Дата документу 05.11.2021 Справа № 554/3483/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників підозрюваного адвокатів: ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого криміналіста СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження № 0000075 від 24.01.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, про застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2021 року в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання слідчого посилаючись на те, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 24.01.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Проведеним у кримінальному провадженні досудовим розслідуванням встановлено, що 23 січня 2018 року у вечірній час доби ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими працівниками ФГ «Жито-3», після заготівлі деревини у лісосмузі поблизу с. Біленченківка Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області, вечеряли на базі ФГ «Жито-3», розташованій за адресою: м. Гадяч Полтавської області, вул. Вокзальна, 1-к. Після закінчення вечері близько 18 години всі присутні стали розходитися, а ОСОБА_8 пішов на зупинку громадського транспорту, розташовану біля магазину «Горизонт» по площі Миру у м. Гадяч Полтавської області, щоб поїхати додому у с. Вельбівка Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області. Не дочекавшись громадського транспорту, ОСОБА_8 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 та попросив останнього підвезти його додому у с. Вельбівка Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області, на що ОСОБА_4 погодився.

Близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 на власному автомобілі «Subaru Legacy Outback» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , під`їхав до зупинки громадського транспорту, розташованої біля магазину «Горизонт» по площі Миру у м. Гадяч Полтавської області. Після цього ОСОБА_8 сів на заднє сидіння вказаного автомобіля, після чого вони разом поїхали у напрямку с. Вельбівка Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області. По дорозі між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник конфлікт (сварка) на ґрунті особистих неприязних стосунків.

Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення вбивства ОСОБА_8 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у період часу приблизно між 18 год. 30 хв. та 18 год. 50 хв., зупинив автомобіль на узбіччі дороги між м. Гадяч Полтавської області та с. Вельбівка Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області, після чого пересів на заднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_9 наказав сісти за кермо автомобіля та їхати далі. У цей час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спочатку став наносити удари кулаками по тулубу потерпілого ОСОБА_8 , а потім дістав із кишені належний йому ніж з розкладним лезом і спочатку завдав ОСОБА_8 рукояткою ножа з металевою кінцівкою декілька ударів у ділянку голови, а потім завдав ОСОБА_8 декілька ударів лезом ножа у передню поверхню верхньої частини тулубу.

Проїхавши с. Вельбівка Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_9 зупинити автомобіль. Після цього ОСОБА_4 частково витяг з автомобіля тіло ОСОБА_8 , який вже не подавав ознак життя, таким чином, що на дворі була голова ОСОБА_8 , а в салоні на сидінні лежало тіло, після чого дістав із багажного відділення автомобіля дерев`яну бейсбольну биту та завдав нею декілька ударів по голові ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_4 , маючи на меті приховати сліди вчиненого ним вбивства ОСОБА_8 , вивіз труп останнього на власному автомобілі «Subaru Legacy Outback» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , до лісосмуги, розташованої на околиці с. Біленченківка Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області, де облив труп ОСОБА_8 заздалегідь заготовленим бензином та спалив, а обгорілі залишки кісток викинув у різних місцях Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 01 квітня 2021 року близько 23 год. 58 хв. ОСОБА_4 приїхав на автомобілі марки «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , до перехрестя вулиці Шевченка та площі Соборна, що в м. Гадяч Полтавської області, де зупинив автомобіль на перехресті біля виїзду з вул. Шевченка. В цей же час ОСОБА_10 приїхав на власному автомобілі марки «AUDI A6», реєстраційний номерний знак іноземної держави « НОМЕР_3 », до перехрестя доріг вулиці Шевченка та площі Соборна, що в м. Гадяч Полтавської області, де зупинив автомобіль на автомобільній стоянці, біля східців, які ведуть зі стоянки до міського центрального парку.

02 квітня 2021 року близько 01 год. 00 хв. до ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які стояли біля автомобіля «AUDI A6», реєстраційний номерний знак іноземної держави « НОМЕР_3 », підійшов ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого вони почали спілкуватися.

