Дата документу 23.09.2021 Справа № 326/143/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 326/143/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/807/765/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власників майна: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 - адвоката ОСОБА_29 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання ВП №2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_30 у кримінальному провадженні №0000130 від 19 грудня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та накладено арешт на земельні ділянки загальною площею 46,4231 га, що знаходяться на території Коларівської об`єднаної територіальної громади та мають кадастрові номери, за переліком, зазначеним у клопотанні, із забороною відчуження та розпорядження вказаними земельними ділянками.

за участю прокурора ОСОБА_31 - в режимі відеоконференції з приміщенням Приморського районного суду Запорізької області,

слідчого ОСОБА_32 ,

представника власників майна - адвоката ОСОБА_29 .

Представник власників майна : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 - адвокат ОСОБА_29 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання ВП №2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_30 у кримінальному провадженні №0000130 від 19 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та накладено арешт на земельні ділянки загальною площею 46,4231 га, що знаходяться на території Коларівської об`єднаної територіальної громади, та мають кадастрові номери:

1) :03:033:0006 площею - 1, 925 га, що належить ОСОБА_23 ;

2) :03:033:0007, площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_6 ;

3) :03:033:0008 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_7 ;

4) :03:033:0009 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_8 ;

5) :03:033:0010 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_9 ;

6) :03:033:0011 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_10 ;

7) :03:033:0012 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_16 ;

8) :03:033:0013 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_33 ;

9) :03:033:0014 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_24 ;

10):03:033:0015 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_25 ;

11) :03:033:0016 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_11 ;

12) :03:033:0017 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_12 ;

13) :03:033:0018 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_13 ;

14) :03:033:0019 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_14 ;

15) :03:033:0020 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_15 ;

16) :03:033:0021 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_22 ;

17) :03:033:0022 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_26 ;

18) :03:033:0023 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_19 ;

19) :03:033:0024 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_20 ;

20) :03:033:0025 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_21 ;

21) :03:033:0026 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_27 ;

22) :03:033:0027 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_28 ;

23) :03:033:0028 площею - 1, 9347 га, що належить ОСОБА_17 ;

24) :03:033:0029 площею - 1, 9347, що належить ОСОБА_18 , із забороною відчуження та розпорядження вказаними земельними ділянками.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з матеріалів клопотання вбачається, що земельні ділянки могли бути отримані їх власниками кримінально протиправним шляхом, зокрема шляхом використання та надання до відповідних державних органів завідомо підроблених документів, тому накладення арешту в подальшому надасть можливість проведення слідчих дій з використанням вказаного майна.

В апеляційній скарзі представник власників майна - адвокат ОСОБА_29 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, вказану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.
В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що Приморським районним судом Запорізької області під час вирішення клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання ВП № 2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_30 щодо накладення арешту на майно (земельні ділянки) безпідставно порушено право ОСОБА_23 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_34 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 на відчуження та розпорядження земельними ділянками, право власності на які вони набули у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Посилань на докази, які свідчили б про вчинення вищезазначеними особами протиправних дій, спрямованих на незаконне заволодіння земельними ділянками, на які судом першої інстанції накладено арешт, оскаржувана ухвала не містить.

Також, будь яких відомостей про підробку клопотань чи графічних матеріалів органом досудового розслідування суду не надано, окрім пояснень власників земельних ділянок - ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_35 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , в яких вони підтверджують факт підписання документів для приватизації земельних ділянок, проте точно не можуть вказати яких, а також вказують на те, що надали нотаріально посвідчені довіреності для оформлення та подальшого розпорядження земельними ділянками.

Більш того, надані ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_36 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 пояснення не містять жодної інформації щодо вчинення ними або іншими невідомими особами правопорушень у розумінні статті 358 КПК України.

Окрім того, мотивувальна частина оскаржуваної ухвали містить доводи органу досудового розслідування щодо отримання мешканцями с.Зеленівка з 2005 по 2011 роки права розпорядження земельними ділянками, розміщеними в межах кадастрового номера :03:033-0002 загальною площею 46,4231 га, а також вчинення представником жителів с.Зеленівка дій, які були спрямовані на отримання ними вказаних земельних ділянок у приватну власність. Проте, проекти землеустрою та технічної документації на вказані земельні ділянки були проігноровані як Приморською міською радою, так і Запорізьким Держгеокадастром, що на думку органу досудового розслідування порушує права мешканців с.Зеленівка.

