Справа № 456/1549/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/705/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Стрия Львівської області, проживаючого: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч. 3 с. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
встановила:
цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 ст. 185, частиною 3 ст. 15, частиною 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
за частиною 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
за частиною 3 ст. 15, частиною 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
Відповідно до частини 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до частини 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.09.2019, та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, 3 (три) місяці.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 27.01.2020 близько 01:30 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, з території стоянки для службових транспортних засобів Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м. Стрий, вул. Коссака, 11, Львівської області, яка частково огороджена, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав із службового транспортного засобу марки «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває на балансі ГУ НП у Львівській області, світлову акустичну панель «Стріла 118-54Led-150-ВR-12V», вартістю 15 730 гривень без ПДВ, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_6 27.01.2020 близько 02:15 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, з території стоянки для службових транспортних засобів Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м. Стрий, вул. Коссака, 11, Львівської області, яка частково огороджена, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно, повторно із службового транспортного засобу марки «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_2 , намагався викрасти, шляхом відгинання світлову акустичну панель «Стріла 118-54Led-150-ВR-12V», вартістю 15 730 гривень без ПДВ, однак під час цього був виявлений та зупинений громадянами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і доставлений в Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області, тому з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Не погоджуючись із вирок суду, в своїй апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.
В обґрунтування своїх доводів покликається на те, що вирок постановлений з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що обвинувачений знімав акустичну панель з поліцейських автомобілів не з корисливих мотивів, оскільки не мав наміру її реалізувати та отримати за це кошти, а для того, щоб пожартувати, а потім викинути чи підкинути акустичні панелі у подвір`я відділу поліції.
Показання ОСОБА_6 нічим не спростовані та підтверджені показами свідків , які були допитані у ході судового слідства.
Так свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були попереджені про кримінальну відповідальність , у своїх показаннях під час проведення судового слідства ствердили , що ОСОБА_6 не пропонував їм купити акустичну панель за будь яку винагороду Цю панель вони побачили у нього в руках , однак не пропонував їм її придбати за кошти . Вони перед цим його не бачили , звідки ОСОБА_6 зняв цю панель їм не було відомо.
З показань засудженого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 вбачається , що ніякого корисного мотиву в діях ОСОБА_6 .
Будь яких доказів, які б стверджували, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів не було добуто у ході судового слідства.
Прокурор у своїй апеляційній скарзі просить апеляційний суд вирок Стрийського міськрайонного суду від 02.06.2021 стосовно ОСОБА_6 у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання - скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком суду, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду від 10.09.2019, та за сукупністю вироків, призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк З (три) роки 3 (місяці) місяців.
Виключити з мотивувальної частини вироку як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття.
В доводах апеляційної скарги вказує, що не оспорюючи фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_6 та правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, вважає, що вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.06.2021 є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.
Так, при постановленні оскаржуваного вироку, судом окремо призначено обвинуваченому ОСОБА_6 однакові за видом і розміром покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, як за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України так і за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та надалі на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим (хоча призначені покарання є рівнозначними), призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік (проте покарання призначене за сукупністю кримінальних правопорушень мало б бути призначене у розмірі, який є більшим за призначені покарання за окремі злочини, оскільки такі не призначені в максимальних межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яка передбачає позбавлення волі на строк до 5 років).
Окрім того, обставиною, що пом`якшує покарання судом визнано щире каяття, без жодних на те підстав та не наведено мотиви визнання такої обставини.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 дотримані.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 доводиться належними та допустимими доказами, які були належним чином дослідженні судом першої інстанції. Дані докази узгоджуються між собою і підтверджують повністю фактичні обставини справи, є належними та допустимими та не потребують повторного дослідження у суді апеляційної інстанції.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений просто хотів пожартувати над працівниками поліції, а не знімав акустичні панелі з поліцейських автомобілів з корисливих мотивів та не мав наміру її реалізувати та отримати за це кошти, повністю спростовуються матеріалами справи та спрямовані на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності за вчинене. Разом з тим, ОСОБА_6 розкаюється у вчиненому, тому колегія суддів не знаходить підстав для виключення з вироку суду обставину, що пом`якшує покарання щире каяття.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, не в повній мірі ступінь тяжкості вчиненого злочину. Відтак на думку колегії суддів обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, а за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України (незакінчений злочин) - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. Дане покарання відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів,

Також, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК України.

Відповідно до роз`яснення, що містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів, слід враховувати, крім даних про особу й обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності.

На думку колегії суддів, при визначенні ОСОБА_6 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, який раніше судимий за умисний злочин проти власності, та знову вчинив два епізоди кримінальних правопорушень, доцільно застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таким чином, судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не дотримано загальних засад про порядок і межі призначення покарання за сукупністю злочинів, якими зобов`язаний керуватися суд, призначаючи покарання у конкретному кримінальному провадженні.

Відтак, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення, як безпідставна і не обґрунтована, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного судом покарання.

Керуючись ст.ст. 405,407,409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задоволити частково.
Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити.
Вважати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та засудженим до покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до покарання 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком суду, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду від 10.09.2019, та за сукупністю вироків вважати ОСОБА_6 засудженим до остаточного покарання на строк 3 (три) роки та 3 (три) місяці позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду у складі Веховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4