02 квітня 2021 року близько 01 год. 22 хв. між ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_10 правою рукою схопив ОСОБА_11 за одяг у ділянці лівого плеча та, застосовуючи силу, повалив останнього на ліву передню частину автомобіля «AUDI A6», внаслідок чого ОСОБА_11 впав спиною на ліве переднє крило та капот зазначеного автомобіля. Після цього ОСОБА_10 став над ОСОБА_11 , а ОСОБА_4 став праворуч від ОСОБА_11 . Перебуваючи в такому положенні, ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, кулаком правої руки умисно завдав не менше двох ударів у ділянку голови ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Потім, ОСОБА_10 обома руками схопив ОСОБА_11 за одяг у ділянці обох плечей та, застосовуючи силу, повалив останнього на асфальтне покриття дороги, внаслідок чого ОСОБА_11 впав на спину та перекотився на правий бік. Після цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, кулаком правої руки умисно завдав не менше чотирьох ударів у ділянку лівої бокової, передньої та задньої поверхні тулубу ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Після цього у ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 правою рукою схопив ОСОБА_11 за одяг у ділянці шиї, після чого потяг останнього до задньої частини вищевказаного автомобіля «AUDI A6», а ОСОБА_4 тримав ОСОБА_11 за одяг, щоб той не втік. Після цього, ОСОБА_10 правою рукою відкрив кришку багажного відділення зазначеного автомобіля, після чого разом з ОСОБА_4 , застосовуючи фізичну силу заштовхали ОСОБА_11 до багажного відділення автомобіля «AUDI A6», реєстраційний номерний знак іноземної держави « НОМЕР_3 ».

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , з метою подолання опору ОСОБА_11 , перешкоджаючи спробам останнього звільнитися, кришкою багажного відділення та ногами завдали декілька ударів по ногах ОСОБА_11 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження та фізичні страждання.

Після того, як ОСОБА_4 та ОСОБА_10 не вдалося зачинити ОСОБА_11 у багажному відділенні автомобіля, вони, з метою подолання опору останнього, застосовуючи відносно ОСОБА_11 фізичну силу, витягли його з багажного відділення на асфальтне покриття дороги, після чого ОСОБА_10 правою ногою завдав ОСОБА_11 два удари у ділянку голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_4 схопив ОСОБА_11 за одяг та, застосовуючи фізичну силу, знову заштовхав останнього до багажного відділення автомобіля «AUDI A6», реєстраційний номерний знак іноземної держави « НОМЕР_3 ». Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 закрили кришку багажного відділення вказаного автомобіля, що призвело до незаконного позбавлення волі ОСОБА_11 і таким чином здійснювали утримання потерпілого проти його волі у багажному відділенні автомобіля не менше 5 хвилин.

Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 сіли до автомобіля «AUDI A6», реєстраційний номерний знак іноземної держави « НОМЕР_3 », у багажному відділенні якого знаходився ОСОБА_11 , після чого поїхали на берег річки Грунь, яка протікає у м. Гадяч Полтавської області. Приїхавши на лівий берег річки Грунь, у районі домогосподарств №34 та №36 по вулиці Набережна Грунь у м. Гадяч Полтавської області, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 витягли ОСОБА_11 з багажного відділення вказаного автомобіля, після чого ногами та руками завдали останньому декілька ударів у різні частини тіла, чим спричинили ОСОБА_11 тілесні ушкодження.

Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 вкинули ОСОБА_11 до річки Грунь, після чого протягом декількох хвилин не дозволяли останньому вийти з холодної води на берег річки, заштовхуючи ОСОБА_11 руками та ногами назад до води, чим спричинили останньому фізичні страждання.

Незважаючи на спричинені йому тілесні ушкодження та фізичні страждання, ОСОБА_11 зміг перепливти на протилежний берег річки Грунь і втекти від ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №67 від 09.04.2021, у ОСОБА_11 виявлено наступні тілесні ушкодження:

- перша група: гематома правої скроневої ділянки, з переходом на завушну; гематома чола справа, на 2,6 см доверху від зовнішньої третини надбрівної дуги, з переходом на волосисту частину голови; гематома чола справа, на 1,1 см доверху від середньої та внутрішньої третин надбрівної дуги; гематома чола зліва, на 1,3 см доверху від внутрішньої та середньої третин надбрівної дуги; гематоми обох вушних раковин; гематома правої вилиці, з переходом на щоку та повіки ока; гематома спинки носа, з переходом на повіки обох очей; гематома обох повік лівого ока, з переходом на бокову поверхню носа; гематома правої бокової поверхні грудної клітки, між передньою та задньою пахвинними лініями, на рівні проекції 6-го 8-го ребер; гематома лівої бокової поверхні грудної клітки, між лопатковою та задньою пахвинною лініями, на рівні проекції 8-го 10-го ребер, які як у своїй сукупності, так і кожне окремо, кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.п. 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року);

