Справа № 727/4923/20
Провадження № 1-кп/727/76/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого, судді - ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю учасників судового кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

- потерпілого ОСОБА_8

- захисників в інтересах обвинувачених: ОСОБА_9 ОСОБА_10

- обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці кримінальне провадження за № 0000800, від 20.04.2020 року відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина, не працюючого, раніше неодноразово судимому, зокрема, останні судимості за вироками від:

- 30.06.2011 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.2 ст. 345, ч. 2 ст. 296, ч.2 ст. 162, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 21.03.2013 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до покарання строком 2 роки позбавлення волі;

- 12.12.2004 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;

- 20.01.2015 року Сторожинецького районного суду Чернівецької області за ст. 190 ч.2, ст. 15 ч.2 ст. 190 , 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

- 09.10.2018 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.2 ст.15, ч.2ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на 4 місяці;

- 04.12. 2018 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік 3 місяці позбавлення волі;

- 03.04.2019 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

- 06.08.2021 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до 3 х місяців арешту - обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 15 ст. 185 ч.3 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці; не працюючого, одруженого, на утриманні якого перебуває неповнолітня дитина, мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого (за останніми вироками), зокрема,

- вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.03..2012 р. за ст. 185 ч. 2, 190 ч.2, 70 КК України до одного року позбавлення волі на 1 рік6 місяців;

- вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.11..2013 р. за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох оків позбавлення волі;

- вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.06.2014 р. за ст. ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70,71 КК України до 6 років позбавлення волі;

- вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2018 р. за ст. 185 ч. 2 КК України до одного року 3 місяців позбавлення волі;

- вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на термін 6 місяців;

- вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.2.ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, - обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч.3 КК України, - ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_11 20.04.2020, близько 00.30 год., з метою викрадення чужого майна, за попередньою домовленістю з обвинуваченим ОСОБА_12 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , пересвідчившись, що ніхто з сторонніх осіб за їх діями не стежить, діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, шляхом підбору ключа, проникли до квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_8 , де заволоділи майном останнього, а саме: грошовими коштами в сумі 170 євро, що згідно курсу НБУ (станом на 17.04.2020), становить 5037,01 грн., чоловічим годинником з металу жовтого кольору «Романсон», вартістю 2500 грн., складним ножем з рукояткою коричневого кольору під дерево, вартістю 300 грн., які ОСОБА_11 помістив у кишеню свого одягу, та банківськими картками з прикріпленими до них пін-кодами, на яких знаходились грошові кошти, які ОСОБА_12 поклав до кишені свого одягу, а також підготували для викрадення і інші речі, проте не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були виявлені на місці злочину працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 суду надав показання про те, що в березні 2020р. він в місті зустрів друга - ОСОБА_13 , із яким раніше дружив та спілкувався. Він з ОСОБА_14 обмінялися номерами телефонів і домовилися, в подальшому зустрічатися та продовжити їх спілкування. В кінці березня 2020р. при зустрічі з ОСОБА_15 він запропонував разом святкувати ОСОБА_16 , він знав, що на той час ОСОБА_14 тимчасово проживав у свого брата по вулиці Головної в м. Чернівці. Погодившись разом святкувати Пасху, вони домовилися ще зустрітися перед Пасхою та числа 18-19.04.2020 року, ОСОБА_14 дав йому ключі від будинку, що розташований на АДРЕСА_3 і сказав його чекати в будинку.

20.04.2020 року після обіду до нього додому прийшов ОСОБА_17 , із яким він відбував покарання в колонії; сказав, що йому немає чим зайнятися, і він ОСОБА_18 запропонував піти до ОСОБА_14 на вул.. Ніжинську м. Чернівці відсвяткувати Пасху. ОСОБА_19 погодився та перед виходом з будинку, він дзвонив ОСОБА_14 , але той не піднімав слухавку, після чого, він з ОСОБА_20 пішли до будинку розташованого по АДРЕСА_3 . При домовленості з ОСОБА_14 святкувати разом, останній говорив, що буде вдома з дівчиною, та він сказав, що прийде з другом; ОСОБА_14 не заперечував. Пояснив, що коли з ОСОБА_20 підійшли до будинку, відчинили хвіртку та зайшли на подвір`я, навколо було тихо і в будинку нікого не було, світло не горіло. Тоді він з ОСОБА_21 пішли до вхідних дверей, і він відчинив ключем двері, увімкнув світло. ОСОБА_14 з дівчиною не було в будинку.