Вказані доводи органу досудового розслідування не відповідають а ні фактичним обставинам справи, а ні діючому як на той момент так і на нинішній законодавству.

Факт надання комусь раніше дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки не може бути підставою вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а відтак - і порушеного права будь кого із заявників - громадян України, незалежно від місця їх проживання.

В даному випадку, як мешканці с.Зеленівка, так і власники земельних ділянок, на які Приморським районним судом Запорізької області накладено арешт, мали рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувалось із кінцевим визначенням особи, що отримала право власності на земельну ділянку.

Крім того апелянт зазначає, що у разі встановлення судом обставин з приводу неправомірного набуття ОСОБА_23 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 права власності на земельні ділянки, власник (Приморська міська рада) в будь-який момент може витребувати земельні ділянки (на які накладено арешт) як у вищезазначених осіб, так і у добросовісних правонабувачів при звернені до суду із віндикаційним позовом, та повернути їх до державної чи комунальної власності.

Аналогічного висновку щодо можливості звернення власником майна до суду із віндикаційним позовом про витребування майна як у особи, яка неправомірно набула майно, так і до добросовісного правонабувача дійшов Верховний Суд України у постанові від 17 лютого 2016 року у справі №6-2407цс15.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на той факт, що зазначені земельні ділянки можуть бути витребувані Приморською міською радою (у разі встановлення судом обставин з приводу їх неправомірного набуття власниками земельних ділянок), накладення Приморським районним судом Запорізької області арешту на вказані земельні ділянки із забороною їх відчуження та розпорядження ними, є невиправданим та таким, що порушує право власності вищезазначених осіб.

Щодо посилань суду першої інстанції на пояснення державного реєстратора ОСОБА_37 , допитаної у якості свідка, які також викликають у Приморського районного суду Запорізької області сумніви щодо правомірності реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:033:0006 площею 1, 925 га, що належить ОСОБА_23 , а також земельної ділянки з кадастровим номером :03:033:0029 площею 1, 9347 га, що належить ОСОБА_18 , апелянт зазначає таке.

Пакети документів, надані для вчинення реєстраційних дій щодо земельних ділянок, на які Приморським районним судом Запорізької області накладено арешт, перевірялись державним реєстратором ОСОБА_38 під час внесення даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та сумнівів з приводу їх підробки не викликали.

Відтак, склад злочину стосовної їх реєстрації у розумінні частини 1 статті 358 КК України відсутній.

Крім того, навіть син ОСОБА_39 - який за її показаннями з 23 листопада 2020 року знаходиться в Одеській області, де він проходить строкову службу в армії, в дійсності надав 06 листопада 2020 року нотаріально посвідчену довіреність для оформлення та подальшого розпорядження земельною ділянкою площею до 2 га для особистого селянського господарства, в тому числі з правом підписання та подання будь- яких документів, в тому числі щодо державної реєстрації права власності, всі вказані довіреності видані на ім`я ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, ОСОБА_41 , як уповноважена особа міг здійснити всі необхідні дії щодо оформлення та реєстрації права власності за довіреностями, більш того решта - 23 власника арештованих земельних ділянок також надали аналогічні нотаріально посвідчені довіреності на ім`я ОСОБА_42 .

Як вбачається з вищевикладеного, збитки від вчинення даного правопорушення нікому не завдані, що виключає можливість відшкодування шкоди, більш того відсутність збитків виключає взагалі утворення матеріального складу злочину, а за відсутності складу злочину відсутня необхідність у збереженні речових доказів - саме як об`єктів, набутих кримінально протиправним шляхом.

