04.10.2021
Справа № 642/5208/21-к
Провадження № 1-кс/642/3711/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Будівельник Яковлевського району Бєлгородської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз 27.10.2010 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений 28.07.2014 з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 20 днів за ст. 81 КК України), повідомленого про підозру за ч. 3 ст. 152 КК України 24.07.2019 Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області, непрацюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - грабіж (відкрите викрадення чужого майна), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно,-

ВСТАНОВИВ:

Cлідчий ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, без визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України у зв`язку з тим, що злочин вчинено із погрозою застосування насильства.

Як вбачається з наданих органом досудового розслідування матеріалів, у провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000518 від 02.08.2021 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - грабіж (відкрите викрадення чужого майна), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Із матеріалів клопотання вбачається, що злочин вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз - 27.10.2010 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, та будучи звільненим 28.07.2014 з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 20 днів за ст. 81 КК України, і повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, 24.07.2019 Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області,таким чином маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння умисного тяжкого корисливого злочину, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, діючи повторно, скоїв умисний тяжкий корисливий злочин за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 01.08.2021 приблизно о 19 годині 00 хвилин знаходився на території скверу Митрополичому в м. Харкові разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де побачив раніше незнайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на скамійці в тому самому сквері, і у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , присів на скамійку поряд з потерпілим, та, погрожуючи застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, таким чином зламавши волю ОСОБА_8 до супротиву своїм злочинним діям, діючи повторно із корисливих спонукань, відкрито, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, витягнув з кишень шортів потерпілого грошові кошти в сумі 2000 гривень, а також мобільний телефон торгівельної марки HUAWEI моделі Y6s, таким чином відкрито заволодів майном потерпілого та залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду.

02.08.2021 відомості щодо вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000518.

04.08.2021 ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України грабіж (відкрите викрадення чужого майна), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Органом досудового розслідування до суду було подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , яке він отримав особисто 05.08.2021 об 11 годині 25 хвилин, при цьому ОСОБА_4 отримав повістки особисто про виклик про явки, однак до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що дало підстави вважати, що ОСОБА_4 , одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, що свідчило про необхідність отримання дозволу слідчого судді на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу. 09.08.2021 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 було винесено ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього.

13.08.2021 досудове розслідування по кримінальному провадженню було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, і ОСОБА_4 був оголошений в державний розшук.

02.10.2021 о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 191 КПК України, досудове розслідування по кримінальному провадженню було відновлене.

У вчиненні даного кримінального правопорушення-злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Будівельник Яковлевського району Бєлгородської області, громадянин України, раніше неодноразово судимий, останній раз 27.10.2010 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений 28.07.2014 з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 20 днів за ст. 81 КК України), повідомлений про підозру за ч. 3 ст. 152 КК України 24.07.2019 Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області, непрацюючий, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_8 ;

-показаннями свідка ОСОБА_7 ;

-пред`явленням ОСОБА_4 для впізнання свідку ОСОБА_7 за фото, в ході якого той вказав на нього як на особу, що вчинила вищевказане кримінальне правопорушення-злочин.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При цьому, слід зауважити, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті ст. 5 Конвенції про захист. прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Вважав його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував та зауважував , що не скоював інкримінованого кримінального правопорушення.
Захисник в судовому засіданні просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існуєхоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Як зазначила сторона обвинувачення, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

-враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв умисний тяжкий корисливий злочин, є ґрунтовні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію м. Харкова, області, зважаючи на те, що він після вчинення злочину, втік з місця вчинення, а також до моменту викриття та повідомлення його про підозру у вчиненні злочину, усіляко переховувався від правоохоронних органів тривалий час, а після цього також продовжив переховуватись і перебував в державному розшуку, тобто він може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, і існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду;

-підозрюваний, зважаючи на тяжкість вчиненого ним злочину та бажання уникнути відповідальності, враховуючи цинічність дій відносно потерпілого при вчиненні злочину, може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на потерпілого, а також свідків, які викривають його у вчиненні злочину (при цьому провести дії, які перешкодять органу досудового розслідування при встановленні нових свідків по кримінальному провадженню або ж спотворять їх показання, що буде загрожувати встановленню істини по кримінальному провадженню, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, і існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-підозрюваний, без обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що раніше неодноразово судимий, останній раз - 27.10.2010 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28.07.2014 з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 20 днів за ст. 81 КК України, повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, 24.07.2019 Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області,таким чином маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння умисного тяжкого корисливого злочину, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно скоїв умисний тяжкий корисливий злочин, тобто він і надалі може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень-злочинів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину і, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що:

-ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років;

-враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію м. Харкова, області, зважаючи на те, що він після вчинення злочину, втік з місця вчинення, а також до моменту викриття та повідомлення його про підозру у вчиненні злочину, усіляко переховувався від правоохоронних органів тривалий час, а після цього також продовжив переховуватись і перебував в державному розшуку, тобто він може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності;

-враховуючи цинічність дій відносно потерпілого при вчиненні злочину, може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на потерпілого, а також свідків, які викривають його у вчиненні злочину;

-будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 27.10.2010 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28.07.2014 з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 20 днів за ст. 81 КК України, повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, 24.07.2019 Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області,таким чином маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння умисного тяжкого корисливого злочину, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, тобто він і надалі може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, є ґрунтовні підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, може сховатися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, і, таким чином, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення-злочини, виявляє підвищену соціальну небезпеку, і вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України врахована наявність ризиків передбачених вищевказаними пунктами ст. 177 КПК України і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п.48 рішення "Чеботар проти Молдови "N3561/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст.5,1(с), поліція не зобов`язань мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні підчас перебування заявника під вартою. Також необов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" (рішення усправі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32,SeriesA,N182та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A).
Так, в рішенні «Кущ проти України» від 3 грудня 2015 року ЄСПЛ зазначає, що термін «обґрунтована підозра» у вчиненні злочину означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Відповідно до вимог ст.182, 183 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, з урахуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд вважає, що застава у межах, визначених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому суд визначає заставу в сумі 181 600 грн.
Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого достатньо мотивоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395, 492 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, - до 30 листопада 2021 року.

Строк тримання під вартою рахувати з 21 години 00 хвилини 02 жовтня 2021 року.
Визначити суму застави у розмірі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот ) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (отримувач коштів), Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249, Банк отримувача: ДКСУ м. Київ, Код банку отримувача: 820172, Рахунок отримувача: UA0006674.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 04.10.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1