Справа №489/6469/19
Провадження №1-кп/489/323/21
ВИРОК
іменем України

19 жовтня 2021 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004186 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, місце проживання якого зареєстровано та проживає за адресою АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, із середньо спеціальною освітою, не одруженого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

04 жовтня 2019 року о 16:45 год. в ході відпрацювання Інгульського району м. Миколаєва, особовим складом СП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області на автовокзалі за адресою: м. Миколаїв, пр.Богоявленський, 21, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП був затриманий ОСОБА_4 , в ході проведення особистого огляду якого виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження в подрібненому стані схожою на канабіс. Відповідно до висновку експерта №1886 від 15.11.2019 року встановлено, що надана на дослідження речовина рослинного походження є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг який заборонено. Маса канабісу у перерахунку на висушену речовину, становить - 9,721 г. Вказану речовину ОСОБА_4 , будучи судимим 02.07.2019 Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України, у невстановлений слідством період часу та при невстановлених обставинах, незаконно придбав та зберігав для власних потреб, без мети збуту, такими своїми діями вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.

Обвинувачений надавати показання відмовився, визнав усі докази, що є у справі, учасники судового розгляду не оспорюють кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового розслідування, обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині.

З`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту фактичних обставин кримінального провадження та відсутності їх оспорювання, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Винуватість обвинуваченого підтверджується як його визнанням своєї вини у вчиненні злочину, так і тими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування і які обвинувачений визнав в судовому засіданні відповідно до положень ст.349 КПК України.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого, який відповідно раніше судимий за аналогічний злочин, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого, у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 628,04 гривень необхідно стягнути на користь держави, питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

В порядку ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 628 гривень 04 копійки.

Знищити речовий доказ у кримінальному провадженні №0004186: поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження в подрібненому стані масою у перерахунку на висушену речовину - 9,536 г., який знаходиться на зберіганні за квитанцією №410.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя