КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на майно, вилучене 20.08.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме на:

- Два тримачі для сім карток оператора мобільного зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ;

- Ноутбук марки «Уеро» серійний номер НОМЕР_3 ;

- Флеш накопичувач чорного кольору, об`ємом пам`яті на 4 Gb;

- Флеш накопичувач «SONY» об`ємом пам`яті на 8 Gb.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що критеріям, визначеним ст.. 98 КПК України арештоване майно не відповідає, постанова сторони обвинувачення про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки є належним чином необґрунтованою.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, розгляд клопотання проводився у відсутність власника майна або її представника, з текстом оскаржуваного рішення було ознайомлено лише 22.09.2021 року, а тому просить визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення зацікавленої особи, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта щодо своєчасного оскарження ухвали слідчого судді.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України знаходиться кримінальне провадження №0000297 від 13.04.2021 за ч. 1 ст. 364-1, ч. 5 ст. 185 КК України (у даному кримінальному провадженні об`єднано матеріали досудового розслідування, які 01.06.2021 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000714).
Клопотання обґрунтовано тим, що на території Одеської, Волинської та Київської областей України діє злочинна група, члени якої вчиняють систематичне викрадення з вантажних митних комплексів товарів широкого вжитку, які ввозяться на митну територію України.
В ході досудового розслідування отримано відомості про те, що до діяльності злочинної групи причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та протиправна діяльність координується ним через підконтрольних йому суб`єктів підприємницької діяльності ТОВ «ЛСЛ Одеса» , ТОВ «Твоя Логістика» , КТ «Твоя Логістика» , ТОВ «Комплекс Ягодин» , ТОВ «Вантажний митний комплекс «Термінал» , ТОВ «Аеропорт Київ Карго» , ТОВ «Сайрус Груп» та інших, а також осіб з числа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та інших.
Так, 20.08.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , дозвіл на проведення якого був наданий слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, було вилучено речі, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме:
1.Два тримачі для сім - карток оператору мобільного зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;
2.Ноутбук марки «Уеро» серійний номер НОМЕР_3 ;
3.Флеш накопичувач чорного кольору об`ємом пам`яті на 4 Gb.;
4.Флеш накопичувач «SONY» об`ємом пам`яті на 8 Gb.;
5.Гроші в загальній сумі 47850 гривень, 150 євро та 10550 доларів США .
Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_19 від 21.08.2021 року вказане в клопотанні визнано в кримінальному провадженні №0000714 від 01.06.2021 року речовим доказом.
02.09.2021 року прокурор першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, вилученого 20.08.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме на:

- Два тримачі для сім карток оператора мобільного зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ;

- Ноутбук марки «Уеро» серійний номер НОМЕР_3 ;

- Флеш накопичувач чорного кольору, об`ємом пам`яті на 4 Gb;

- Флеш накопичувач «SONY» об`ємом пам`яті на 8 Gb, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року вказане клопотання задоволено та накладено арешт на зазначене вище майно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, яким було задоволено клопотання та накладено арешт на вказане майно, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На думку колегії суддів, слідчим суддею належним чином дотримано наведені норми закону та встановлено належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення і накладення арешту на майно.
В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, застосував його на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України є необґрунтованими, оскільки арештоване майно в повній мірі відповідає ознакам речового доказу.
Таким чином, слідчим суддею належним чином встановлено обставини у справі та накладено арешту за умови наявності підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з урахуванням викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року, якою частково задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на майно, вилучене 20.08.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме на:

- Два тримачі для сім карток оператора мобільного зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ;

- Ноутбук марки «Уеро» серійний номер НОМЕР_3 ;

- Флеш накопичувач чорного кольору, об`ємом пам`яті на 4 Gb;

- Флеш накопичувач «SONY» об`ємом пам`яті на 8 Gb, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5938/2021 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_20
Доповідач: ОСОБА_1