У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

представника потерпілих - ОСОБА_8 ,

потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року за нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України і призначено йому покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 липня 2020 року вказаний вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року залишено без змін /т. 3 а.с. 126-144/.
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 06 липня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2020 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 06 липня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року відмовлено захиснику ОСОБА_11 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року та ухвали Черкаського апеляційного суду від 06 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвалами Верховного Суду від 11 лютого 2021 року, 19 квітня 2021 року, 06 вересня 2021 року та 04 жовтня 2021 року відмовлено засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року та ухвали Черкаського апеляційного суду від 06 липня 2020 року щодо нього.
Разом з тим, 18 травня 2021 року на адресу Черкаського районного суду Черкаської області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року за нововиявленими обставинами, який, на його переконання, підлягає до скасування у частині засудження його за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України по епізоду злочинних діянь щодо потерпілого ОСОБА_12 , з ухваленням у цій частині нового вироку про повне зняття з нього обвинувачення, так як вину у вчиненні даних злочинів він не визнає.
Вказана заява мотивована підробленням усім слідством усіх доказів його вини у вбивстві ОСОБА_12 /т. 3 а.с. 172/.
Дана заява перебувала у провадженні колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_13 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Ухвалою колегії суддів Черкаського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2021 року задоволено заяву головуючого судді ОСОБА_13 про самовідвід /т. 3 а.с. 195-196/.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 вересня 2021 року визначено головуючу суддю ОСОБА_1 та того ж дня передано їй дане кримінальне провадження /т. 3 а.с. 197/.
Ухвалою колегії суддів Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2021 року у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року за нововиявленими обставинами прийнято до провадження та призначено до розгляду на 03 листопада 2021 року /т. 3 а.с. 198-199/.
У судовому засіданні, яке відбулося 03 листопада 2021 року, засуджений ОСОБА_6 вимоги заяви про перегляд вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року за нововиявленими обставинами підтримав та зазначив, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення по епізоду розбійного нападу та умисного вбивства потерпілого ОСОБА_12 при обтяжуючих обставинах він не вчиняв. При цьому, вказав, що під вікном домоволодіння ОСОБА_12 було виявлено 6 слідів низу взуття, які йому не належать, однак в ході досудового розслідування не було проведено перевірку причетності інших осіб до розбійного нападу та вбивства потерпілого ОСОБА_12 , зокрема, будівельників, які працювали на подвір`ї останнього.
Захисник ОСОБА_7 вимоги заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року за нововиявленими обставинами підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_6 та зазначив, що обставини, на які засуджений посилається у своїй заяві про перегляд вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року, не підтверджені належними засобами доказування. Крім того, зауважив, що ОСОБА_6 не зазначає прізвищ, імен та по-батькові осіб, які мали бути допитані як свідки у вказаному кримінальному провадженні.

Представник потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 - ОСОБА_8 , а також потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_6 заперечили з тих підстав, що засуджений мав усі можливості заявити клопотання про допит зазначених ним осіб під час досудового розслідування чи судового розгляду, однак не скористався цим правом. Також, зазначили, що доводи ОСОБА_6 про підроблення слідством доказів його вини у вбивстві ОСОБА_12 не підтверджені належними засобами доказування.
Потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду кримінального провадження, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши подану засудженим заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

За приписами частини 2 статті 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Частиною 1 статті 460 КПК України передбачено, що учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Згідно з частиною 1 статті 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Судом установлено, що засудженим ОСОБА_6 на обґрунтування своєї заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не додано жодних доказів, які б підтверджували його доводи про існування саме нововиявлених обставин.

На думку суду, обставини, які ОСОБА_6 вважає нововиявленими, зводяться до намагання провести переоцінку доказів, оцінка яким надавалася судами різних інстанцій.

Так, в ухвалі від 12 травня 2020 року в справі № 2117/1/-578/11 (провадження № 51-517зп18) Верховний Суд зазначив, що «нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом дачі відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують».

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у п.п. 42, 43 рішення у справі «Желтяков проти України», який передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах.

У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у частині 2 статті 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Зі змісту заяви засудженого ОСОБА_6 убачається, що як на нововиявлену обставину він посилається на підроблення слідством усіх доказів його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України по епізоду злочинних діянь щодо потерпілого ОСОБА_12 .
У цьому контексті колегія суддів зауважує, що згідно процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами підставою його здійснення є одна з визначених у частині 2 статті 459 КПК України обставин, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 459 КПК України нововиявленою обставиною визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути.

Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Належним засобом доказування цих обставин в якості нововиявлених, зважаючи на встановлення кримінальної відповідальності за зазначені діяння, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 21 січня 2020 року в справі № 315/793/16-к (провадження № 51-3062км19).

Водночас, колегія суддів констатує, що належного підтвердження доводів у частині підроблення слідством доказів його вини у вбивстві ОСОБА_12 засуджений ОСОБА_6 суду не надав. Результатів здійснення кримінальних проваджень за вказаними фактами матеріали справи не містять.

При цьому, зі змісту ухвали Черкаського апеляційного суду від 06 липня 2020 року вбачається, що твердження ОСОБА_6 про те, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 187, п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України по епізоду розбійного нападу та умисного вбивства потерпілого ОСОБА_12 при обтяжуючих обставинах він не вчиняв, а також доводи засудженого про не проведення в ході досудового розслідування перевірки причетності інших осіб до розбійного нападу та вбивства потерпілого ОСОБА_12 , зокрема, робітників, які працювали на подвір`ї останнього, були предметом розгляду суду апеляційної інстанції і їм надана належна правова оцінка /т. 3 а.с. 126-144/.
З урахуванням наведених доводів, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року, а тому, відповідно до вимог статті 467 КПК України, залишає заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 459, 460, 461, 462, 467 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 30 березня 2018 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3