Єдиний унікальний номер 722/1484/21
Номер провадження 1-в/722/162/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.82 КК України замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання засудженого.
Представник виправної колонії ОСОБА_5 та голова спостережної комісії ОСОБА_6 в судове засідання також не з`явилися, подавши письмові заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, представник виправної колонії заперечував щодо задоволення клопотання, а голова спостережної комісії вирішення клопотання залишила на розсуд суду.
Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_4 засуджено вироком Іванківського районного суду Київської області від 24.07.2012 року за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до 13-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 відраховується з 20.04.2012 року.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03.10.2012 року вирок Іванківського районного суду Київської області від 24.07.2012 року відносно ОСОБА_4 , залишено без змін.
Згідно розпорядження, вирок Іванківського районного суду Київської області від 24.07.2012 року відносно засудженого ОСОБА_4 набрав законної сили 03.10.2012 року.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 12.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення з 20.04.2012 року і до дня набрання вироком законної сили (03.10.2012 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 06.11.2024 року.
Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Згідно п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
У відповідності до ст.12 КК України, злочини, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , відносяться до категорії особливо тяжких злочинів (ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України).
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання та період часу, який зараховано судом у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 20.04.2012 року.
За час утримання в слідчому ізоляторі м.Київ та попередніх установах виконання покарань до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.
В державну установу «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 прибув 16.11.2012 року.
Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого та матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_4 під час відбування покарання неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак на даний час стягнення погашені у передбаченому законом порядку. З метою стимулювання подальшої правослухняної поведінки в одному випадку заохочувався у вигляді оголошення подяки.
Відповідно до довідки медичної частини №222 від 17.11.2021 року засуджений здоровий, працездатний, на даний час стан здоров`я засудженого задовільний.
Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.
Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості (ч.2 ст.118 КВК України).
Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №260 від 17.11.2021 року, а також особової справи встановлено, що після розподілу з дільниці карантину, діагностики та розподілу до будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. З січня 2014 року по травень 2014 року працював у цеху деревообробному, встановлені обсяги робіт виконував не завжди. З червня 2014 року по серпень 2016 року був етапований до спеціалізованого лікувального закладу. Після повернення до ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» і по теперішній час періодично працює у різних виробничих дільницях підприємства установи, поставлені йому зміні виробничі завдання на 100% виконує не завжди.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 24.11.2021 року начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_7 встановлено, що засуджений роботи з благоустрою установи виконання покарань виконує, проте потребує контролю за якістю їх виконання. У відношенні до персоналу установи стримано ввічливий, були прояви нетактовної поведінки. По відношенню до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує в якості спостерігача. Не завжди робить для себе належні висновки. Бажання приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу не виявляє. Згідно з вироком суду вину у вчиненому злочині визнав частково.
Із змісту виписки з протоколу №1 від 14.01.2021 року засідання комісії відділення №4 з оцінки ступеню виправлення засуджених встановлено, що засуджений ОСОБА_4 станом на 14.01.2021 року визнаний таким, що дотримується вимог режиму відбування покарання.
Суд не погоджується із даною оцінкою ступеню виправлення засудженого, оскільки враховуючи в сукупності встановлені в судовому засіданні обставини, така оцінка вочевидь не відповідає особі засудженого, його поведінці і ставленню до праці.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК).
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого-процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ре соціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведені вище вимоги законів та встановлені обставини в їх сукупності, із врахуванням особи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.
При цьому, суд враховує, що задоволення судом клопотання засудженого про застосування щодо нього вимог ст.82 КК України має на меті не остаточно звільнити засудженого від відбування покарання, а передбачає продовження відбування ним більш м`якого виду покарання, продовження процесу виправлення та подальшу можливість доведення свого виправлення.
За таких обставин, засуджений ОСОБА_4 заслуговує на заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, а відповідно його клопотання підлягає до задоволення.
На підставі ст.82 КК України, керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді 2 (двох) років 11 (одинадцяти) місяців 12 (дванадцяти) днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді 2 (двох) років 11 (одинадцяти) місяців 12 (дванадцяти) днів обмеження волі.

Після набрання ухвалою законної сили, засудженого ОСОБА_4 направити до місця відбування більш м`якого покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Строк відбування більш м`якого покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі, зарахувавши йому у строк відбування більш м`якого покарання час слідування під вартою до виправного центру, виходячи із співвідношення одному дню слідування під вартою до виправного центру, відповідає два дні обмеження волі.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що у відповідності до вимог ч.6 ст.82 КК України, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить нове кримінальне правопорушення, суд до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 КК України.
Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та для відома Іванківському районному суду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк, починаючи з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 29.11.2021 року