Справа № 459/3242/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/623/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 12 травня 2021 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 140 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:

цим вироком обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 140 КК України та призначено покарання у виді позбавлення права займатися медичною діяльністю на строк три роки.
У відповідності до ч.5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання у виді трьох років позбавлення права займатися медичною діяльністю на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.
Вирішено питання, пов`язані з речовими доказами та судовими витратами.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , станом на 07.10.2013, будучи медичним працівником Червоноградської центральної міської лікарні (далі ЧЦМЛ), згідно наказу ЧЦМЛ № 81-к від 21.04.2006 «По особовому складу» перебував на посаді лікаря-хірурга на 0,5 ставки лікаря-хірурга екстреної допомоги, на 0,25 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення і на 0,25 ставки денного стаціонару поліклініки.
Відповідно до посвідчення № 14 наказом Головного управління охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації № 507 к від 20.06.2013 атестаційною комісією за результатами атестації йому присвоєно кваліфікацію лікаря-хірурга вищої категорії.
Згідно із ст. 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, лікуючий лікар це лікар закладу охорони здоров`я або лікар, який провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа-підприємець і який надає медичну допомогу пацієнту в період його обстеження та лікування. Лікуючий лікар обирається пацієнтом або призначається йому в установленому законом порядку. Обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта.
Відповідно до п. 86 «Лікар-хірург» розділу «Професіонали в галузі лікувальної справи (крім стоматології)» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 117 від 29.03.2002, лікар-хірург керується чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію хірургічної і травматологічної допомоги. Проводить цілеспрямоване клінічне обстеження хворого. Визначає обсяг лабораторних, рентгенологічних та інших спеціальних досліджень, оцінює їх результати. Проводить диференційну діагностику. Визначає тяжкість стану хворого. Надає невідкладну медичну допомогу хворим при термінальних станах, групових та масових ураженнях. Здійснює нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів. Визначає показання до госпіталізації за профілем захворювання, тактику медикаментозного та оперативного лікування з урахуванням стану хворого, необхідності передопераційної підготовки. Застосовує сучасні методи лікування та диспансеризації хворих хірургічного профілю. Працює в тісному контакті з суміжними спеціалістами та службами. Керує роботою середнього медичного персоналу. Дотримується принципів медичної деонтології. Планує роботу та проводить аналіз її результатів. Веде лікарську документацію. Постійно удосконалює свій професійний рівень.
Також, лікар-хірург повинен знати: чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я; організацію хірургічної та травматологічної допомоги; організацію роботи травмпунктів, швидкої і невідкладної медичної допомоги за умов екстремальних ситуацій; основи права в медицині; права, обов`язки та відповідальність лікаря-хірурга; показники роботи лікувально-профілактичних установ, травмпунктів, хірургічних стаціонарів; організацію диспансерного нагляду, лікарського контролю; роботу лікарсько-консультативної та медико-соціальної експертної комісій; нормальну та патологічну анатомію і фізіологію, топографічну анатомію; константи гомеостазу, водно-електролітного обміну, взаємозв`язок функціональних систем у здорових та хворих; загальні, функціональні та спеціальні методи дослідження; сучасну класифікацію хірургічних захворювань; клініку інфекційних захворювань, "гострого живота", суміжних станів; правила оформлення медичної документації; сучасну літературу за фахом та методи її узагальнення.
