Справа № 203/2557/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження №0000422, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.05.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має повну середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не маючий, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

потерпілого ОСОБА_5 ;

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2021 року приблизно о 16:50 годині ОСОБА_3 , знаходячись в салоні тролейбуса № 5 який рухався по маршруту вул. Тітова у напрямку пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпрі, де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з раніше йому незнайомим ОСОБА_5 , у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 19.05.2021 року приблизно о 16.58 годині, знаходячись в салоні тролейбуса № 5 який рухався по вул. Ульянова в м. Дніпрі, між зупинками громадського транспорту «Медтехніка» та «Ульянова», під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 наблизившись до останнього, умисно наніс потерпілому один удар долонею правої руки зверху вниз в область голови та не менше двох ударів правою та лівою рукою в область обличчя та тулубу потерпілого ОСОБА_5 .

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 відійшовши на декілька кроків від потерпілого та взявшись обома руками за верхній поручень, тим самим відірвавши ноги від підлоги, та наніс потерпілому ОСОБА_5 не менше чотирьох хаотичних ударів ногами в область обличчя ліворуч.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синця в проекції гайморової пазухи ліворуч, садна носу та в проекції виличної дуги, забійно-рваної рани на червоній каймі нижньої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що 19 травня 2021 року він їхав в тролейбусі з дитиною, яка сиділа в нього на руках. Попереду сиділа жінка також з дитиною. В салоні був чоловік, як йому здалося, принижував дитину, він з нею обходився гірше ніж з собакою. Він зробив зауваження ОСОБА_5 з приводу такої поведінки до дитини. Останній грубо розмовляв з ним у відповідь, і не лише з ним. З усім тролейбусом у потерпілого вийшла перепалка. Бійку почав перший потерпілий, а він його вдарив у відповідь. Удар потерпілого був сильний та поставлений на поразку. Розняли їх люди. Потерпілий почав дзвонити в поліцію і казати, що на нього напали п`яні толпою. Також, додав, що відповів на удар потерпілого, тим що взявся за поручень і ногами наніс удари в обличчя, їх кількість не рахував. Підсумовуючи сказане, зазначив, що не вважає себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, оскільки став на захист маленької дівчини, на яку здійснював психологічний тиск її ж батько, яка плакала і не могла себе захистити.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 вини у скоєному, з пояснень останнього вбачається, що він наніс удари ногами потерпілому, повісившись на поручень. Крім того, провина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку підтверджується поясненнями потерпілого та свідків.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_3 його переслідував по салону тролейбуса, від вікна до дверей, погрожував, махав руками, оскільки він не правильно поводиться зі своєю дитиною. Напади обвинуваченого і замахування руками продовжувалось, він ухилявся, потім застосував зупиняючі удари, щоб заблокувати дії обвинуваченого та покласти на підлогу. ОСОБА_5 зазначив, що спочатку він з обвинуваченим з переднього майданчика перейшли на середній, де він став біля вікна, поставив позаду себе дитину, підійшов чоловік почав відштовхувати дитину, замахнувся на нього, він схватив його руку і почав утримувати. Обвинувачений намагався вдарити, а він його удари блокував. Коли вони підійшли до виходу, тоді вже й почалася сама бійка. Козак перший почав наносити удари, а він ухилився, удар був вскольз, однак був націлений в голову і наслідки могли бути непередбачувані. Він удар заблокував і дав обвинуваченому ляпаса. Почалася бійка, він поставив сумку, а обвинувачений його бив, у відповідь він наносив зупиняючі удари, внаслідок яких ОСОБА_7 почав зупинятися, в момент коли він почав його складати, підійшли люди і почали їх рознімати. Також, ОСОБА_7 наносив йому удари ногами в обличчя, взявшись руками за поручень, більше п`яти точно. Потерпілий вважав, що він не принижував свою дитину, слова були вирвані із контексту, тому ОСОБА_7 здалося, що він захищав дитину.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що став свідком неналежної поведінки потерпілого щодо своєї дитини. Люди навколо намагалися якимось репліками реагувати на подію, однак у відповідь були різкі відповіді. Козак зі своєю дитиною сидів поряд, і так вийшло, що його дитина все це бачила. ОСОБА_3 також робив зауваження потерпілому з приводу його агресії до дитини. Була словесна перепалка, потерпілий замахнувся, щоб вдарити ОСОБА_3 , однак не попав, двічі не попав. Потім ОСОБА_3 його вдарив, захищаючись. Після цього потерпілий почав викликати поліцію. ОСОБА_3 ОСОБА_5 вдарив ногами один раз, припіднявшись на ручках поручня. Після цього у потерпілого була кров на обличчі. До поліції обвинувачений про скоєння відносно нього злочину не звертався.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що подія відбулась в кінці весни 2021 року. Він сів в тролейбус АДРЕСА_2 . Потерпілий з дівчинкою їхали стоячи, він голосно почав вести виховну роботу зі своєю дівчинкою, через деякий час люди почали робити йому зауваження, дівчинка почала плакати. Обвинувачений встав між дівчинкою та потерпілим, аби огородити від психічного впливу її батька. Потерпілий постійно вимагав відійти обвинуваченого від дівчинки. Через деякий час вони перемістилися по тролейбусу. Потерпілий все вимагав прибрати руку, в результаті чого стався удар по обличчю обвинуваченого. Останній почав діяти у відповідь. Вони зчепилися між собою, і лише потім обвинувачений вдарив потерпілого ногами, вчепившись за поручні. Після зіткнення скочили чоловіки та почали їх рознімати. Після цього потерпілий почав викликати поліцію. Сліди бійки були на обох чоловіках. Від тих ударів, які наносив обвинувачений потерпілому, він міг отримати тілесні ушкодження.