По коридору, наліво знаходилася кухня де були пляшки на столі і був безлад. Далі, з коридору видно було кімнату, у якій також був безпорядок. Пояснив, що по кімнатах в будинку, він з ОСОБА_20 не ходили і нічого не брали з речей. Через деякий проміжок часу, ОСОБА_19 зайшовши до ванної кімнати, де був він, сказав, що через вікно побачив проблискові маячки патрульної поліції, що під`їхала до будинку. Він з ОСОБА_20 заховалися у ванній кімнаті, коли почули крики: поліція, відчиніть, виходьте, після чого відчинилися двері і їх виявили працівники поліції; вивели на подвір`я де одягли кайданки; почали перевіряли їх кишені одягу. В його кишенях виявили: - гроші 175 євро, телефон, що належали йому та ще щось, точно не пам`ятає, а також ключі що дав ОСОБА_14 , які були вилучені. Що було виявлено в кишенях ОСОБА_12 , не знає. Пояснив, що йдучи до будинку по вул.. Ніжинській м. Чернівці, він одягнув рукавиці бо було холодно, чи мав рукавиці ОСОБА_19 не пам`ятав. Зазначив в показах, що після затримання, протокол не складався; його і ОСОБА_12 били; він писав на працівників поліції скаргу, однак до якого органу і коли не пам`ятав. Зазначив, що надавав пояснення слідчому, який з опергрупою приїхали десь після півгодини як їх затримали, потім приїхав і власник будинку; слідчому говорив, що собаку він не троїв; коли він з ОСОБА_21 зайшли на подвір`я, пес вибіг на вулицю гуляти, більше він його не бачив. Своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав. Пояснити суду, звідки в нього, при затримання було виявлено належні потерпілому кошти 170 євро, та речі - ніж розкладний, годинник пояснити не зміг. Просив, при призначенні йому покарання врахувати його вік, незадовільний стан здоров`я та суворо не карати, застосувати вимог ст. 69 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкремінуємого йому злочину визнав частково. В наданих суду показах, не заперечував того, що дійсно він вчинив крадіжку з будинку по АДРЕСА_3 банківських карток. Надав показання про те, що 19.04.2020 року, біля 22.00 години, він подзвонив ОСОБА_11 привітав з ОСОБА_16 і сказав, що йому нічим зайнятися, висловив бажання зустрітися і відсвяткувати. Токар ОСОБА_22 сказав приходити до нього, що є одна розмова та коли він прийшов до квартири ОСОБА_11 , якого знав давно, так як з ним сидів в колонії, останній запропонував йому поїхати святкувати ОСОБА_16 до його знайомого ОСОБА_23 і при цьому, сказав, що ОСОБА_14 дав йому ключі від будинку. Він особисто чув як ОСОБА_24 дзвонив ОСОБА_14 , але останній слухавку не брав. Пояснив, що фактично він напросився поїхати до будинку по вул.. Ніжинській м. Чернівці, на той час навіть не припускав, що то будинок не ОСОБА_14 , а чужої людини. Пояснив, що коли він приїхав з ОСОБА_25 до будинку, було тихо, світла в будинку не було; ОСОБА_22 відчинив хвіртку, з подвір`я вибіг пес, вівчарка. ОСОБА_24 ще раз передзвонив ОСОБА_14 , після чого, ОСОБА_22 , який був у рукавицях і він теж, відчинив ключем двері; вони зайшли всередину будинку, де увімкнули світло; в кухні і в одній з кімнат був безпорядок. Не заперечував в показах, що піднімався на другий поверх в будинку, ходив по кімнатах, роздивлявся, на серванті побачив банківські картки з пін кодами, які поклав собі до кишені. Що робив ОСОБА_11 не бачив та коли йшов з кімнати, через вікно побачив проблискові маячки патрульної поліції. Він пішов до ОСОБА_11 , якого знайшов у ванній кімнаті і повідомив про це. ОСОБА_11 побачивши поліцію, сказав йому ховатися у ванній кімнаті, а через деякий час, коли вже працівники поліції зайшли до будинку і кричали їм виходити, двері у ванну відчинилися, їх було затримано. На подвір`ї куди його з ОСОБА_11 вивели, на них надягли наручники і стали розпитувати, як вони опинилися в будинку. Згодом приїхала слідча група і власник; ОСОБА_11 говорив, що ключі від будинку йому дав ОСОБА_14 .