За наведених вище обставин, апелянт вважає, що накладення арешту на земельні ділянки 24 власників земельних ділянок з забороною відчуження та розпорядження вказаними земельними ділянками, належними їм на законних підставах на даний час не є виправданим та співрозмірним з завданнями кримінального провадження.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до Приморського районного суду звернулась т.в.о. начальника сектору дізнання ВП №2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_30 із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме земельні ділянки загальною площею 46,4231 га, що знаходяться на території Коларівської ОТГ та мають кадастрові номери з наведеним переліком, зазначеним у клопотанні, із забороною відчуження та розпорядження вказаними земельними ділянками.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що в період з 2005 по 2011 рік мешканцям с. Зеленівка Приморського району Запорізької області, згідно з наказами Приморської міської ради, було надано право на розпорядження земельними ділянками в межах кадастрового номеру :03:033:0002, загальною площею 46,4231 га. Далі з 2011 року по 18 грудня 2020 року вказаними особами з числа жителів с.Зеленівка Приморського району Запорізької області було проведено ряд операцій з метою отримання права приватної власності на вищевказані земельні ділянки, розташовані поблизу с.Зеленівка, що знаходились в межах кадастрового номеру :03:033:0002, загальною площею 46,4231 га. В даний період часу ОСОБА_43 , який був представником та працював за довіреністю осіб, які намагалися отримати вказані земельні ділянки, неодноразово надсилав до Приморської міської ради проекти землеустрою та проекти технічної документації для затвердження, однак обґрунтованої відповіді або відмови від Приморської міської ради чи Запорізького держгеокадастру він не отримував.

Далі досудовим розслідуванням було встановлено осіб, які в період з листопада по грудень 2020 року, згідно з наказом 8-9191/15-20-СГ від 26 листопада 2020 року, отримали земельні ділянки з кадастровими номерами - :03:033:0006, площею - 1, 925 га, :03:033:0007, площею - 1, 9347 га, :03:033:0008 площею - 1, 9347 га, :03:033:0009 площею - 1, 9347 га, :03:033:0010 площею - 1, 9347 га, :03:033:0011 площею - 1, 9347 га, :03:033:0012 площею - 1, 9347 га, :03:033:0013 площею - 1, 9347 га, :03:033:0014 площею - 1, 9347 га, :03:033:0015 площею - 1, 9347 га, :03:033:0016 площею - 1, 9347 га, :03:033:0017 площею - 1, 9347 га, :03:033:0018 площею - 1, 9347 га, :03:033:0019 площею - 1, 9347 га, :03:033:0020 площею - 1, 9347 га, :03:033:0021 площею - 1, 9347 га, :03:033:0022 площею - 1, 9347 га, :03:033:0023 площею - 1, 9347 га, :03:033:0024 площею - 1, 9347 га, :03:033:0025 площею - 1, 9347 га, :03:033:0026 площею - 1, 9347 га, :03:033:0027 площею - 1, 9347 га, :03:033:0028 площею - 1, 9347 га, :03:033:0029 площею - 1, 9347 га, що належать ОСОБА_23 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_33 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 відповідно, на загальну площу в 46, 4231 га.

Опитана за даним фактом ОСОБА_9 пояснила, що 04 листопада 2020 року їй на мобільний додаток «Вайбер» надійшло смс-повідомлення від знайомого ОСОБА_44 , про те, що вона може отримати 2 га земельної ділянки, даною пропозицією вона зацікавилась та вони домовились про зустріч. Далі 06 листопада 2020 року приблизно о 10:00 годині ОСОБА_9 прийшла до офісу фірми, що займається оформленням земельних ділянок та знаходиться в м.Бердянськ по вул.Італійська поблизу УПСЗН, де вона поставила декілька підписів та їй відсканували документи, а саме паспорт та ІПН, після чого вона поїхала до м.Приморськ, де у нотаріуса також підписала декілька документів, після чого поїхала додому. Далі приблизно 11 листопада 2020 року під час особистої зустрічі ОСОБА_9 та ОСОБА_45 останній передав грошові кошти ОСОБА_9 , як пояснив ОСОБА_46 - це гроші за оформлення земельної ділянки. Також ОСОБА_9 додала, що де знаходиться її земельна ділянка їй невідомо.

Опитані за даним фактом ОСОБА_8 , ОСОБА_47 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 надали показання аналогічні показанням ОСОБА_9 .

Опитана за даним фактом ОСОБА_48 пояснила, що з приводу оформлення земельних ділянок її сином ОСОБА_49 їй нічого невідомо, та додала, що останнього призвали 23 листопада 2020 року на термінову службу і в період з 23 листопада 2020 року по теперішній час він знаходиться в Одеській області.

