ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/105/22 Справа № 202/5984/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючих в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

20 грудня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000697, щодо

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Дніпропетровськ,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

20 грудня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 лютого 2022 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_10 раніше не судимий, однак на даний час підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, вчиненого з необережності, що призвело до загибелі двох людей, і ці обставини свідчать про небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, а також те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити заставу у даному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Вказує на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_10 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є студентом Харківського національного університету. Зазначає, що слідчий суддя, досліджуючи документи, надані стороною захисту, не взяв до уваги стан здоров`я ОСОБА_10 , встановлений діагноз (забиття головного мозку ІІІ ст., гостра субдуральна гематома зліва, забій лівої тім`яної, скроневої, правої лобної ділянок) та лікарське призначення від 23 жовтня 2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_10 необхідне динамічне спостереження невропатолога, нейрохірурга, психіатра/психолога, тобто в умовах Дніпровської установи виконання покарань №4 неможливо надати підозрюваному належне лікування. Вказує на те, що слідчий суддя не розглянув питання щодо визначення застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою змінити ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та покладенням на нього обов`язків визначених законом.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України слідчим та прокурором, не доведений. Вказує на те, що досудовим розслідуванням застосовані загальні фрази у вигляді вірогідності та не встановлено жодного об`єктивного факту, що підозрюваний має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначає, що ОСОБА_10 не був затриманий після вчинення злочину та перебуваючи на волі більше місяця з`являвся за викликами до слідчого та слідчого судді при проведенні процесуальних дій та обранні запобіжного заходу. Звертає увагу на те, що слідчий суддя не проаналізував міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_10 в місці його постійного проживання з батьками, у тому числі наявність в нього родини, його позитивну репутацію, відсутність судимостей, відсутність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, стан здоров`я після ДТП, який унеможливлює його утримання в умовах слідчого ізолятору.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_10 ,які просили задовольнити вимоги апеляційних скарг захисників, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що на підставі ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Як слідує з матеріалів в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000697 від 25 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
21 жовтня 2021 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, що виразилося у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від
26 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зі забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року було скасовано ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_10 та постановлено нову ухвалу, якою застосовано щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 грудня 2021 року включно.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000697 продовжено до п`яти місяців, тобто до 21 березня 2022 року.
Відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 до 17 лютого 2022 року включно.
Розглядаючи клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах провадження.
Оскільки у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного
ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначено у клопотанні слідчого, а заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого обґрунтовано задоволено слідчим суддею та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до 17 лютого 2022 року.
Що стосується доводів захисників про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель двох людей, інкримінований йому злочин за ч.3 ст.286 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Також, ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілих з метою зміни показань на його користь у кримінальному провадженні.
Крім того, ОСОБА_10 раніше притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме, за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень, швидкості руху, тому є підстави вважати, що він може знову вчинити правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Також, в рамках даного кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: отримати висновки комісійних судово-медичних експертиз по всім особам, які перебували в автомобілі Mitsubisi Lanser, з метою встановлення розташування пасажирів в автомобілі за механізмом спричинених у них тілесних ушкоджень; комплексної судової автотехнічної та відео-технічної експертиз згідно відеозапису та показів свідків ДТП; отримати висновок судової експертизи дослідження деталей транспортного засобу Mitsubisi Lanser; провести судові психологічні експертизи по встановленню розміру моральної шкоди потерпілим; провести інші слідчі дії, які будуть визнані як необхідні під час проведення досудового розслідування.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_10 під вартою, надані матеріали не містять.
Щодо посилання захисників на те, що ОСОБА_10 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є студентом Харківського національного університету, має постійне місце проживання, де проживає разом з батьками, слід зазначити, що вказані обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Посилання сторони захисту на медичні документи щодо стану здоров`я ОСОБА_10 , який унеможливлює перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора, є безпідставними, оскільки вказані документи були предметом дослідження Дніпровським апеляційним судом 17 листопада 2021 року при застосуванні відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та їм надана належна оцінка. Інших відомостей щодо протипоказань для перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора захисниками не було надано, як під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції.
Щодо посилання захисника ОСОБА_7 на те, що слідчий суддя не розглянув питання щодо визначення застави, слід зазначити, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що призвело до загибелі двох осіб, а отже відповідно до ст. 183 КПК України передбачено право слідчого судді не визначати заставу у кримінальному провадженні.
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг, апеляційним переглядом не встановлено.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_10 більш м?якого запобіжного заходу апеляційний суд не вбачає з огляду на вищевикладені мотиви.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_10 здійснено в межах строків досудового розслідування і не перевищує розумних меж.
Приймаючи рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_10 строку тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисників залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючих в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

20 грудня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4