На місці ніяких документів не складали, вже у райвідділі йому було надано захисника, якому у присутності слідчого він зізнався, що викрав в будинку банківські картки у кількості шести штук з пін кодами, з яких грошей не знімав. Просив, при призначенні покарання врахувати стан здоров`я його матері, і суворо не карати.

Не зважаючи на не визнання обвинуваченими ОСОБА_11 своєї вини, за пред`явленим йому обвинуваченням ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та частковим визнанням вини ОСОБА_20 за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, їх вина підтверджується доказами які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні, зокрема, показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами.

Так, в судовому засіданні під присягою потерпілий ОСОБА_8 надав показання про те, що на свято ОСОБА_16 - 19.04.2020 року він знаходився у селі Грубно Сокирянського району разом зі своїм сином. Увечері, 19.04.2020 року йому подзвонила мати ОСОБА_14 і запитала чи не зможе він, коли будуть їхати з села до Чернівців, забрати її сина ОСОБА_14 .

Пояснив, що ОСОБА_14 син його дружини і проживає він з мамою в окремому будинку. На прохання дружини він погодився, але приблизно десь о 10-11 год. пролунав ще один дзвінок від дружини, а через декілька годин, вона знов подзвонила. Його дзвінки насторожили, він знав, що залишив вдома велику суму грошових коштів, та згадав, що був випадок коли ОСОБА_14 запитував, де він гроші тримає. Згадавши про той випадок, він біля 23.30 годин 19.04.2020 року подзвонив до сусіда та попросив, його зайти до нього на подвір`я, подивитися чи нічого підозрілого немає. Після чого, біля 12 годин ночі до нього передзвонив сусід і повідомив, що зайшов на подвір`я, пес бігав і хвіртка була відчинена, а коли він підійшов до будинку побачив, що всередині нього знаходяться люди. Він сказав сусіду викликати поліцію і повідомив, що виїжджає з ОСОБА_26 додому та коли приїхав до будинку, там вже були поліцейські, повідомили, що затримали двох осіб, які проникли до будинку відчинивши його ключами, які як стверджували затримані, їм дав ОСОБА_14 . Він особисто бачив затриманих, і це були ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , обвинувачені в справі. В будинку усе було перевернуто, речі витягнуті були з дивану та з шафи і валялися на підлозі; на кухні також був безпорядок та лише в одній кімнату був порядок і речі на своїх місцях як він залишив. Коли він подивився до кишені піджаку, там були його документи; пенсійні картки, а банківські картки були відсутні та не було грошей 170 євро, купюрами по 50. Пояснив, що з квартири пропали ніж розкладний, годинник рюманс, гроші та банківські картки з пін кодами, на рахунку яких були кошти. З викраденого майна, ніж, годинник і гроші йому не було повернуто, повернуто було банківські картки ПриватБанку, УкргазБанку та Ощадбанку, решта не було. На запитання прокурора пояснив, що коли 18.04.2020 року їхав в село, біля 17-18 години, вхідні двері зачиняв на ключ; зачиняв хвіртку і в будинку був порядок, речі на своїх місцях знаходилися. Ключ від будинку він давав лише своєму сину, якому 19 років. Пояснив, що пес був на подвір`ї, у пса вал`єру немає він гуляв. Також пояснив, що в домі була розмова про те, що він збирає гроші і хоче купити машину, однак при тій розмові ОСОБА_14 не було і чути він не міг, а тому пояснити звідки могли про гроші знати обвинувачені пояснити не зміг. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, обґрунтувавши матеріальну шкоди тим, що йому довелося міняли замки у дверях після крадіжки, так як попередні були вилучені працівниками поліції, що стосується моральної шкоди, то йому сняться після крадіжки кошмари, він не може спати, тобто порушений його звичний образ життя. Просив, суворо покарати обвинувачених.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні надав показання про те, що обвинувачених він знає по роду своєї діяльності працюючи в поліції. Пояснив, що будучи на патрулюванні він з напарником отримали виклик про проникнення до будинку в районі АДРЕСА_3 ; після чого зв`язалися з власником та попросили дозволу по телефону зайти до будинку. Пояснив, що після прибуття до господарства будинку, на подвір`ї нікого не побачили, а через вікна, побачили, що хтось всередині будинку ходить. Отримавши дозвіл власника, вони відкрили двері, гукнули, що поліція, попросили вийти з будинку, однак, ніхто не відгукувався. В кухні та у кімнатах побачили розкидані речі, безлад, ще кілька разів подавати голосові команди, а коли відчинили двері у ванну кімнату, там побачили двох молодих людей, їх було затримано та проведено поверхневу перевірку, в ході якої у затриманих були виявлені деякі речі, точно які не пам`ятав. В ході опитування затриманих, ОСОБА_28 пояснив, що двері відчинив ключами, які йому дав знайомий. На запитання сторін кримінального провадження пояснив, що в будинок він з напарником увійшли до 5 хв.; бодікамери їх були включені; приміщення де були виявлені двоє людей не освітлювалося та оскільки з боку молодих людей був пасивний опір, вони були затримані і на них було одягнуто кайданки.

