Справа № 455/889/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1211/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велюничі Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
його захисника адвоката ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 , погоджене з начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України, - відмовлено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, тобто до 20 грудня 2021 року.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 року, начальник Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що слідчим суддею при прийнятті рішення не взято до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, такий не працює, а, отже, не має постійного джерела доходу, а тому, з огляду на міру покарання, яка може бути до нього застосована, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Також підозрюваний може незаконного впливати на потерпілих та свідків, адже у справі проводяться допити свідків вчинення вказаного кримінального правопорушення односельчан підозрюваного, які під його тиском можуть змінити показання з метою уникнення ним покарання. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання вказаним ризикам запобігти не зможе.
Крім того, зазначає, що слідчим суддею не в повному обсязі оцінено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України, а саме: особу підозрюваного, який не працевлаштований, не має стабільних доходів для належного утримання сім`ї, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на таке.
Згідно з матеріалами клопотання, 11 березня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000008 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст. 240 КК України.
09 жовтня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст. 240 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , не будучи зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого дозволу на користування ділянкою надр, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, всупереч до вимог законодавства, а саме: ст.13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», ст.19 Кодексу України «Про надра», п.4 постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995р., «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», постанови Кабінету Міністрів України №557 від 12.07.2005 року «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», тобто не маючи дозвільних документів на проведення руслорегулюючих робіт та видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення впродовж травня червня 2021 року умисно, повторно вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійну суміш, в загальній кількості 38м3, при цьому використовуючи спецтехніку екскаватор невстановленої марки без розпізнавальних та реєстраційних номерних знаків для завантаження сировини, трактори «Білорусь» та «ЮМЗ» без розпізнавальних та реєстраційних номерних знаків для перевезення суміші на територію колишнього заводу «Сільмаш», що за адресою смт. Нижанковичі вул.Стуса,26 Самбірського району Львівської області, де організували зберігання вказаної суміші, а також спецтехніку навантажувач телескопічний JCB реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , для завантажування автомобіля марки «Камаз» реєстраційний номерний знак, НОМЕР_2 , який в подальшому здійснював перевезення незаконно здобутої піщано-гравійної суміші, для реалізації жителям навколишніх населених пунктах Львівської області.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора в частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором при розгляді клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 згідно зі ст.89 КК України не судимий, брав безпосередню участь у антитерористичній операції, під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, де проживає разом з дружиною, яка є інвалідом ІІІ групи та неповнолітньою дочкою, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжних захід, передбачений ст.179 КПК України, у виді особистого зобов`язання здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Водночас, відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Ураховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , а саме його позитивну характеристику та міцність соціальних зв`язків, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими висновки слідчого судді щодо відсутності підстав для обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування прирівнюється до позбавлення волі.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 240 КК України, його тяжкість та обставини вчинення, дані, що характеризують особу підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину не може сама по собі слугувати виключною підставою для тримання особи під вартою, до чого прирівняно і домашній арешт.

Апелянтом не надано відомостей, які б спростовували висновки слідчого судді стосовно ефективності особистого зобов`язання, як запобіжного заходу відносно підозрюваного, який має певне коло соціальних зв`язків, що у сукупності дає можливість обрання запобіжного заходу більш м`якшого, аніж домашній арешт.

За таких обставин колегія суддів не вбачає процесуальних та фактичних підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Поряд з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність особистого зобов`язання прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді щодо зміни запобіжного заходу на більш суворий.

На даний час відомостей щодо порушення процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_7 судом не встановлено.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4