Провадження № 11-сс/4823/386/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

власника майна ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

дізнавача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 вересня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002384 від 15.09.2021,

В С Т А Н О В И Л А:

Дізнавач відділу дізнання Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про накладення арешту на майно посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане УДАІ ГУ МВС України у м. Києві від 16.05.2013 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною ОСОБА_6 відчужувати, розпоряджатися та користуватися даним посвідченням водія.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 вересня 2021 року клопотання дізнавача задоволено, накладено арешт на посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , видане УДАІ ГУ МВС України у м. Києві від 16.05.2013 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною ОСОБА_6 та покладено обов`язок зберігання на дізнавача ОСОБА_8 .

В обґрунтування свого рішення, слідчий суддя вказав, що викладені в клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на зазначені в клопотанні вилучені речі є обґрунтованими та підлягають задоволенню, враховуючи те, що вказане посвідчення водія є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КПК України та може бути використаний як доказ кримінального правопорушення і відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, тому з метою збереження речового доказу наклав арешт.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання дізнавача.

Вказує, що розгляд клопотання відбувся з порушенням його прав у його відсутність, підстав для вилучення у нього посвідчення водія не було, оскільки воно законно отримане, тому вважає, що дізнавачем не доведено обґрунтованість його підозри за ч. 4 ст. 358 КК України, тому і підстав накладати арешт та позбавляти його права керування автомобілем, немає.

Заслухавши доповідача, апелянта та його захисника, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги, дізнавача, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні дізнавача відділу дізнання Чернігівського РУП ГУНП у Чернігівській області Полевиченка перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002384 від 15.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 15.09.2021 від працівника поліції надійшло повідомлення за фактом використання підробленого документа посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , виданого УДАІ ГУ МВС України у м. Києві від 16.05.2013 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке у подальшому в ході огляду місця події від 15.09.20021 року за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено. Постановою дізнавача від 15.09.2021 визнано речовим доказом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як вбачається із наданих суду документів, висновком експерта № СЕ-19/125-21/8270-ДД від 28.09.2021 року бланк наданого на дослідження посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , виданого УДАІ ГУ МВС України у м. Києві від 16.05.2013 року на ім`я ОСОБА_6 , відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія (без персональних даних), що перебувають в офіційному обігу на території України, змінам бланк посвідчення не піддавався.

Крім того, адвокатом ОСОБА_7 надано копії документів на ім`я ОСОБА_6 про проходження ним навчання по програмі підготовки водіїв, на підставі яких було отримано посвідчення водія.

У клопотанні про арешт майна, як на підставу для вилучення та накладення арешту на посвідчення водія, дізнавач посилався на відсутність відомостей щодо даного посвідчення у базі даних ІТС ІПНДУ, що не може безумовно свідчити, що таке посвідчення підроблене і є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке розслідується.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що матеріали клопотання та кримінального провадження не містять достатньо підстав для накладення арешту на посвідчення водія, тому ухвалу слідчого судді необхідно скасувати, та у клопотанні дізнавача - відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 вересня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002384 від 15.09.2021 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 вересня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002384 від 15.09.2021 скасувати.

В задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане УДАІ ГУ МВС України у м. Києві від 16.05.2013 року на ім`я ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4