Аналогічна показання надав свідок ОСОБА_29 .
Свідок ОСОБА_30 суду надав показання про те, що він навесні минулого року, біля 2-3 години ночі, коли він перебував на заправці «Стелс» до нього підійшла працівник поліції і запропонувала бути понятим, тоді ж було запрошено й ще одного чоловіка в якості понятого з приводу пограбування будинку по вул.. Ніжинській у м. Чернівці. Після того, як їм було роз`яснино права, він з іншим понятим зайшли до будинку разом з працівниками поліції, де знаходився і хазяїн будинку, в якому в залі суду впізнав ОСОБА_8 , побачив, що речі в одній з кімнат, яка проглядалася з коридору були розкидані, в приміщенні було брудно на кухні безлад. З ним був ще один понятий, а на подвір`ї знаходилися двоє затриманих, які були одягненні у спортивні костюми темного кольору і на них були кайданках; їх обличчя бачив, на обличчі затриманих тілесних ушкоджень не було. В залі суду впізнав у затриманих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Також пояснив, що поведінка затриманих його здивувала, так як їм було весло. Як він зрозумів з їх пояснень, працівники поліції виявили двох хлопців в будинку, у ванній кімнаті, при них знайшли гроші в євро і гривнях; багато карток банківських, зв`язку ключів, годинник, ніж. Як понятий він в протоколах, які були зачитані працівником поліції, розписувався, інший понятий при ньому також розписався; після чого він пішов у своїх справах.

Під присягою свідок ОСОБА_31 надала покази про те, що ОСОБА_32 її син. За день чи два до ОСОБА_16 , у минулому році поїхав в село. Знаючи про те, що ОСОБА_8 з яким раніше перебувала в шлюбі, також буде в селі, вона з власної ініціативи подзвонила ОСОБА_8 і попросила забрати її сина ОСОБА_14 з села додому в Чернівці. Зазначила в показаннях, що її син ОСОБА_14 раніше приходив до будинку що в м. Чернівцях по вул.. Ніжинській належного Продану ОСОБА_33 , ОСОБА_33 . Та знав розташування кімнат всередині помешкання, однак, ні у неї, ні в її сина ОСОБА_14 ключів від будинку не було. ОСОБА_14 та інший її син ОСОБА_34 спілкувалися і дружили з сином ОСОБА_35 , на даний час не спілкуються. Пояснила, що друзів та знайомих сина вона не знає, обвинувачених не знає. На вул.. Головній в м. Чернівцях вона знімала квартиру, у якій проживав її син ОСОБА_34 , інколи туди приходив і ОСОБА_14 , а також і син потерпілого ОСОБА_8 , якому було біля 19 років і він навчався в м. Чернівцях.

