КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6402/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення у кримінальному провадженні № 0000808, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2020 року, арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 13 серпня 2021 року під час проведення обшуку в будинку, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, Вишгородський масив, кадастровий номер земельної ділянки :01:229:0007.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання був здійснений за відсутності прокурора, а оскаржувану ухвалу слідчого судді він отримав лише 18 жовтня 2021 року, що підтверджується супровідним листом Печерського районного суду міста Києва.

Що стосується оскаржуваної ухвали, то апелянт вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, автор апеляції стверджує, що прокурором було додано до клопотання докази, які підтверджують, що вилучене майно є речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України. Крім того, прокурор зазначає, що у органів досудового розслідування є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон міг бути засобом вчинення кримінального правопорушення, а вилучені грошові кошти, на його думку, підлягають арешту з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Також апелянт звертає увагу, що ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000808, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 366; ч. 5 ст. 191 КК України.
Органи досудового розслідування посилаються на те, що основні засади цінової політики і регулювання відносин, які виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) і спостереження у сфері ціноутворення, регулюються Законом України «Про ціни і ціноутворення».
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про ціни та ціноутворення», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які проводять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.
Згідно зі ст. 5 Закону України «Про ціни та ціноутворення», Кабінет Міністрів України: забезпечує проведення державної цінової політики, здійснює державне регулювання цін, визначає повноваження органів виконавчої влади щодо формування, встановлення та застосування цін, якщо інше є визначене законом або міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, визначає перелік товарів, державні регульовані ціни, які затверджуються відповідними органами виконавчої влади, якщо інше не визначено законом.
У свою чергу, відповідно до ст. 6 Закону України «Про ціни та ціноутворення», органи місцевого самоврядування забезпечують реалізацію державної цінової політики у межах повноважень, визначених законом.
Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про ціни та ціноутворення», державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, шляхом, зокрема, установлення обов`язкових для суб`єктів господарювання фіксованих цін або граничних цін.
Так, Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10 жовтня 2013 року № 967/1218/869 встановлено фіксовані ціни за транспортування, зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках), без урахування податку на додану вартість, який справляється відповідно до Податкового кодексу України. В той же час, у відповідності до Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 і Рішення Київської міської ради від 27 вересня 2018 року № 1530/5594 «Про повноваження посадових осіб (інспекторів з паркування) Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА)», плата за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику у розмірі, встановленому спільним наказом МВС та Мінекономрозвитку за погодженням із Мінфіном, є обов`язковою встановленою вимогою для суб`єктів підприємницької діяльності, уповноважених на транспортування тимчасово затриманих інспекторами з паркування транспортних засобів.
Таким чином, як вказують органи досудового розслідування, завдяки створеним ОСОБА_10 умовам, всупереч нормативно встановленій фіксованій ціні послуги із транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів, ОСОБА_11 , будучи заступником директора Департаменту начальником Управління, зловживаючи своїм службовим становищем, спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які є директорами ТОВ «Евакуатор Сервіс», ТОВ «Автосос-сервіс», ТОВ «Експедиція 777», діючи умисно на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану, всупереч Закону України «Про ціни і ціноутворення», Цивільного кодексу України, Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, Рішення Київської міської ради від 27 вересня 2018 року № 1530/5594 «Про уповноваження посадових осіб (інспекторів з паркування) Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА)», Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10 жовтня 2013 року № 967/1218/869, перебуваючи у місті Києві, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, 31 грудня 2020 року уклали договір про надання послуг з транспортування від 31 грудня 2020 року, відповідно до п. 4.2 якого розмір плати за транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчик чи стоянку має бути економічно-обґрунтованим і визначається Виконавцем відповідно до законодавства України, чим створили умови для подальшого вчинення тяжких злочинів членами злочинної організації.
Таким чином, учасниками різних структурних підрозділів щоденно створювалися спільні «робочі зміни» з числа інспекторів з паркування та водіїв евакуаторів, дії яких координувалися ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і контролювалися керівниками окремих структурних підрозділів, зокрема, ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , метою яких було здійснення максимальної кількості транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальні майданчики для забезпечення максимального надходження коштів на рахунки спеціально залучених Товариств.
Крім того, інспектори з паркування на виконання вказівок ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , у випадку відсутності підстав для тимчасового затримання транспортних засобів, штучно створювали такі підстави та доказову базу у способи, розроблені ОСОБА_10 . При цьому з метою забезпечення максимальної кількості наданих послуг із транспортування транспортних засобів інспектори з паркування на виконання вказівок ОСОБА_10 передавали водіям евакуаторів пусті бланки актів тимчасового затримання транспортних засобів зі своїми підписами, а водії на виконання вказівок ОСОБА_16 самостійно, без інспекторів з паркування, визначали транспортні засоби, які мали на меті транспортувати як тимчасово затримані і складали заздалегідь підписані інспекторами акти та вивозили транспортні засоби.
Таким чином, останні забезпечували обов`язок особи, чий транспортний засіб був тимчасово затриманий і транспортований, сплатити за надану послугу.
Також на виконання вказівок ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повернення транспортного засобу здійснювалося працівниками Управління лише при наявності квитанції про сплату, зокрема, наданої послуги з транспортування вартістю вищою нормативно затвердженої.
Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10 жовтня 2013 року № 967/1218/869, встановлено розмір плати за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці з урахуванням податку на додану вартість, який стягується з водіїв, власників (співвласників) тимчасово затриманого транспортного засобу масою до 2000 кг включно та який становить 720,00 гривень з ПДВ за один транспортний засіб.
Однак, відповідно до руху коштів по рахункам підприємств ТОВ «Евакуатор Сервіс», ТОВ «Автосос-сервіс», ТОВ «Експедиція 777», сума оплати одного платежу за транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів, який здійснювався фізичними особами на рахунок підприємств, становить 1270 гривень.
Враховуючи викладене, діючи відповідно до спільного злочинного плану і заздалегідь розподілених ролей, вчинивши усі необхідні дії для надання послуги з транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів та створивши умови, за яких їх власник або водій міг повернути транспортний засіб лише у випадку оплати за надану послугу у розмірі, вищому за нормативно установлену в період з 04 січня 2021 року по 31 березня 2021 року, директори ТОВ «Евакуатор Сервіс», ТОВ «Автосос-Сервіс», ТОВ «Експедиція 777», зокрема, ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , діючи у складі злочинної організації, використовуючи своє службове становище, а саме повноваження з управління і розпорядження коштами підприємства, заволоділи коштами споживачів (фізичних осіб, що здійснювали оплату) у сумі завищення вартості послуг з транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів, які надаються ТОВ «Евакуатор Сервіс», ТОВ «Автосос-Сервіс», ТОВ «Експедиція 777» на підставі договорів транспортування, укладених між ТОВ «Евакуатор Сервіс», ТОВ «Автосос-Сервіс», ТОВ «Експедиція 777» і Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у розмірі 7668150 гривень.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, Вишгородський масив, а саме будинку, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:229:0007, тобто за місцем проживання ОСОБА_9 .
13 серпня 2021 року за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, Вишгородський масив, будинок, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:229:0007, було проведено обшук, під час якого виявлено і вилучено:
- грошові кошти в сумі 404320 гривень;