- друга група: гематома та садна чола зліва, з переходом на волосисту частину голови, які в своїй сукупності кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.п. 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року);

- третя група: гематома та садно передньої поверхні середньої та верхньої третин правої гомілки; гематома та садно переднє-внутрішньої поверхні середньої третини лівої гомілки, які в своїй сукупності кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.п. 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року);

- четверта група: садна лівої бокової поверхні живота, в проекції крила здухвинної кістки, правої бокової поверхні тулуба, між лопатковою та передньою пахвинною лініями, на рівні від пахви до проекції крила здухвинної кістки, які як у своїй сукупності, так і кожне окремо, кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (згідно п.п. 2.3.2б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року);

- п`ята група: синець задньої поверхні нижньої третини шиї зліва, на рівні проекції 5-го 6-го шийних хребців по біляхребтовій лінії,яке кваліфікується як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження (згідно п.п. 2.3.2б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року);

- шоста група: гематома задньої поверхні середньої та нижньої третин лівого передпліччя, гематома задньої поверхні нижньої третини правого передпліччя, які як у своїй сукупності, так і кожне окремо, кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.п. 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року).

05.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кримінального проступку підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, а саме: особистого зобов`язання, особистої поруки, застави та домашнього арешту у даному випадку є неможливим з наступних причин:

застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є неможливим, оскільки у відповідності до вимог ст. 179 КПК України, вказаний запобіжний захід полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які відповідним чином не зарадять настанню вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тобто дадуть можливість підозрюваному ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є неможливим, оскільки наразі відсутні особи, що заслуговують на довіру та які могли б дати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу;

застосування запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень та кримінального проступку, вчинених із застосуванням насильства;

застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим, оскільки це не зарадить настанню вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тобто дасть можливість підозрюваному ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного насильницького особливо тяжкого злочину, може ухилитися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти настанню вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виключається можливість обрання відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Разом із тим, слідчий прохав, у зв`язку з тим, злочини в яких підозрюється ОСОБА_4 , вчинені із застосуванням насильства та погрозами його застосування, - при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив суд його задовольнити.

Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого за недоведеністю причетності ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів, та недоведеністю наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, прохали відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, встановив наступне.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 24.01.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 05.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).