Свідок ОСОБА_36 під присягою в залі суду надав показання про те, що йому про вчинення з будинку належного його батькові ОСОБА_8 крадіжки та викрадення речей і грошей останнього. З обвинуваченими пояснив, що не знайомий. Зазначив, що на період скоєння крадіжки 19.04. 2020 року він знаходився в селі Грубно Сокирянського району разом з батьком; ключі його від будинку були в нього. Пояснив, що в селі він заходив до ОСОБА_37 , там був і ОСОБА_32 , який в бесіді з ним запитував коли він з батьком будуть повертатися в м. Чернівці, на що він відповів що 20.04.2020р., а згодом він дізнався від матері про крадіжку. Пояснив, що на шафі в його кімнаті у будинку по АДРЕСА_3 знаходилися і його кошти та коли він через два дні прийшов до будинку і подивився на шафу, грошей там не було. Зазначив в показах, що ні він, ні батько не спілкуються з ОСОБА_38 ; коли в останнє ОСОБА_14 приходив до будинку по АДРЕСА_3 , не пам`ятав.

Свідок ОСОБА_39 надав в судовому засіданні, під присягою показання про те, що йому на Пасху вночі, біля 01 години, подзвонив сусід ОСОБА_8 і просив піти і подивитися до його будинку, чи немає там сторонніх осіб, і взагалі чи порядок, так як він був в селі. Прийшовши на подвір`я сусіда ОСОБА_8 , побачив, що хвіртка відчинена, собака вівчарка гуляє, світло було увімкнено, та у вікні побачив силует чоловіка. Після чого, він зателефонував ОСОБА_8 і той попросив терміново викликати поліцію, сказав, що виїжджає в Чернівці. Він викликав поліцію, в подальшому бачив, як затримали двох молодих хлопців, на яких надягли кайданки, потім приїхала слідча оперативна група, і вже через годину півтори приїхав ОСОБА_8 і він пішов до себе додому. На запитання прокурора і інших учасників процесу пояснив, що він не бачив, щоб працівники поліції проявляли агресію до затриманих, в ході їх розмови з працівниками поліції, один з хлопців сказав, що ключі від будинку йому дав ОСОБА_14 , а оскільки раніше йому сам ОСОБА_8 розповідав про ОСОБА_14 , він і здогадався що це був племінник останнього. Зазначив в показах, що був присутнім при затриманні молодих людей, в яких залі суду впізнав обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , їх поліцією було виявлено у ванній кімнаті, їх вивели на подвір`я, одягли кайданки щоб не втекли; бачив, що всередині будинку був безлад, в кімнаті, що проглядалася з коридору були розкидані речі, диван відкритий був, шафа відчинена. Пояснив, що затримані пручалися, але опір не чинили. Понятим його не було запрошено. Щодо собаки,то коли він заходив на подвір`я бачив пес гуляв, а наступного дня, зі слів ОСОБА_8 дізнався, що собаці було погано, що нібито її отруїли.

Вина обвинувачених відповідно підтверджується крім наведених вище доказів, також і письмовими доказами, зокрема в І му томі:
- заявою про вчинення кримінального правопорушення відповідно до якої, потерпілий ОСОБА_8 заявив про крадіжку грошей і речей з належного йому будинку по АДРЕСА_3 (а.с. 10)

- протоколом огляд місця події з фототаблицею, відповідно до якого, проводився огляд будинку по вул.. Ніжиинській в м. Чернівці від 20.04. 2020 року (а.с. 11-29);

- протоколом затримання від 20.04. 2020 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_12 (а.с. 40 44) з забезпеченням ОСОБА_12 захисника та повідомленням про підозру від 20.04.2020 року (а.с. 45 54)

- протоколом від 20.04.2020р. затримання ОСОБА_11 , з наданням йому захисника (а.с. 106 110) та повідомленням цього ж числа про підозру (а.с. 113 115)

З переглянуто відеозапису в судовому засіданні вбачається факт затримання обвинувачених 20.04. 2020 року в будинку АДРЕСА_3 .