Допитана в якості свідка державний реєстратор ОСОБА_37 пояснила, що на початку грудня вона дійсно вносила відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами від :03:033:0006 по :03:033:0029 включно, підставою для внесення була копія наказу 8-9191/15-20-СГ від 26 листопада 2020 року про затвердження документації із землеустрою та заява, яка формується державним реєстратором із зазначенням паспортних даних та ІПН особи. Також ОСОБА_37 пояснила, що на момент 21 грудня 2020 року архівні справи про отримання земельних ділянок у право приватної власності знаходиться в приміщенні Дружелюбівської сільської ради, при оформленні вказаних земельних ділянок державним реєстратором було перевірено, що обтяжень, судових рішень, а також іншої інформації щодо того, що вказані земельні ділянки були зареєстровані за іншими особами не виявлено.

Приймаючи до уваги, що невідомими особами було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, внаслідок чого була заподіяна майнова шкода, сума якої встановлюється, а також враховуючи, що зазначені земельні ділянки могли бути отримані їх власниками кримінально протиправним шляхом, зокрема шляхом використання та надання до відповідних державних органів завідомо підроблених документів, з метою проведення подальшого досудового розслідування та встановлення кола винних осіб виникла необхідність у накладенні арешту на вказані земельні ділянки.

Клопотання представника власників майна - адвоката ОСОБА_29 про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню, оскільки як убачається із матеріалів провадження, клопотання розглянуто без участі власників майна, доводи апелянта про те, що про існування оскаржуваної ухвали власникам майна стало відомо 06 липня 2021 року в ході ознайомлення представника з матеріали кримінального провадження, ніким не спростовані, та вже 12 липня 2021 року останній подав апеляційну скаргу, тобто зловживання своїм процесуальним правом з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, а також виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення власникам майна можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши доповідь судді; представника власників майна - адвоката ОСОБА_29 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею зазначених вимог закону враховано не в повній мірі при розгляді клопотання, з огляду на таке.
У клопотанні зазначено, що вказані земельні ділянки могли бути набуті їх власниками протиправним шляхом, зокрема шляхом використання та надання до відповідних державних органів завідомо підроблених документів з метою оформлення права власності на вказані земельні ділянки, що на даний час встановлюється під час досудового розслідування, тобто відповідають вимогам ст.98 КПК України. Постановою т.в.о.начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_30 зазначені земельні ділянки визнані речовими доказами у провадженні.
На підтвердження доводів клопотання т.в.о. начальником сектору дізнання ВП №2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області наданий витяг з ЄРДР за №0000130 від 19 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та інші копії документів, якими, на думку ініціатору клопотання, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
В той же час, вказане клопотання не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження і самих доказів, на підтвердження того, що вищевказані земельні ділянки дійсно відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Так, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Проте, в клопотанні конкретно не зазначено, яке саме доказове значення мають вищевказані земельні ділянки, з огляду на правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке на час звернення з клопотанням розслідувалось.
Тобто, клопотання слідчого, всупереч вимогам ч.2 ст.171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності вказаного арешту.
В той же час, на думку колегії суддів, доводи клопотання, без їх підтвердження відповідними доказами, є лише припущеннями.
Сам по собі факт винесення постанови про визнання зазначеного у клопотанні майна речовим доказом у провадженні, не може безумовно свідчити про те, що вказане майно дійсно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
При цьому звертає на себе увагу той факт, що клопотання подано в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за№0000130 від 19 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, яке є правопорушенням з формальним складом.
У клопотанні та у доданому до клопотання витягу з ЄРДР не зазначено про шкоду, завдану правопорушенням, та про розмір цієї шкоди, також не зазначено осіб, яким така шкода завдана.
Окрім того, предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України, є тільки письмові документи, які посвідчують наявність юридично значимих фактів і мають своїм джерелом походження підприємство, установу, організацію незалежно від форм власності, громадянина-підприємця, аудитора або іншу особу, яка має право видавати чи посвідчувати відповідні документи.
В клопотанні взагалі не зазначено, які саме документи є предметом кримінального правопорушення, яке розслідувалось.
Доводи клопотання про те, що земельні ділянки є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, неможна визнати переконливими.
Дослідивши надані суду матеріали, колегія суддів доходить висновку, що ініціатором клопотання та прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, та не доведено що унаслідок застосування вищевказаного арешту може бути виконано завдання, для виконання якого подано клопотання.
Окрім того, в своєму клопотанні про накладення арешту на майно т.в.о. начальника сектору дізнання ВП №2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області зазначив, що арешт необхідно накласти з метою проведення подальшого досудового розслідування та встановлення кола винних осіб, що не передбачено положеннями ч.2 ст.170 КПК України та що лишилось поза увагою слідчого судді.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник власників майна - адвокат ОСОБА_29 зазначив, що власниками земельних ділянок надані довіреності для вчинення реєстраційних дій щодо земельних ділянок, що свідчить про те, що ці особи були обізнані про існування цих земельних ділянок. Пакети документів перевірялись державним реєстратором під час внесення даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та підозр щодо їх підробки не виникало. Отже особи законно набули право власності на зазначені земельні ділянки. Раніше Держгеокадастр надавав наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність.
При апеляційному розгляді прокурором надано інший витяг з ЄРДР у цьому провадженні за ч.1 ст.197-1 КК України від 07 серпня 2020 року, також прокурор зазначив, що під час апеляційного провадження правопорушення перекваліфіковано за ст.ст.362, 365-2 КК України. Державних реєстраторів буде повідомлено про підозру. Державна реєстрація земельних ділянок була здійснена з порушенням вимог законодавства України, а саме: без належних заяв, власники земельних ділянок не були присутніми при їх реєстрації. Шкода завдана державі, оскільки земельні ділянки повинні бути передані до територіальної громади - Коларівської ОТГ. Разом з обвинувальним актом буде подано цивільний позов.