Сукупність зібраних у вказаному кримінальному провадженні доказів є достатніми для переконання слідчого судді щодо можливості ОСОБА_4 вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні стороною слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка показала, що її співмешканець ОСОБА_8 з листопада 2016 року неофіційно працював трактористом у ФГ «Жито-3». 23.01.2018 близько 06 год. 45 хв. вони разом із ОСОБА_8 приїхали у м. Гадяч, після чого ОСОБА_8 пішов на роботу на базу ФГ «Жито-3». ОСОБА_8 повідомив їй, що у той день вони будуть їхати заготовляти деревину. 23.01.2018 близько 18 год. вона, вже перебуваючи вдома, зателефонувала ОСОБА_8 і той повідомив, що він знаходиться на автобусній зупинці у м. Гадяч поблизу магазину «Горизонт», збираючись їхати додому. ОСОБА_8 повідомив, що його повинні забрати машиною із зупинки та відвезти додому, але хто саме не сказав. Після цього вона близько 18 год. 30 хв. телефонувала ОСОБА_8 , але той не взяв трубку, а коли вона близько 18 год. 50 хв. знову зателефонувала ОСОБА_8 , зв`язку з ним вже не було. Після цього вона зателефонувала ОСОБА_4 і з ним також був відсутній зв`язок. Близько 21 год. ОСОБА_4 вийшов на зв`язок, він сам зателефонував їй та повідомив, що близько 19 год. він на власному автомобілі, разом з іншим працівником ФГ «Жито-3» ОСОБА_9 , підібрав ОСОБА_8 на автобусній зупинці у м. Гадяч, після чого підвіз його до с. Вельбівка, де висадив у центрі села, після чого повернувся у м. Гадяч. ОСОБА_4 повідомив їй, що по дорозі у нього виник якійсь конфлікт із ОСОБА_8 , але з приводу чого не сказав. Після цього вона стала розшукувати ОСОБА_8 у с. Вельбівка, але безрезультатно. З телефоном ОСОБА_8 зв`язку так і не було. Після цього 24.01.2018 вона звернулася із заявою про зникнення безвісти ОСОБА_8 до поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка показала, що 23.01.2018 близько 18 год. 20 хв. вона прийшла на автобусну зупинку, розташовану біля магазину «Горизонт» у м. Гадяч, щоб їхати до себе додому у с. Вельбівка. На зупинці вона побачила свого односельця ОСОБА_8 . Близько 18 год. 25 хв. до зупинки під`їхав легковий автомобіль іноземного виробництва темного кольору. ОСОБА_8 хотів сісти на переднє пасажирське сидіння, але там вже хтось сидів, після чого він сів на заднє пасажирське сидіння і автомобіль поїхав у напрямку виїзду з м. Гадяч;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка показала, що вона працює у ФГ «Жито-3». 23.01.2018 працівники ФГ «Жито-3» заготовляли деревину поблизу с. Біленченківка. Наступного дня вона дізналася, що зник безвісти працівник ФГ «Жито-3» ОСОБА_8 24.01.2018 працівники «Жито-3» збиралися знову їхати заготовляти деревину на те ж саме місце, але ОСОБА_4 сказав, що на те місце вони більше не поїдуть. Після цього вона разом з працівниками ФГ «Жито-3» ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з метою пошуку ОСОБА_8 , ходили до лісосмуги поблизу с. Біленченківка, де напередодні заготовляли деревину. Там вони побачили сліди від багаття, хоча під час заготівлі деревини ніхто вогонь не розпалював;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який показав, що він працює трактористом у ФГ «Жито-3». 23.01.2018 він разом з іншими працівниками ФГ «Жито-3» заготовляв деревину у лісосмузі поблизу с. Біленченківка. 24.01.2018 вони знову збиралися їхати заготовляти деревину на те ж саме місце, але ОСОБА_4 чомусь сказав, що на те місце вони більше не поїдуть, хоча там ще було достатньо деревини. Також 24.01.2018 він дізнався, що зник безвісти працівник ФГ «Жито-3» ОСОБА_8 . Після цього він разом з працівниками ФГ «Жито-3» ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , з метою пошуку ОСОБА_8 ходив до лісосмуги поблизу с. Біленченківка, де напередодні вони заготовляли деревину. Там вони побачили на снігу сліди від багаття. Це їх здивувало, так як напередодні під час заготівлі деревини ніхто вогонь не розпалював. Попелу на місці багаття майже не було, але навколо були розкидані недопалені гілки;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який підтвердив показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який показав, що 23.01.2018 він працював черговим на залізничному переїзді, розташованому поблизу с. Біленченківка Гадяцького району. Близько 20:30-21:00 год. він бачив, як по полю вздовж лісосмуги їхав якійсь автомобіль іноземного виробництва, схожий на «джип-паркетник». Даний автомобіль проїхав по полю, виїхав на дорогу та поїхав у напрямку м. Гадяч;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який показав, що він працює у ФГ «Жито-3». 23.01.2018 він разом з іншими працівниками ФГ «Жито-3», серед яких був і ОСОБА_8 , заготовляли деревину у лісосмузі поблизу с. Біленченківка Гадяцького району. Після закінчення робочого дня всі працівники ФГ «Жито-3» вечеряли на базі підприємства у м. Гадяч. Після вечері всі стали розходитися по домах. Його додому пообіцяв відвезти ОСОБА_4 на власному автомобілі «Subaru Outback» червоного кольору. По дорозі ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 , який попросив підвезти його додому у с. Вельбівка Гадяцького району, на що ОСОБА_4 погодився. Після цього вони на автомобілі ОСОБА_4 під`їхали до зупинки, розташованої поблизу магазину «Горизонт» у м. Гадяч, де підібрали ОСОБА_8 , після чого поїхали у напрямку с. Вельбівка. По дорозі до с. Вельбівка між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник конфлікт з робочих питань. У ході даного конфлікту ОСОБА_4 зупинив автомобіль, підійшов до ОСОБА_8 , який сидів на задньому сидінні та почав його витягувати з салону, а ОСОБА_8 став чинити опір. Після цього ОСОБА_4 наказав йому сідати за кермо автомобіля, а сам сів на заднє сидіння до ОСОБА_8 . ОСОБА_9 сів за кермо та поїхав далі у напрямку с. Вельбівка. По дорозі він побачив, як ОСОБА_4 спочатку став наносити ОСОБА_8 удари кулаками по тулубу. Потім ОСОБА_4 дістав ніж з розкладним лезом та рукояткою даного ножа з металевою кінцівкою завдав ОСОБА_8 декілька ударів по голові, а потім лезом ножа завдав ОСОБА_8 декілька ударів у передню частину тулубу. Потім ОСОБА_4 наказав йому зупинити автомобіль. Коли він зупинився, то ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, витяг з багажника дерев`яну биту, якою завдав ОСОБА_8 , який вже не подавав ознак життя, два удари по голові. Після цього ОСОБА_4 сів за кермо, а йому наказав сісти на заднє сидіння та тримати тіло ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_4 поїхав на базу ФГ «Жито-3» у м. Гадяч, де взяв 20-літрову каністру. Потім ОСОБА_4 заїхав на АЗС, розташовану при виїзді з Гадяча, де заправив у каністру 20 літрів бензину. Після цього вони поїхали у напрямку с. Біленченківка. По дорозі ОСОБА_4 зупинився на мосту через річку Псьол та викинув у воду мобільний телефон ОСОБА_8 . Також ОСОБА_4 вимкнув свій мобільний телефон та наказав ОСОБА_9 вимкнути свій телефон також. Після цього вони поїхали до лісосмуги, розташованої поблизу с. Біленченківка, де напередодні вони заготовляли деревину. Приїхавши до лісосмуги, вони витягли тіло ОСОБА_8 з автомобіля та закидали гілками з дерев. Після цього ОСОБА_4 облив тіло ОСОБА_8 бензином та підпалив. Дочекавшись, поки тіло ОСОБА_8 згорить, вони з ОСОБА_4 розкидали попіл із залишками обгорілих дрібних кісток навколо. Залишки обгорілих крупніших кісток вони зібрали у мішок, після чого поїхали у напрямку с. Сари Гадяцького району. По дорозі вони зупинилися і він викинув у лісосмузі найбільшу незгорілу частину кістки, схожу на тазову кістку. Решту кісток вони викинули на стихійному звалищі, розташованому поблизу с. Сари. ОСОБА_4 наказав йому нікому не розповідати про обставини вбивства ОСОБА_8 , пригрозивши йому фізичною розправою. ОСОБА_4 наказав йому, що якщо його викличуть на допит до поліції, сказати, що вони довезли ОСОБА_8 до с. Вельбівка, де висадили неподалік від його будинку;