- висновком експерта проведеної судової медичної експертизи № 329 згідно якої у ОСОБА_12 були виявлені ссадна, які у своїй сукупності відносять до Легких тілесних ушкоджень, як такі що утворилися від дії тупих твердих предметів (а.с. 102)

- згідно висновку судової психіатричної експертизи 353 від 26.05. 2020 року, ОСОБА_12 міг віддавати звіт своїм діям і керувати ними, застосування заходів медичного характеру не потребує (а.с. 104, 105)

- висновком експерта проведеної судової медичної експертизи № 328 згідно якої у ОСОБА_11 не було виявлено тілесних ушкоджень (а.с. 102)

- згідно висновку судової психіатричної експертизи 353 від 26.05. 2020 року, ОСОБА_11 міг віддавати звіт своїм діям і керувати ними, застосування заходів медичного характеру не потребує (а.с. 162 - 163)

- протоколу огляду предметів від 07.05. 2020 р., вилучених в ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.с. 166) з фото таблицями (а.с. 167 174);

- протоколу огляду мобільного телефону належного ОСОБА_11 (а.с. 175 з фото таблицею а.с. 185 194)

- висновком експерта (а.с. 215) № 892-Х від 22.05.2020 року з якого вбачається, що циліндровий механізм замку вхідних дверей вилучених 20.04. 2020 року по вул.. Ніжинській,15 м. Чернівці справний і працездатний та ключем вилученим в ОСОБА_11 повертаються циліндри циліндрового механізму замка (а.с. 221).

- висновком товарознавчої експертизи від 14.05. 2020р. № 284 Х (а.с. 227) ринкова вартість наручного годинника «Романсон» - становить 930.00 грн. (а.с. 230)

- висновком товарознавчої експертизи від 29.05. 2020р. № 297 Х (а.с. 227) сліди взуття що вилучені в будинку по АДРЕСА_3 залишені низом підошви кросівка синього кольору на праву ногу який вилучений в ОСОБА_11 (а.с. 243);

В томі другому:
- протоколом огляду предметів (а.с. 4) від 22.05. 2020р.

- протоколами пред`явлення за фотознімками для впізнання свідку ОСОБА_40 від 23.05. 2020р. (а.с. 10 11) та свідку ОСОБА_41 (а.с. 14 15)

- повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (а.с. 31 38) та (а.с. 39-43)

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України. Отже, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_11 щодо не причетності до вчинення крадіжки з будинку потерпілого ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 та доводи щодо відсутності між ним та обвинуваченим ОСОБА_12 попередньої змови і умислу на викрадення чужого майна, а також доводи обвинуваченого ОСОБА_12 на відсутність попередньої змови з ОСОБА_11 , суд розцінює їх як обрану обвинуваченими лінію захисту, щоб уникнути покарання за скоєння тяжкого кримінального правопорушення, як такі, що спростовуються наведеними вище доказами, а також і показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 , показами потерпілого ОСОБА_8 та свідків вищеозначених. Так, в судовому засіданні ОСОБА_12 пояснив, що йому було відомо про те, що у ОСОБА_11 є ключі від будинку по АДРЕСА_3 ; він мав можливість відмовитися йти з ОСОБА_11 до будинку але цього не зробив, бачив що ОСОБА_42 був одягнений в рукавиці і сам також пояснив, що мав рукавиці, і саме у рукавицях, він з будинку викрав шість банківських карток з пін - кодами, для того, щоби надалі з них зняти кошти.

Відповідно до ст.22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За правилами ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); - винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; - вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; - обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, тощо.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Отже, оцінюючи зібрані докази по кримінальному провадженні у їх сукупності в результаті повного всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинувачених доведена.

На підставі наведеного вище, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, вважає, що прокурором доведено умисел дій обвинувачених як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_12 направлений на вчинення крадіжки чужого майна потерпілого та дії обвинувачених вірно кваліфікує, зокрема ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України як - незакінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену за попередньою зимового групою осіб, поєднану з проникненням у житло повторно.