Відповідно до посадової інструкції лікаря-хірурга ОСОБА_6 , затвердженої головним лікарем Червоноградської ЦМЛ, він повинен знати і застосовувати у своїй діяльності: чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію хірургічної допомоги, основи права в медицині, права, обов`язки та відповідальність лікаря-хірурга, загальні, функціональні та спеціальні методи дослідження, сучасну кваліфікацію хірургічних захворювань, правила оформлення медичної документації, повинен керувати роботою середнього та молодшого медичного персоналу, його робочим місцем являється, хірургічне відділення, операційний блок, приймальне відділення та інші відділення для надання консультації хворим. У відповідності до його завдань та посадових обов`язків він повинен проводити ціленаправлене клінічне обстеження хворого згідно стандартів надання медичної допомоги; визначати обсяг лабораторних, рентгенологічних та інших спеціальних досліджень, оцінювати їх результати; проводити диференційну діагностику; визначати тяжкість стану хворого, надавати невідкладну медичну допомогу хворим при термінальних станах, групових та масових ураженнях; здійснювати нагляд за побічними реакціями, діями лікарських засобів; визначати показання до госпіталізації за профілем захворювання, тактику медикаментозного та оперативного лікування з урахуванням стану хворого, необхідності передопераційної підготовки; застосовувати сучасні методи лікування та диспансеризації хворих хірургічного профілю; працювати в тісному контакті з суміжними спеціальними спеціалістами та службами; керує роботою середнього медичного персоналу, планує роботу та проводить аналіз її результатів; вести лікарську документацію; знати розуміти застосовувати діючі нормативні документи, що стосуються його діяльності.
Відповідно до вимог п.2.3. «Клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим з виразкою 12-палої кишки (ДПК), ускладненою кровотечею» затвердженого наказом №297 Міністерства охорони здоров`я від 02.04.2010 «Про затвердження стандартів та клінічних протоколів надання медичної допомоги зі спеціальністю «Хірургія» ОСОБА_6 повинен був призначити та забезпечити проведення: «ректальне дослідження»; «лабораторне дослідження показників червоної крові; дослідження дефіциту ОЦК, глобулярного об`єму; визначення групи крові за системою АВО та резус-належності крові; біохімічне дослідження крові; коагулограма; клінічний аналіз сечі; визначення глюкози в сироватці крові; езофагогастродуоденоскопія; електрокардіографія спокою».
Так, 07.10.2013 о 00:45 годин ОСОБА_9 машиною швидкої допомоги доставлений у приймальне відділення Червоноградської ЦМЛ, що у м.Червоноград по вул.Івасюка, 2а, де йому, після огляду, проведеного лікарем хірургічного відділення ОСОБА_10 виставлено діагноз виразкова хвороба дванадцятипалої кишки, госпіталізований в стаціонарне відділення за терміновими показниками в зв`язку з загостренням виразкової хвороби 12-палої кишки та на нього заведено медичну картку стаціонарного хворого 11141/1088, у відповідності до якої останній госпіталізований в хірургічне відділення Червоноградської ЦМЛ, де завідувачем хірургічного відділення лікуючим лікарем ОСОБА_9 призначений лікар-хірург ОСОБА_6 .
В подальшому, всупереч вимог «Клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим з виразкою 12-палої кишки (ДПК), ускладненою кровотечею», затвердженого наказом №297 Міністерства охорони здоров`я від 02.04.2010 «Про затвердження стандартів та клінічних протоколів надання медичної допомоги зі спеціальністю «Хірургія» лікуючим лікарем-хірургом Червоноградської ЦМЛ ОСОБА_6 хворому ОСОБА_9 діагностичний алгоритм не був виконаний у повному об`ємі, зокрема: у лабораторному дослідженні показників червоної крові відсутній показник гематокриту, тромбоцитів, біохімічний аналіз крові малоінформативний, не проведено визначення групи крові за системою АВО та резус-фактора, не проведені езофагогастростродуоденоскопія, електрокардіографія у спокої, ультразвукове дослідження органів черевної порожнини, відсутня коагулограма крові. Також хворому 07-08.10.2013 не проведене контрольне ректальне дослідження, не зважаючи на те, що з анамнезу вбачається, що приблизно за місяць до поступлення, він знаходився в тому ж відділенні Червоноградської ЦМЛ із діагнозом кровотечі з виразки 12-типалої кишки.
Зазначені обставини склали підґрунтя встановлення неточного діагнозу і неповноцінної лікувальної тактики, а саме, недостатності комплексної кровозупинної медикаментозної терапії, відсутності спроби ендоскопічного гемостазу (зупинки кровотечі) та невиконанні ургентного операційного втручання при неефективності вищезазначених заходів, в зв`язку з чим 09.10.2013 о 00:10 годин стан ОСОБА_9 погіршився та незважаючи на проведені реанімаційні заходи цього ж дня о 00:45 констатовано його біологічну смерть.
При своєчасному встановленні правильного діагнозу, проведенні необхідних досліджень та оперативного втручання у відповідності до вимог «Клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим з виразкою 12-палої кишки (ДПК), ускладненою кровотечею» затвердженого наказом №297 Міністерства охорони здоров`я від 02.04.2010 «Про затвердження стандартів та клінічних протоколів надання медичної допомоги зі спеціальністю «Хірургія», летальному наслідку хворого ОСОБА_9 можна було б запобігти.
З урахуванням вищевказаного, досудовим розслідуванням встановлено, що смерть ОСОБА_9 слід вважати попереджуваною.