- протоколом огляду місця події від 27.01.2018, проведеного на території лісосмуги поблизу с. Біленченківка Миргородського (Гадяцького) району, у ході якого було виявлено та вилучено предмети, схожі на уламки та частини кісток людини в обгорілому стані;

- протоколом додаткового огляду місця події від 07.02.2018, проведеного на території лісосмуги поблизу с. Біленченківка Миргородського (Гадяцького) району, у ході якого було виявлено та вилучено предмети, схожі на уламки та частини кісток людини в обгорілому стані, а також фрагмент стовбура дерева з нашаруванням маслянистої речовини;

- висновком судово-медичної експертизи №18 від 06.03.2018, згідно якого встановлено, що представлені для проведення експертизи предмети, враховуючи їх морфологічні властивості, дані судової медико-криміналістичної та судово-імунологічної експертизи є обгорілими фрагментами кісток, два з яких належать людині. Причину смерті по представленим для проведення експертизи фрагментам кісток встановити не представляється можливим у зв`язку з їх значним обгоранням;

- висновком судово-медичної експертизи №18-А від 14.03.2018, згідно якого встановлено, що представлені для проведення експертизи предмети, враховуючи їх морфологічні властивості, дані судової медико-криміналістичної експертизи є обгорілими фрагментами кісток, видову приналежність яких встановити не представляється можливим у зв`язку з їх значним обгоранням. Встановити причину смерті не представляється можливим у зв`язку з дією на зазначені об`єкти високої температури, що спричинила денатурацію білка в них;

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 19/10-2/177-СЕ/18 від 29.05.2018, згідно якого встановлено, що генетичні ознаки фрагмента кістки належать невстановленій особі чоловічої генетичної статті;

