Справа № 397/512/21
н/п : 1-кп/397/42/22
В И Р О К
Іменем України

12.01.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене доЄдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352від 18.05.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, мешканки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, яка не працює, заміжня, яка не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України(далі - КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 проживає разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_5 , бабусею - ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), матір`ю - ОСОБА_7 , сестрою - ОСОБА_8 , племінником - ОСОБА_9 та племінницею - ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , та вони поділяють спільний побут.

ОСОБА_3 за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняла словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняла стосовно своєї бабусі ОСОБА_6 психологічне насильство у вигляді словесних образ і приниження гідності останньої, що призвело до психологічних страждань, які виразились у вкрай неприємних відчуттях останньої, за яких вона відчувала емоційний дискомфорт.

Так, 18.02.2021 близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, та цілеспрямовано, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинила психологічне насильство стосовно своєї бабусі ОСОБА_6 , що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозах фізичної розправи над нею, чим принизила честь і гідність останньої, що призвело до психологічних страждань, які виразились у вкрай неприємних відчуттях останньої, за яких вона відчувала емоційний дискомфорт. За вказаним фактом 01.03.2021 стосовно ОСОБА_3 складено протокол про вчинене нею адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а 03.03.2021 постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності.

26.02.2021 близько 14:00 год. ОСОБА_3 , стосовно якої 18.02.2021 винесений терміновий заборонний припис терміном на 10 діб, прибула до помешкання своєї бабусі ОСОБА_6 , 1925 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як сама впродовж дії ТЗПСК мешкала за цією адресою у приміщенні літньої кухні домоволодіння за вищевказаною адресою, діючи умисно, та цілеспрямовано, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинила психологічне насильство стосовно своєї бабусі ОСОБА_6 , що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозах фізичної розправи над нею, чим принизила честь і гідність останньої, що призвело до психологічних страждань, які виразились у вкрай неприємних відчуттях останньої, при яких вона відчувала емоційний дискомфорт. За вказаним фактом 01.03.2021 стосовно ОСОБА_3 складено протокол про вчинене нею адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а 03.03.2021 постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності.

У той же день, 26.02.2021 близько 16:00 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, та цілеспрямовано, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинила психологічне насильство до своєї бабусі ОСОБА_6 , що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозах фізичної розправи над нею, чим принизила честь і гідність останньої, що призвело до психологічних страждань, які виразились у вкрай неприємних відчуттях останньої, за яких вона відчувала емоційний дискомфорт. За вказаним фактом 01.03.2021 стосовно ОСОБА_3 складено протокол про вчинене нею адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а 03.03.2021 постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_3 систематично вчиняла стосовно своєї бабусі ОСОБА_6 домашнє психологічне насильство.

Крім того, 17.05.2021 близько 17 год. 35 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, та цілеспрямовано, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинила психологічне насильство стосовно своєї бабусі ОСОБА_6 , що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозах фізичної розправи над нею, чим принизила честь і гідність останньої, що призвело до психологічних страждань, які виразились у вкрай неприємних відчуттях останньої, за яких вона відчувала емоційний дискомфорт.

Внаслідок протиправних, систематичних, злочинних дій з боку ОСОБА_3 її бабуся потерпіла ОСОБА_6 зазнала психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах, залякуванні, які викликали у останньої психологічні страждання, які виразились у вкрай неприємних відчуттях останньої, за яких вона відчувала емоційний дискомфорт.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовилась від надання показань суду.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності (а.с. 35). За згодою учасників судового провадження судом прийнято рішення про розгляд даного кримінального провадження у відсутність потерпілої ОСОБА_6 .

Ураховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Оскільки, обвинувачена ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнає провину, але відмовилась надати показання з приводу вчиненого нею кримінального правопорушення, а тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченої та досудової доповіді, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності відношення останньої до вчиненого нею кримінального правопорушення.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ст. 126-1 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Як особа, ОСОБА_3 раніше не судима (а.с. 80, 81), неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності та перебуває на профілактичному обліку як кривдник (а.с. 82, 83-85), за місцем свого проживання характеризується негативно (а.с. 86), заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 87).

Також, судом враховується і досудова доповідь на обвинувачену, згідно з якою, виправлення ОСОБА_3 неможливе без позбавлення чи обмеження її волі (а.с. 51-55).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
При цьому, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для визнання обставини, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Окрім цього, відповідно до обвинувального акту, однією із обставин, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. Однак, із таким твердженням сторони обвинувачення, суд не може погодитись із наступних міркувань.
Згідно з п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнається вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.
Якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує (ч. 4 ст. 67 КК України).

Диспозицією ст. 126-1 КК України встановлено, що кримінально караним діянням, передбаченим вказаною статтею визнається вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, суд констатує, що оскільки в диспозиції вказаної статті наявна така кваліфікуюча ознака, як вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а тому вказана обставина, в силу вимог ч. 4 ст. 67 КК України, не може бути визнана такою, яка обтяжує покарання обвинуваченій.
З урахуванням наведеного, обставиною яка обтяжує покарання обвинуваченій, згідно зі ст. 67 КК України, судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Враховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його тяжкість, особу обвинуваченої, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції ст. 126-1 КК України.

Підстав для застосування більш м`якого виду покарання, яке передбачене в санкції ст. 126-1 КК України, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченої та наявності обставини, яка обтяжує покарання, суд не вбачає, оскільки інші, більш м`які види покарання, не будуть відповідати меті покарання, яка визначена у ст. 50 КК України.

Водночас, відповідно до ч. 1, 4 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді (…) позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Так, судом враховується те, що обвинувачена ОСОБА_3 хоча і вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, існування однієї обтяжуючої обставини, однак ОСОБА_3 раніше не судима, потерпіла цивільний позов до суду не подавала, що свідчить про відсутність претензій з її боку до обвинуваченої, обвинувачена визнала свою провину та розкаялась у вчиненому.
За наведених обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без реального відбування нею покарання у виді позбавлення волі, а тому до неї можливо застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши останню від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк у межах, визначених ч. 4 ст. 75 КК України.
При цьому, на обвинувачену ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки, визначені в ч. 1 ст. 76 КК України.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України, на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинила злочин, пов`язаний з домашнім насильством, враховуючи обставини його вчинення, а саме систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи похилого віку, а відтак на неї необхідно покласти додатковий обов`язок (обмежувальний захід), передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направлення для проходження пробаційної програми.
Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.

Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України з покладенням додаткового обов`язку (обмежувального заходу), передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) направити обвинувачену для проходження пробаційної програми строком на 3 (три) місяці.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченій.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2022 року.