Окрім показів самого обвинуваченого, потерпілого та свідків, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, також, підтверджується сукупністю зібраних по кримінальному провадженню та досліджених судом доказів, а саме:

- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження за №0000422 від 26 травня 2021 року, що свідчить про початок досудового розслідування по обставинам, які відбулися 19 травня 2021 року, а саме спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с. 67);

- актом судово-медичного дослідження №1180 від 24 травня 2021 року, відповідно до якого, у ОСОБА_5 за даними медичної документації та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця в виличній області ліворуч, садна носу, садна в виличній області, забійно-рваної рани в проекції нижньої губи ліворуч, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в термін, на який вказує обстежений. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця та саден відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, то мають незначні скороминущі наслідки. Ушкодження у вигляді забійно-рваної рани (стан після первинної хірургічної обробки) в проекції нижньої губи ліворуч відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день) (а.с.65-66);

- висновком експерта №1298е від 04.06.2021 року, відповідно до якого, у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця в проекції гайморової пазухи ліворуч, садна носу та в проекції виличної дуги, забійно-рваної рани на червоній каймі нижньої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку відповідно. Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів). Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявлених тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у лікувальні заклади, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та дізнавач у постанові. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця та саден відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Ушкодження у вигляді забійно-рваної рани (стан після первинної хірургічної обробки) в проекції нижньої губи ліворуч відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинює короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як 3 тижні (21 день). Враховуючи характер, локалізацію (тілесні ушкодження розташовані лише на обличчі) та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, а також, відсутність останніх на інших виступаючих частинах тіла, можливо вказати, що вони є нехарактерними для спричинення їх при падінні з висоти власного зросту, як з наданням тілу прискорення так і без. Виявлені тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках, доступних для нанесення їх власною рукою (а.с.62-64);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, яка 19.05.2021 року приблизно о 16.50 год. по вул. Гавриленко нанесла потерпілому тілесні ушкодження (а.с.54-57);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2021 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_10 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, яка 19.05.2021 року приблизно о 16.50 год. по вул. Гавриленко нанесла потерпілому тілесні ушкодження (а.с.58-61);

- протоколом огляду предмету від 28.06.2021 року, відповідно до якого було досліджено відео файл «2021 081В», за допомогою програвача «VLS Player» був відтворений зазначений відеофайл. Під час перегляду звук присутній, зображення - кольорове. При перегляді відео файлу, який фіксує проміжок часу 16:58:02 годин до 17:00:00 годин 19.05.2021 року з камери дніпровського електротранспорту, встановлено, що на відео файлі є у нижньому куті надпис «DSI7275» на початку даного відео файлу спостерігається площадка трамваю, на якому люди заходять до трамваю. Далі на відео фрагменті ми спостерігаємо, як знаходячись в салоні тролейбуса № 5 який рухався по вул. Ульянова в м. Дніпрі, між зупинками громадського транспорту «Медтехніка» та «Ульянова», під час словесного конфлікту з ОСОБА 1 наблизившись до останнього, умисно наніс один удар долонею правої руки зверху вниз в область голови та не менше двох ударів правою та лівою рукою в область обличчя та тулубу ОСОБІ 2. Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА 1 відійшовши на декілька кроків від ОСОБИ 2 та взявшись обома руками за верхній поручень тим самим відірвавши ноги від підлоги, та наніс ОСОБІ 1 не менше чотирьох хаотичних ударів ногами в область обличчя ліворуч (а.с.51-52).

Покази обвинуваченого, потерпілого та свідків не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині терміну та механізму утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень.

Досліджені докази узгоджуються між собою, суперечності між ними відсутні. Крім того, сам обвинувачений не заперечує, що наносив тілесні ушкодження потерпілому таким чином та за обставинами, як вони викладені в обвинувальному акті.

Провокація конфліктної ситуації саме потерпілим, на яку вказує обвинувачений, не може бути приводом для застосування фізичної сили до будь-якої особи, зважаючи на те, що відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи вищезазначене, показам обвинуваченого, який вважає, що діяв в інтересах дитини та захищав її від потерпілого, а тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд надає критичну оцінку та розцінює, як обраний спосіб захисту з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності за скоєний кримінальний проступок.

Отже, всі досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, досудовим слідством кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, правильно і його вина доведена в повному обсязі зібраними і дослідженими судом доказами.

В судовому засідання, судом, у відповідності до ст.ст. 66, 67 КК України, не встановлено обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, неодружений, офіційно не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживання, відсутність перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, думку прокурора та потерпілого щодо призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, приходить до висновку, що покарання у розмірі ближче до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, а також, в повній мірі відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ відеозаписи з тролейбусу №5 на диску DVD-R x 4, 7 GB, зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000422.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1