Справа № 463/4784/21
Провадження № 1-кс/463/5835/21
У Х В А Л А
про скасування арешту майна

16 вересня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника фірми (законного володільця майна) «Carline Karolina Pusz» - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах фірми (законного володільця майна) «Carline Karolina Pusz» про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах фірми (законного володільця майна) «Carline Karolina Pusz» звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08.09.2021 року у кримінальному провадженні за № 0000072 від 15.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Клопотання мотивує тим, що автопоїзд здійснював перевезення через митний кордон України вантажу (товар - вживані одяг та додаткові речі до одягу, вживані сумки), в ході чого 29.08.2021 року прибув в зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці та в подальшому був безпідставно затриманий співробітниками Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові із подальшим проведенням 02.09.2021 року його обшуку в межах кримінального провадження за № 0000072. В подальшому, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08.09.2021 року, було накладено арешт на технічний паспорт на автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), технічний паспорт на причіп, р.н. НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 та причіп р.н. НОМЕР_5 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування. При розгляді клопотання про арешт майна його власник чи володілець присутніми не були, про що також не повідомлялися, відповідно були позбавлені права висловити свої заперечення. Вважає вказаний арешт таким, що накладений необґрунтованого, тому він підлягає скасуванню. Разом з тим, співробітниками Львівської митниці було здійснено огляд переміщуваного через митний кордон України описаного вантажу транспортним засобом реєстраційний номер RZ3586V/RP2814P, за результатами чого вантаж було ідентифіковано, а порушень не встановлено, при цьому жодних матеріалів про адміністративні чи кримінальні правопорушення заведено не було. Тому жодних підстав вважати технічний паспорт на автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), технічний паспорт на причіп, р.н. НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 , та причіп р.н. НОМЕР_3 речовими доказами у кримінальному провадженні не має, так само як і переміщуваного ними вантажу. Разом з тим, зазначив, що причіп НОМЕР_3 перебуває у володінні фірми «Carline Karolina Pusz» на підставі договору оренди між PUSZ EWA та Karolina Pusz, укладеного 01.07.2021 року у м.Перемишлі Республіка Польща. Крім того, автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 перебуває у володінні фірми «Carline Karolina Pusz» на підставі договору Лізингу № 266572/18/1 від 29.11.2018 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . У зв`язку із наведеним, просить скасувати арешт зазначеного майна.

Представник фірми (законного володільця майна) «Carline Karolina Pusz» - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав з підстав викладених у такому.

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечив. Слідчий зазначає, що на даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000072 від 15.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 03.09.2021 року, визнано технічний паспорт на автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), технічний паспорт на причіп, р.н. НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 , та причіп р.н. НОМЕР_3 речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000072 від 15.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України та в подальшому, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08.09.2021 року накладено арешт на речові докази. Тому вважає, що скасування арешту на майно може негативно вплинути на хід досудового розслідування, призведе до втрати речових доказів (знаряддя вчинення кримінального правопорушення). Разом з тим, зазначив, що усі слідчі та процесуальні дії з арештованим майном проведені. У зв`язку з наведеним, просить відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали клопотання про арешт майна, додані документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000072 від 15.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2021 року накладено арешт на майно, яке було вилучено 02.09.2021 року під час проведення обшуку транспортного засобу - автомобіля марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 , причепа, р.н. НОМЕР_3 , а саме: технічний паспорт на автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), технічний паспорт на причіп, р.н. НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ALIOR LEASING SP., та причіп р.н. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_7 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий суддя постановляючи дану ухвалу виходив з того, що виявлені речі можуть бути доказом вчинення кримінального правопорушення, могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує вимоги чинного законодавства, щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, запобігає зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України - арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України - речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Разом з тим, слідчим в судовому засіданні не доведено необхідності подальшого застосування арешту майна, оскільки останній в судовому засіданні зазначив, що такі являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення та визнані речовими доказами. Так, обставини, на які посилається слідчий у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, а саме, слідчий зазначає, що технічний паспорт на автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), технічний паспорт на причіп, р.н. НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 , та причіп р.н. НОМЕР_3 речовими доказами у кримінальному провадженні. Разом з тим, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внесено відомості у кримінальному провадженні за № 0000072 від 15.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України з тих підстав, що службові особи МПП «Краковець-Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці ДМС у Львівській області за попередньою змовою групою осіб зловживають своїм службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для себе під час митного оформлення товарів народного споживання з країн ЄС, шляхом внесення недостовірних відомостей щодо фактурної вартості товару, країни походження, торгівельної марки, кількості товару, артикулів, найменувань, вагових характеристик та інших даних, що у подальшому спричиняє ненадходження відповідних платежів до Державного бюджету України, а враховуючи те, що автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 та причіп р.н. НОМЕР_3 здійснювали лише перевезення товару, тобто виступали в якості перевізника, тому технічний паспорт на автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), технічний паспорт на причіп, р.н. НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 , та причіп р.н. НОМЕР_3 речовими доказами підстав вважати немає. Крім того, автомобіль та причіп у вказаному кримінальному провадженні не є об`єктом чи предметом злочину.

Крім того, слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією в м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що на теперішній час всі слідчі дії по вказаному провадженню за участю автомобіля марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 та причіпу р.н. НОМЕР_3 проведено.

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності особи, слідчий суддя приходить до висновку про те, що подальше обмеження права відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом та причіпом буде непропорційним втручанню у право власності, тобто у право на мирне володіння майном, а тому повинно бути припинено.

Враховуючи викладене, беручи до уваги мету накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, з урахуванням проведення на теперішній час всіх слідчих дій по вказаному провадженню із автомобілем і причіпом, з врахуванням того що майно на яке накладено арешт не є об`єктом чи предметом злочину, а також не наданням стороною обвинувачення жодних доказів, які б обґрунтовували необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, обґрунтованість доводів клопотання про скасування арешту заявника, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, оскільки не доведено необхідність здійснення такого арешту, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174, 305-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах фірми (законного володільця майна) «Carline Karolina Pusz» про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08.09.2021 року у справі № 463/4784/21, на технічний паспорт на автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), технічний паспорт на причіп, р.н. НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), автомобіль марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 , та причіп р.н. НОМЕР_3 .

Зобов`язати уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові повернути зазначене вище майно законному володільцю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1