Згідно ст.12 ч.3 КК України, вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченими відноситься до категорії тяжкого злочину.

При призначенні, як обвинуваченому ОСОБА_11 , так і обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд враховує у відповідності до вимог ст. 65 ч.3 КК України ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, їх особу та обставини, що обтяжують і помякшують їх покарання.

Обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, ОСОБА_11 згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 згідно ст.66 КК України, судом визнається його часткове визнання вини, щиросердечне розкаяння і сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_12 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність двох і більше пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини; думку потерпілого, який просив суворого покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, розлучений, не працює, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, разом з цим, перебуває на обліку в лікаря - нарколога, раніше неодноразово судимий за аналогічні, умисні корисливі злочини; за місцем останнього відбування покарання характеризується позитивно, вчинив даний злочин в період не знятої і не погашеної судимості. Також судом враховується вкрай незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні медичними даними (т. 1 а.с.к.п 74 152)

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд з врахуванням обставин що пом`якшують його покарання, враховує часткове визнання вини обвинуваченим, його каяття у вчиненому і сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого про призначення суворого покарання, не визнання цивільного позову, а також і те, що ОСОБА_12 має, зареєстроване місце проживання, за яким характеризується задовільно, на утримання якого перебуває неповнолітня дитина, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога; у лікаря психіатра на обліку не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини. Судом враховується і те, що мати ОСОБА_12 ОСОБА_43 перебуває у важкому стані після перенесеного інсульту, потребує сторонньої допомоги, що документально підтверджено дослідженими в засіданні документами (а.с.к.п.57 73). Таким чином, суд з врахуванням наведеного вище, вважає за необхідне призначити як обвинуваченому ОСОБА_11 , так і обвинуваченому ОСОБА_12 покарання в межах санкцій, відповідно ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, їх виправлення і перевиховання є не можливе без ізоляції від суспільства і таке покарання, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень. При цьому, суд вважає, що призначення, як ОСОБА_11 так і ОСОБА_12 більш м`якого покарання, у т.ч. із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, не буде відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинувачених В судовому засіданні прокурором не заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_11 з застави на тримання під вартою, а ОСОБА_12 з домашнього цілодобового арешту на тримання під вартою, а тому суд вважає, що слід залишити до вступу вироку в закону ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді застави, та ОСОБА_12 у вигляді домашнього арешту з електронним засобом контролю.

Процесуальні витрати в рамках кримінальних проваджень вирішити в прядку вимог ст. 124 КПК України

Речові докази в рамках кримінальних проваджень вищенаведених, підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

До початку судового розгляду, потерпілим ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов, який відповідно як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_12 не визнано.

В позові потерпілий просить стягнути з обвинувачених солідарно - 750 грн. майнової шкоди документально підтвердженої за заміну замку вхідних дверей по АДРЕСА_3 та 50.000 грн. моральної шкоди.

Стягнення моральної шкоди і її розмір мотивував тим, що він після крадіжки втратив сон, йому сняться кошмари, було отруєно його собаку, тобто порушено було його звичний образ життя.

В судовому засіданні потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_8 просив позов задовольнити; обвинувачені, цивільні відповідачі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 просили відмовити в задоволенні позову повністю.

Суд, урахуванням доводів потерпілого, цивільного позивача, доводів обвинувачених цивільних відповідачів, в їх інтересах захисників, зважає на наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода. Завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ст. 1177 ЦК України передбачено, що відшкодування (компенсація) шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення відшкодовується відповідно до закону.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними, постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи (постанова Верховного суду України від 02.12.2015 № 6-2203цс15, постанови Верховного Суду від 22.04.2019, справа №236/893/17, №14-4цс19 та від 18.12.2019 року у справі № 509/550/17-ц, провадження № 61-11518св19).

З огляду на обставини справи, беручи до уваги вищевказані засади, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що дану позовну вимогу слід задовольнити частково, виходячи з обставин справи, матеріального становища обвинуваченого, реальності відшкодування даної шкоди, та стягнути з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 2000 грн., по 1000 грн. з кожного. Стягненню підлягає і майнова шкода в розмірі 750 грн., по 375 грн. з кожного обвинуваченого; в решта частині позовних вимог відмовити.