Для перевірки доводів апеляційної скарги у судовому засіданні суду апеляційної інстанції заслухано слідчого, окрім того, колегією суддів перевірено надані слідчим матеріали кримінального провадження. Слідчий зазначив, що на теперішній час потерпілих у провадженні немає, про підозру нікому не повідомлено, цивільний позов не заявлений, що повністю відповідає наданим суду апеляційної інстанції матеріалам кримінального провадження. На думку слідчого, шкода завдана територіальній громаді - Коларівській ОТГ., оскільки незаконно були виділені земельні ділянки. Потім територіальна громада буде визнана потерпілою стороною. Кримінальне провадження розпочато з грудня 2020 року. Предметом правопорушення є заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, більше документів немає. Зі слів осіб, вони не з`являлись для оформлення документів на земельні ділянки. Заяви цих осіб відсутні у матеріалах провадження, оскільки проводяться почеркознавчі експертизи. Накладення арешту на земельні ділянки необхідно для передання їх до територіальної громади - Коларівської ОТГ.

Колегія суддів звертає увагу на те, що досудове розслідування триває з 2020 року, до цього часу жодної особи у якості потерпілого до провадження не залучено, жодній особі про підозру не повідомлено, цивільні позови відсутні, розмір завданих правопорушенням збитків не встановлений, що мало місце і на час розгляду клопотання слідчим суддею.

Всупереч вимогам ст.132 КПК України, на викладене слідчий суддя уваги не звернув та без наявності для цього достатніх підстав дійшов передчасного висновку про необхідність накладення вищевказаного арешту.
Висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про те, що існують розумні підстави вважати, що земельні ділянки є предметом вчинення кримінального правопорушення, не узгоджуються з правовою кваліфікацією правопорушення, яке розслідувалось на час розгляду клопотання.
Отже, колегія суддів вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, як і самої доцільності такого арешту в цьому випадку не доведено у встановленому законом порядку.
З огляду на викладене, доводи представника власників майна - адвоката ОСОБА_29 , викладені в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, є слушними.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що, всупереч вимогам ст.ст.94, 370 КПК України, слідчий суддя не здійснив повного і всебічного дослідження всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення клопотання, не оцінив додані до клопотання докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, без достатніх для цього підстав наклав вищевказаний арешт, та свої висновки належним чином не вмотивував в оскаржуваній ухвалі, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи зазначене, вказана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню, з постановленням нової ухвали - про відмову у задоволенні клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання ВП №2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

поновити представнику власників майна - адвокату ОСОБА_29 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2021 року.
Апеляційну скаргу представника власників майна: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 - адвоката ОСОБА_29 задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання ВП №2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_30 у кримінальному провадженні №0000130 від 19 грудня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та накладено арешт на земельні ділянки загальною площею 46,4231 га, що знаходяться на території Коларівської об`єднаної територіальної громади, та мають кадастрові номери з наведеним переліком зазначеним у клопотанні, із забороною відчуження та розпорядження вказаними земельними ділянками.

Відмовити у задоволенні вищезазначеного клопотання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4