласти арешт на сідловий тягач марки «MAN 18.463» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «INTER CARS NW» д.н.з. НОМЕР_2 .

В його обґрунтування послався на те, що 08.11.2021 в ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_5 , про те, що із складських приміщень ФГ «Галстедан» вчинено крадіжку зернових культур, а саме насіння соняшника та насіння кукурудзи, чим спричинено матеріальні збитки ФГ «Галстедан».

В ході досудового розслідування встановлено, що крадіжку зернових культур вчинено із застосуванням транспортного засобу а саме сідлового тягача марки «MAN 18.463» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «INTER CARS NW» д.н.з. НОМЕР_2 , які згідно інформації наданої територіальним сервісним центром МВС №4646, належать ОСОБА_6 , який згідно договору №20-г 05 (на перевезення вантажів автомобільним транспортом в межах України), укладеного між ФГ «Галстедан» та ФОП ОСОБА_7 , надавав послуги ФГ «Галстедан» у вигляді вантажних перевезень зернових культур. Вчинення кримінального правопорушення із застосуванням сідлового тягача марки «MAN 18.463» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «INTER CARS NW» д.н.з. НОМЕР_2 підтверджується: протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_5 , документом, а саме актом службового розслідування проведеного ФГ «Галседан» з якого вбачається що документи на вигрузку та відправлення зернових культур а саме соняшника ФГ «Галстедан» не виписувались; протоколом огляду речових доказів, а саме відеозапису камер відеоспостереження які розташовані на території ФГ «Галстедан» із якого вбачається, що 28.09.2021 о 19.00год на територію господарства заїхав вантажний автомобіль «MAN 18.463» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «INTER CARS NW» д.н.з. НОМЕР_2 , який заїхав на електрону вагу для зважування, під час чого камерою №4 зафіксовано вагу брутто 31220 кг., та даний автомобіль не здійснивши вигрузки з`їхав із електронної ваги та зупинився на території ФГ та із автомобіля вийшов водій ( ОСОБА_6 ) і пішов у невідомому напрямку. В цей час на територію господарства заїхав вантажний автомобіль «RENO PREMIUM 11100» д.н.з. НОМЕР_3 із напівпричепом марки «SAMRO SR334» д.н.з. НОМЕР_4 , який заїхав на електрону вагу для зважування, під час чого камерою №4 зафіксовано вагу брутто 30 380 кг, та даний автомобіль не здійснивши вигрузки з`їхав із електронної ваги та зупинився на території ФГ поблизу автомобіля «MAN 18.463» д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час із автомобіля вийшов водій ( ОСОБА_7 ) та пішов у невідомому напрямку. 29.09.2021 р. 01.30 год. на територію ФГ зайшли вище вказані водії, які підійшли до вказаних вантажних автомобілів. 29.09.2021 01.58 год. вантажний автомобіль «MAN 18.463» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «INTER CARS NW» д.н.з. НОМЕР_2 , заїхав на електрону вагу для зважування, під час чого камерою №4, зафіксовано вагу брутто 31220 кг, та даний автомобіль не здійснивши вигрузки виїхав із території ФГ та поїхав у невідомому напрямку. 29.09.2021 01.58 год. вантажний автомобіль «RENO PREMIUM 11100» д.н.з. НОМЕР_3 із напівпричепом марки «SAMRO SR334» д.н.з. НОМЕР_4 , під час чого камерою №4, було зафіксовано вагу брутто 31220 кг, та даний автомобіль не здійснивши вигрузки виїхав із території ФГ та поїхав у невідомому напрямку. Зазначає, що на вищевказаному сідловому тягачі марки «MAN 18.463» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «INTER CARS NW» д.н.з. НОМЕР_2 , наявні сліди злочину та самі дані транспортні засоби являються знаряддям вчинення злочину і в подальшому будуть доказами у кримінальному провадженні, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту на них. Зберігання сідлового тягача марки «MAN 18.463» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «INTER CARS NW» д.н.з. НОМЕР_2 , його власником чи користувачем створить загрозу не забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювального робіт а відчуження його шляхом продажу). Відтак, з метою недопущення відчуження сідлового тягача марки «MAN 18.463» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «INTER CARS NW» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки транспортні засоби є знаряддям вчинення злочину і на них можуть зберегтись сліди злочину, просить накласти на них арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Представник власника майна в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та просив у задоволенні клопотання відмовити у зв`язку із необгрунтованістю.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов таких висновків.
Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000829 від 09 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з приводу того, що 08.11.2021 в ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_5 , про те, що із складських приміщень ФГ «Галстедан» вчинено крадіжку зернових культур а саме насіння соняшника та насіння кукурудзи, чим спричинено матеріальні збитки ФГ «Галстедан».

Згідно договору №20-г 05 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в межах України, укладеного 10.06.2020 р. між Фермерським господарством «Галстедан» та ФОП ОСОБА_6 , термін договору до 31.12.2020р., ОСОБА_6 надавав послуги ФГ «Галстедан» у вигляді вантажних перевезень зернових культур.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , вбачається, що сідловий тягач марки «MAN 18.463» д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_6 .

Також, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вбачається, що напівпричеп марки «INTER CARS NW» д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_6 .

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт повинні бути зазначені підстави та мета арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п.7 ч.2 ст.131 КПК України).
За правилами ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, згідно із ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону та виходячи із підстав заявленого клопотання випливає, що прокурор та слідчий повинні довести, у даному конкретному випадку, що майно, яке на їх думку, підлягає арешту, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

В той же час, в ході перевірки доданих до клопотання копій матеріалів кримінального провадження, орган досудового розслідування у клопотанні не обґрунтував необхідності арешту майна сідлового тягача марки «MAN 18.463» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «INTER CARS NW» д.н.з. НОМЕР_2 та не надав доказів прийняття процесуального рішення, постанови про визнання зазначеного транспортного засобу речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно із ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч.2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З метою дотримання прав власника майна, враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також вимогам верховенства права та недоторканості майна, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є необґрунтованим, слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні, що здійснюється за ч. 3 ст. 185 КК України, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-171 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 5-ти діб з часу її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1