На підставі наведеного , керуючись ст.ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, УХВАЛИВ

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_11 перебування під вартою з 20.04. 2020 року по 19.11.2020р.

Міру запобіжного заходу, у вигляді застави залишити застосовану до вступу вироку в закону силу.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_12 перебування його під вартою з 20.04. 2020 року по 05.10.2021р.

Міру запобіжного заходу залишити до вступу вироку в закону силу змінену у вигляді цілодобового домашнього арешту, з носінням електронного засобу контролю.

Судові витрати по проведених судових експертизах стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави солідарно в загальній сумі 3269.00 грн., документально підтверджених довідками (а.с.к.п. 214, 226,235 т.1).

Речовий докази за постановами слідчого від 06.05.2020 року та від 08.05.2020 року (т.1 а.с.164, 165) речі належні ОСОБА_11 , а саме: - кросівки синього кольору, що знаходяться в камері схову речових доказів (квитанція 4718 від 30.05.2020р. (а.с.к.п.165) повернути ОСОБА_11 та кросівки синього кольору вилучені у ОСОБА_12 що знаходяться в камері схову речових доказів (квитанція 4718 від 30.05.2020р. (а.с.к.п. 165) повернути ОСОБА_12 .

Речові докази за постановою слідчого від 07.05.2020 року (а.с.к.п. 177)- телефон чорного кольору з написом Редмі належний ОСОБА_11 звернути в рахунок відшкодування цивільного позову, заявленого ОСОБА_8 (квитанція 4703 від 08.05.2020р. а.с.к.п.196);

Речові докази за постановою слідчого від 07.05.2020 року (а.с.к.п. 177 т.1)- банківську картку ПриватБанку», паспорт громадянина України виданий на ім.»я ОСОБА_11 ; а також його ідентифікаційний номер (сейф пакет 7056742) повернути за належністю ОСОБА_11 (квитанція а.с.к.п.183 т.1);

Речові докази за постановою слідчого від 07.05.2020 року (а.с.к.п. 177 т.1), а саме: грошові кошти в сумі 170 євро, складний ножик з рукояткою коричневого кольору під дерево, чоловічий годинник з металу жовтого кольору «Романсон», належні потерпілому ОСОБА_8 повернути останньому за належністю (квитанції а.с.к.п. 181, 182 т.1) та за постановою слідчого від 08.05.2020 року (а.с.к.п. 195) 6 банківських карток, з яких 4 ри Приватбанку та 2 Ощадбанку, а також гаманець коричньового кольору, належні потерпілому ОСОБА_8 повернути останньому за належністю (квитанції: 4700 від 08.05.2020р.а.с.к.п.197; № 4701 від 08.05.2020р.. а.с.к.п. 198);

ечові докази за постановою слідчого від 07.05.2020 року (а.с.к.п. 177 т.1), - ключі та циліндровий механізм замка з ключем від вхідних дверей по АДРЕСА_3 (квитанція 4702 від 25.05.2020р. а.с.к.п. 179 т.1) знищити;

Речові докази за постановою слідчого від 08.05.2020р. (а.с. к.п 195 т.1_ - мобільний телефон Нокіа, належний ОСОБА_12 звернути в рахунок погашення цивільного позову, заявленого потерпілим, цивільним позивачем ОСОБА_8 ;

Речові докази за постановою слідчого від 22.05.2020р. ДВД Р диск (а.с.к.п. 7 т.2) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов заявлений потерпілим, цивільним позивачем ОСОБА_8 задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_11 375 грн. та ОСОБА_12 375 грн. на користь ОСОБА_8 майнову шкоду, всього на загальну суму - 750 грн.

Стягнути з ОСОБА_11 1000 грн. та з ОСОБА_12 1000 грн. на користь ОСОБА_8 моральної шкоду, всього на загальну суму - 2000 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України); копія вироку підлягає врученню в порядку ч. 6, 7 ст. 376 КПК України процесуальному прокурору, обвинуваченим та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1