Провадження №1-кс/522/8780/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу, -

УСТАНОВИВ:
Слідчий СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №00003307 від 23.06.2019.

Досудове розслідування здійснюється за фактом заволодіння шляхом шахрайства квартирою, належною потерпілій ОСОБА_5 , розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Заволодіння майном вчинено шляхом відчуження вказаної квартири на користь громадянки ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14 грудня 2018 року ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за номером: 2282. Договір було укладено від імені потерпілої ОСОБА_5 громадянином України ОСОБА_8 на підставі довіреності, яку було оформлено 08 грудня 2018 року ОСОБА_9 , яка здійснювала функції приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованої у реєстрі за №3016. За змістом вказаної довіреності вказано, що її видано ОСОБА_5 , яка є громадянкою України, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 18.10.2015р., в якому відсутній штамп про реєстрацію шлюбу та місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 .

Під час посвідчення договору ОСОБА_8 на посвідчення прав потерпілої ОСОБА_5 на нерухоме майно квартиру під АДРЕСА_3 було надано ОСОБА_7 , приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу примірник договору купівлі-продажу, посвідченого 16.10.2001 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , зареєстрованого у реєстрі під № 2930.

На даний час, досудовим розслідуванням встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 громадянкою України не являється, а є громадянкою Російської Федерації.

Облікова картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків за реєстраційним номером НОМЕР_1 потерпілій ОСОБА_5 не видавалася.

Паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 потерпілій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 18.10.2015р. не видавався, а було видано іншим територіальним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_3 14.01.2017 року іншій особі - громадянину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з досягненням віку.

Потерпіла ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 не проживала та не реєстраційному обліку за вказаною адресою місця проживання не перебувала, і останні понад 5 років державний кордон України не перетинала та на території України не перебувала.

Вказані обставини свідчать про підроблення довіреності, яку було оформлено 08 грудня 2018 року ОСОБА_9 , яка здійснювала функції приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованої у реєстрі за №3016, паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 з метою укладення фіктивного договору відчуження майна.

У ході досудового розслідування встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 із ОСОБА_8 , на якого від її імені оформлено довіреність, не знайома, а також не знайома із особою, що набула права власності на квартиру ОСОБА_6 та оригінал правовстановлювального документу вказаним особам для відчуження належної їй квартири не передавала

А отже, є потреба у перевірці (встановленні) обставин чи надавався під час укладення договору, направленого на злочинне незаконне відчуження майна оригінал правовстанолювального документа примірник договору купівлі-продажу, посвідченого 16.10.2001 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 ,зареєстрованого у реєстрі під № 2930 чи підроблений документ стосуються події злочину, та може сприяти встановленню осіб, що можливо причетні до вчинення злочину.

Оскільки, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на даний час померла, то встановлення цих обставин та перевірка фактів є можливою шляхом отримання тимчасового доступу до речей і документів, які є у матеріалах нотаріальної справи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 щодо посвідчення 16.10.2001 року договору купівлі-продажу, зареєстрованого у реєстрі під № 2930, укладеного між ОСОБА_5 від імені якої діяв ОСОБА_8 та ОСОБА_6 по відчуженню квартири під АДРЕСА_3 , яка на даний час зберігається у ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованому за адресою АДРЕСА_4 та подальшого проведення необхідних судових експертиз документа.

Інформація здобута у ході виконання тимчасового доступу може бути використана як доказ обставин, що стосуються події злочину та встановлення кола осіб, причетних до вчинення злочину та вчинення ними дій направлених на підготовку, вчинення злочину та подальших дій, направлених на його приховування.
Встановити вказані обставини іншим способом, аніж отримання тимчасового доступу до речей і документів, що містять цю інформацію є неможливим, оскільки вона є інформацією, що віднесено до таємниці досудового розслідування.
Тому слідчий просить надати тимчасовий доступ до зазначених документів.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомленні належним чином.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання було повідомлено належним чином.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити з наступних підстав.
Встановлено, що СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №00003307 від 23.06.2019.

Відповідно до ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які мають значення для встановлення як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та у разі неможливості іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а також у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до положень ст.ст.132, 159 КПК України, застосування такого заходу не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Аналіз наданих матеріалів дозволяє прийти висновку, що слідчим суддею не вбачається наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, клопотання не підтримали, чим не довели наявність підстав для тимчасового доступу, передбачених ч.5 ст.163 КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.

Неявка слідчого та прокурора є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку довести обставини, передбачені ч.5 ст.163 КПК України, що позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про надання тимчасового доступу до речей документів, а отже, є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Крім того, дослідивши подане клопотання, слідчим суддею встановлено відсутність постанови про призначення групи слідчих та групи прокурорів.

Відповідно до ч.1 ст.37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Відповідно до ч.2 ст.37 КПК України, прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.1 ст.110 КПК, всі рішення прокурора є процесуальними рішеннями, а згідно з вимогами ч.3 цієї ж статті рішення прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно до ч.6 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Таким чином, рішення керівника відповідного органу прокуратури про визначення прокурора чи групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні є процесуальним і має бути винесено у формі постанови.
Кримінальний процесуальний закон не містить вимоги про те, що постанова керівника відповідного органу прокуратури про визначення прокурора чи групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні в обов`язковому порядку має бути надана суду.
У матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про призначення групи прокурорів.
Згідно з положеннями ч.2 ст.92 КПК обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладено на сторону, що їх подає, а відповідно до ст.94 КПК обов`язок оцінки доказів з точки зору їх допустимості покладено на суд.
Виходячи з положень ч.1 ст.37, ч.2 ст.37, ч.ч.1,3,6 ст.110 КПК, постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст.36 КПК, у кримінальному провадженні, є обов`язковою.
Не наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням з повноваженнями, передбаченими ст.36 КПК, і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за відсутності відповідного процесуального рішення керівника органу прокуратури.
Зазначена правова позиція викладена в рішенні ВС колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 17.12.2019, справа №235/6337/18 провадження №51-2641км19.

Крім того, Об`єднана палата дійшла висновку, що за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021, справа №754/7061/15 , провадження №51-4584 кмо 18.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що в доданих матеріалах відсутні допустимі джерела, які можуть свідчити про фактичні дані, а не припущення щодо вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, слід дійти висновку про відсутність, передбачених кримінальним процесуальним кодексом підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст.ст.132, 159-166 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
08.09.2021