- грошові кошти в сумі 7740 доларів США;

- грошові кошти в сумі 2400 євро;

- грошові кошти в сумі 13100 російських рублів;

- грошові кошти в сумі 20 канадських доларів;

- мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , сім картка з номером НОМЕР_3 , що не було передбачено ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.
Того ж числа вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
20 серпня 2021 року (клопотання датоване 13 серпня 2021 року) прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 13 серпня 2021 року під час проведення обшуку в будинку, який розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, Вишгородський масив, кадастровий номер земельної ділянки :01:229:0007, а саме на:

- грошові кошти в сумі 404320 гривень;

- грошові кошти в сумі 7740 доларів США;

- грошові кошти в сумі 2400 євро;

- грошові кошти в сумі 13100 російських рублів;

- грошові кошти в сумі 20 канадських доларів;

- мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , сім картка з номером НОМЕР_3 ;

- грошові кошти, в сумі 206000 гривень (примітка: походження грошових коштів в сумі 206000 гривень невідоме).

Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження вказаного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

09 вересня 2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в задоволенні зазначеного клопотання прокурора було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, внесеного в межах кримінального провадження № 0000808, про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 13 серпня 2021 року під час проведення обшуку в будинку, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, Вишгородський масив, кадастровий номер земельної ділянки :01:229:0007, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 13 серпня 2021 року під час проведення обшуку в будинку, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, Вишгородський масив, кадастровий номер земельної ділянки :01:229:0007, з огляду на те, що прокурором не було доведено, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується і вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апелянта, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 13 серпня 2021 року під час проведення обшуку в будинку, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, Вишгородський масив, кадастровий номер земельної ділянки :01:229:0007.

Про правильність такого рішення слідчого судді свідчать наступні обставини.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Цих вимог прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Так, посилаючись у клопотанні, що майно, яке було тимчасово вилучене 13 серпня 2021 року під час проведення обшуку в будинку, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, Вишгородський масив, кадастровий номер земельної ділянки :01:229:0007, відповідає критеріям речових доказів, регламентованим ст. 98 КПК України, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження таких висновків.

Між тим, жодних належних та допустимих доказів цьому в клопотанні про арешт майна і в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься, тобто в матеріалах провадження відсутні відомості, які б давали розумні підстави та підозри вважати, що майно, яке було тимчасово вилучене 13 серпня 2021 року під час проведення обшуку в будинку, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, Вишгородський масив, кадастровий номер земельної ділянки :01:229:0007, є об`єктом того чи іншого кримінального правопорушення, за якими здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, або ж було отримане внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Що ж стосується постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_18 від 13 серпня 2021 року про визнання вищевказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, то вона є нічим іншим, як звичайною формальністю, оскільки в даному процесуальному документі не визначено, якому чи яким критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідає майно, яке було тимчасово вилучене 13 серпня 2021 року під час проведення обшуку в будинку, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, Вишгородський масив, кадастровий номер земельної ділянки :01:229:0007.

Отже, прокурором не доведено наявності правових підстав для арешту переліченого у його клопотанні майна з метою забезпечення збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні.

Будь-якої іншої мети, передбаченої п. п. 2 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, в клопотанні прокурора про арешт майна не приводилося, а тому посилання апелянта про необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слід визнати безпідставними.

Звертає на себе увагу і той факт, що жоден із прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, не прибув ні в судове засідання суду першої інстанції, яке відбулося 09 вересня 2021 року, ні в судові засідання суду апеляційної інстанції, які призначалися на 28 жовтня, 11 та 25 листопада 2021 року. Виходячи із принципу диспозитивності, згідно з яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, колегія суддів вважає, що сторона обвинувачення не визнала за необхідне обґрунтовувати в судовому засіданні необхідність арешту майна та доводити наявність підстав і мети такого арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.

Таким чином, доводи прокурора про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення у кримінальному провадженні № 0000808, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2020 року, арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 13 серпня 2021 року під час проведення обшуку в будинку, який розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, Вишгородський масив, кадастровий номер земельної ділянки :01:229:0007, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4