Провадження №: 1-кс/755/5756/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді при секретарі судових засідань за участю слідчої прокурора захисника перекладача підозрюваного ОСОБА_1 Неділько ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0003644 від 17.12.2021 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Вірменія, громадянина Вірменії, вірменина, має посвідку на постійне проживання на території України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, працюючого експедитором приватного підприємства (зі слів), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.08.2020 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 286, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся до суду в межах кримінального провадження № 0003644 від 17.12.2021 року із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених, просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, крім того у ОСОБА_8 було виявлено квиток на 17.12.2021 року до іншого міста, що свідчить про намір уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Крім того, ОСОБА_8 , вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що у його підзахисного не було умислу на вчинення грабежу. Зазначив, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, працює та просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби аби підозрюваний мав змогу працювати.

Підозрюваний підтримав свого захисника, просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешт в нічний час доби.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Дніпровським УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0003644 від 17.12.2021 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 17.12.2021 року приблизно о 06 год. 00 хв. ОСОБА_8 перебував за адресою: м. Київ, пров. Броварський 53-а, в приміщенні магазину АЗС «Sokar», де у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для персоналу магазину, ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю продавця-касира за прилавком, забіг за прилавок та забрав грошові кошти в сумі 1000 гривень різним номіналом, в цей час його злочинні дії були помічені працівниками вищезазначеного магазину, та ОСОБА_8 зрозумів, що його злочинні дії носять відкритий характер та тримаючи грошові кошти в руці направився до виходу з приміщення магазину.

В подальшому, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, та, лишивши грошові кошти, які він тримав в руках охоронцеві магазину, вибіг з приміщення та з місця кримінального правопорушення зник в невідомому напрямку. Але в подальшому, неподалік місця вчинення кримінального правопорушення був затриманий працівниками поліції.

Так, своїми протиправним діями ОСОБА_8 , намагався задати матеріальної шкоди ТОВ «Sokar» на загальну суму 1000 грн.

17.12.2021 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обгрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, особу підозрюваного, його вік, майновий та сімейний стан, місце проживання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, той факт, що він раніше судимий, має постійне місце проживання в м. Києві, його вік, стан здоров`я.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 183 КПК України та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182-184, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

клопотання - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України на 60 днів до 14 лютого 2022 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 18 год 00 хв 17 грудня 2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_8 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 грн у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, UA1012089).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_8 прибувати до слідчого за кожною вимогою у рамках цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки: не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

? прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

? не відлучатися із населеного пункту місто Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

? утриматися від спілкування з потерпілими та свідками, окрім, як під час процесуальних (слідчих) дій;

? здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: