Справа № 639/3858/21
Провадження № 1-кп/639/392/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 12.05.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000175 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

До початку судового засідання потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про призначення відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судово-психіатричної експертизи.

В обґрунтування клопотання потерпілий зазначає, що обвинувачений протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, у зв`язку із чим ніде не працює, систематично вчиняє правопорушення, спричиняє шкоду здоров`ю як оточуючим, так і своєму власному. ОСОБА_4 відмовляється добровільно звернутися до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра. На думку потерпілого вказані обставини зумовлені тим, що обвинувачений ОСОБА_4 має психологічні відхилення, у зв`язку із чим просить призначити судово-психіатричну експертизу.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання потерпілого, вважав його безпідставним, оскільки на теперішній час обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставини вчинення кримінального правопорушення не дають підстави вважати, що обвинувачений має ознаки душевної хвороби чи психічного розладу.
Обвинувачений ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення клопотання потерпілого.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, визначених ст. 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі.
Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Фактично підставою для призначення експертизи є потреба в спеціальних знаннях, які необхідні для вирішення певних питань у кримінальному провадженні, а для проведення психіатричної експертизи зокрема - наявність об`єктивних сумнівів щодо спроможності особи усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.
Крім того, із аналізу вищевказаних норм КПК України випливає, що до предмету висновку експерта можуть входити будь-які факти та обставини, проте такий предмет обмежується зв`язком цих фактів і обставин з обставинами кримінального провадження. Дослідження інших питань не має значення для кримінального провадження та повинно усуватися з судового розгляду. Крім цього, призначення експертизи не може відбуватися у кожному випадку заявлення відповідного клопотання без наявності до цього достатніх даних.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до довідки КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР від 25.05.2021 року гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався.
В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , не наведено обґрунтованих обставин, які б свідчили про необхідність проведення судово-психіатричної експертизи, оскільки у даному кримінальному провадженні, окрім наведених потерпілим обґрунтувань, не підкріплених жодним доказом, щодо наявності у обвинуваченого ознак душевної хвороби чи психічного розладу, відсутні докази, які б давали об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення був в неосудному або обмежено осудному стані та що його поведінка під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною.
Таким чином, суд приходить до висновку, що призначення судово-психіатричної експертизи по даному кримінальному провадженню є недоцільним, оскільки потерпілим не доведено, що вирішення відповідного питання має значення для встановлення фактичних обставин по справі.
На підставі викладеного, клопотання потерпілого ОСОБА_5 про призначення судово-психіатричної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 242, 332, 350, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_5 про призначення судово-психіатричної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1