Таким чином, тяжкі наслідки для хворого ОСОБА_9 у вигляді його смерті знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із неналежним наданням лікарем-хірургом Червоноградської ЦМЛ ОСОБА_6 своєчасної та необхідної медичної допомоги у відповідності до вимог «Клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим з виразкою 12-палої кишки (ДПК), ускладненою кровотечею», затвердженого наказом №297 Міністерства охорони здоров`я від 02.04.2010 «Про затвердження стандартів та клінічних протоколів надання медичної допомоги зі спеціальністю «Хірургія». Отже, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
В апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведеності його винуватості особи в суді і вичерпані можливості отримання таких доказів у відповідності до п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Просить розгляд апеляційної скарги проводити за його відсутності.
В обґрунтування скарги покликається на те, що 23.08.2013року перебуваючи у відпустці, був викликаний завідуючим відділенням, щоб оглянути хворого Кравця, що поступив у відділення із шлунковою кровотечею. При огляді хворого було виявлено гігантську виразку задньої стінки дванадцятипалої кишки. При даному огляді було встановлено кальозну виразку, яка в діаметрі приблизно 2,5см. Про те, що було виявлено при огляді, було повідомлено родичів. Лікуючим лікарем ОСОБА_11 не була проведена фіброкастроскопія, що є грубим порушенням. 05.10.2013року до нього звернулись ОСОБА_12 у супроводі родичів, для проведення повторного огляду за допомогою фіброгастроскопії. При повторному огляді було виявлено виразку задньої стінки дванадцятипалої кишки. Він запропонував родичам оперативне лікування, але такі планові операції в Червоноградській міській лікарні не проводяться, у зв`язку із їх складністю. Таку операцію має право виконувати спеціаліст, що спеціалізується на лікуванні підшлункової залози, оскільки може бути післяопераційне ускладнення. Він виписав хворому два противиразкових препарати. 07.10.2013року з ранку його було призначено лікуючим лікарем хворого Кравець. При обході о 09.30год., черговий лікар, який чергував вночі, і що приймав даного хворого повідомив, що з 06 на 07 у приймальне відділення був доставлений хворий ОСОБА_12 з направленням швидкої, які ставлять діагноз виразка дванадцятипалої кишки, кишково-шлункова кривотеча. При огляді стан хворого є в межах між середнім та тяжким. На обході були присутній також завідувач відділення ОСОБА_13 , лікарі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Він завідувачу повідомив, що 05.10 хворого оглядав і домовився з доцентом ОСОБА_17 для скерування його у Львівську обласну лікарню на обстеження, на що завідувач дав свою згоду, але родичі не захотіли везти до Львова у зв`язку з станом здоров`я хворого. Враховуючи історію хвороби, від призначення УЗД, фіброгастрокскопію, рентгенографію грудної клітки, родичі хворого відмовилися, посилаючись на стан хворого. Після чого було погоджено лікування та призначено противиразкові препарати, інфузійні препарати та гемостатичні препарати. З родичами на обході було погоджено, що декілька днів проводять лікування противиразковими препаратами, а після того буде вирішено щодо подальшої госпіталізації в обласну лікарню. З 8 на 9 у хворого наступає різке погіршення здоров`я. Був викликаний черговий лікар ОСОБА_18 та черговий реаніматолог. О 00год. 10хв. у хворого виникає рецидив дванадцятипалої кишки. Чомусь черговий лікар ОСОБА_19 не діагностує у хворого кровотечу, а його дії направлені на те, що у хворого виник раптовий пневмоторакс. Однак, черговий лікар Почтовий вирішує, що це є спонтанний пневмоторакс та вирішує пунктувати плевральну порожнину. Черговий лікар анестезіолог, якого також викликали, ніяких дій не робить. Черговий лікар не виконав протоколу по кровотечі дванадцятипалої кишки - не госпіталізував у реанімаційне відділення та не проводив першочергових заходів по зупиненню кровотечі дванадцятипалої кишки. Лікар ОСОБА_19 не повідомив його і завідувача про стан хворого. Зранку 9.10.2013 йому стало відомо, що хворий Кравець помер. Вважає, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 140 КК України.
Потерпілі ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 подали заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в якій просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, а оскаржений вирок залишити без змін. Представник потерпілих ОСОБА_8 підтримав подані заперечення та просив проводити розгляд справи без участі потерпілих.
Заслухавши доповідача, думку прокурора та представника потерпілих, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та підтверджується належними допустимими та достатніми доказами, які були предметом детального дослідження суду першої інстанції.