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 19/10-2/178-СЕ/18 від 30.05.2018, згідно якого встановлено, що ОСОБА_18 (матір безвісти зниклого ОСОБА_8 ) може бути біологічною матір`ю особи, генетичні ознаки фрагмента кістки якої було встановлено у висновку експерта № 19/10-2/177-СЕ/18 від 29.05.2018. Ймовірність даної події складає 99,9995%;

- висновком експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів №27 від 16.02.2018, згідно якого встановлено, що на фрагменті стовбура дерева з нашаруванням маслянистої речовини, вилученому у ході огляду місця події, на поверхні кори виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту, встановити вид якого не видалось можливим з причини його фізико-хімічних змін в процесі випаровування;

- протоколом перегляду відеозаписів, вилучених з АЗС «BVS», розташованій по вул. Лохвицькій у м. Гадяч та датованих 23.01.2018 в період часу з 18:00 год. до 21:00 год. При перегляді відеозапису встановлено, що о 20 год. 16 хв. на територію АЗС заїхав автомобіль, схожий на автомобіль «Subaru Outback» червоного кольору, з якого вийшов чоловік, зовні схожий на ОСОБА_4 . Далі о 20 год. 17 хв. чоловік, схожий на ОСОБА_4 , заходить до приміщення АЗС, розраховується, після чого виходить на вулицю та здійснює заправку бензину в якусь ємність, яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні автомобіля. Далі о 20 год. 18 хв. чоловік, схожий на ОСОБА_4 , сідає за кермо автомобіля, після чого автомобіль виїжджає з території АЗС;

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який показав, як у ніч з 01 на 02 квітня 2021 року ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 нанесли йому тілесні ушкодження та незаконно позбавили його волі;

- висновком судово-медичної експертизи №67 від 09.04.2021, згідно якого встановлено ступінь тяжкості спричинених потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду місця події від 02.04.2021, проведеного на місці спричинення тілесних ушкоджень та незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_11 на перехресті вулиці Шевченка та площі Соборної у м. Гадяч Полтавської області;

- протоколом огляду місця події від 02.04.2021, проведеного на місці спричинення тілесних ушкоджень та незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_11 на березі річки Грунь у м. Гадяч Полтавської області;

- показаннями свідків ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , допитаними щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень та незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_11 .

При цьому, при обранні міри запобіжного заходу, слідчий суддя не надає оцінку зібраним доказам з точки зору їх достатності, законності, належності, а лише встановлює за їх сукупністю на даному етапі розслідування наявність чи відсутність фактів, що переконують у можливості особи вчинити кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слід виходити з того, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи можливе майбутнє покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, може ухилитися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання;

Також, слідчим суддею встановлено ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно вплинути на потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_9 та інших учасників цьому кримінальному провадженні, що може призвести до зміни ними показань або відмови від дачі показань у кримінальному провадженні.

Разом з цим, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема відносно потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою їх примушування до зміни показань або відмови від дачі показань, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки на даний час у ході досудового розслідування не вилучено знаряддя вчинення вбивства ОСОБА_8 , а також інші речі, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Так, проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, крім того, слідчий суддя бере до уваги те, що останній, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

Слідчим суддею встановлено, що прокурором доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, які є довединими прокурором у судовому засіданні, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Разом з цим, посилання підозрюваного та його захисників, зокрема на ті обставини, що підозра необґрунтована, а вина не доведена є безпідставними, оскільки всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, доведеності чи недоведеності вини підозрюваного, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції тому суд вважає, що заперечення підозрюваного та його захисників з приводу необґрунтованості підозри спростовуються наявними матеріалами клопотання, а наведені у судовому засіданні доводи стосуються переважно оцінки здобутих органом досудового розслідування доказів з точки зору їх належності та допустимості, та є непереконливими, враховуючи стадію досудового розслідування.

Щодо застосування застави в якості альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи те, що злочини, інкриміновані підозрюваному, пов`язані із застосуванням фізичного насильства, слідчий суддя має право не обирати заставу.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 131, 176-178, 181, 193-194, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого криміналіста СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження № 0000075 від 24.01.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, про застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» (36014, Полтавська область, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 91) без визначення застави на строк 60 діб, а саме до 03 січня 2022 року.

Строк тримання під вартою рахувати з 23 год. 40 хв. 05.11.2021 року.

Строк дії ухвали до 23 години 40 хвилин 03.01.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 09.11.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1