Це, зокрема, показання потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , показання свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , судово-медичного експерта ОСОБА_27 ; письмові докази у справі: Статути КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради», регіональні клінічні протоколи надання медичної допомоги хірургічного профілю затверджені Наказами Міністерства охорони здоров`я України визначають ознаки та критерії діагностики захворювань, умови в яких повинна надаватись медична допомога, характеристику кінцевого очікуваного результату лікування.

Вина обвинуваченого підтверджується даними, що містяться у:- протоколі патологічного дослідження №180 від 09.10.2013р.: померлий - ОСОБА_9 , заключний клінічний діагноз хронічна виразкова хвороба 12-палої кишки з пенетрацєю в головку підшлункової залози, гостра профузна кровотеча; клінічному епікризі до протоколу патологічного дослідження №180 від 09.10.2013р.; висновку експерта № 263 від 22.03.2019 року (а.с.98-201 том 3),; медкарті стацхворого №11141/1088.

Враховуючи дані медичної документації, можна вважати, що смерть ОСОБА_28 була попереджувальною. На підставі наданої медичної документації можна стверджувати, що причинами, які призвели до смерті ОСОБА_29 була сукупність факторів: - важкість стану пацієнта, що була зумовлена наявністю хронічної виразкової хвороби 12-типалої кишки з епізодом кровотечі, супутніх хронічних легеневих захворювань, онкологічного захворювання; неодооцінка лікарями хірургічного відділення Червоноградської ЦМЛ важкого стану пацієнта, порушення, допущені у лікувально-діагностичному процесі лікарями хірургічного відділення вимог розділу 2.3. «Клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим з виразкою 12-палої кишки, ускладненою кровотечею» МОЗ України від 02.04.2010р. №297.

Згідно висновку, за результатами клініко-експертної оцінки профільною КЕК з хірургічної допомоги дорослим Департаменту охорони здоров`я Львівської облдержадміністрації, виявлені недоліки у якості надання медичної допомоги ОСОБА_9 Червоноградською центральною міською лікарнею, а саме: стан надання медичної допомоги не відповідав Наказу МОЗ України від 02.04.2010р. №297. Окрім того, вина обвинуваченого підтверджується даними, що містяться в медичних картках на ім`я пацієнта ОСОБА_9 щодо перебігу його захворювання.

Поряд з цим, апеляційний суд звертає увагу на позицію, Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Доводи обвинуваченого про те, що під час судового розгляду не було допитано в якості свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , не беруться колегією суддів до уваги, оскільки їх покази не мають значення для встановлення об`єктивної істини у справі, не впливають на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Щодо невідповідності викладених у вироку показів обвинуваченого ОСОБА_6 , фактично даних ним, то такі не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. Покази обвинуваченого ОСОБА_6 , викладені у вироку належним чином, і у тій ж послідовності, як він їх давав у судовому засіданні, про що свідчать журнали судових засідань та технічні записи судових засідань.

Усі документи, які згідно клопотання прокурора від 26.11.2019р. надавалися суду, стороні захисту відкривалися відповідно до ст. 290 КПК при завершені досудового розслідування, і клопотань зі сторони захисту про визнання їх неналежними та не допустимими доказами сторона захисту в суді прокурору, слідчому чи суду першої інстанції не заявляла, а сам факт того, що до цього клопотання не було приєднано витяг з ЄРДР не свідчить про не приналежність доданих документів до цього кримінального провадження.

Щодо призначеного ОСОБА_6 покарання, то, на думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст. 140 КК України, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для зміни покарання колегія суддів не вбачає.

Також суд вірно, у відповідності до ч.5 ст.74 КК України, звільнив обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного покарання у виді трьох років позбавлення права займатися медичною діяльністю на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли скасування чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним

та обґрунтованим, і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 12 травня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 140 - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4