Справа №705/4764/18
1-кп/705/288/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, українця, громадянина України, з вищою освітою, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в липні 2017 року у невстановлений час та не у встановленому місці дізнався про невиконання ОСОБА_5 цивільно-правового зобов?язання у вигляді повернення ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 1000 грн., в результаті чого у нього виник умисел на примушування до виконання цивільно-правового зобов?язання поєднаний з нанесенням тілесних ушкоджень, що не є небезпечними для життя і здоров?я ОСОБА_5

25.07.2018, близько 08 год., перебуваючи на перехресті вулиць Садової та Демуцького в м. Умань, ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою примушування ОСОБА_5 , до виконання цивільно-правового зобов?язання, наніс останньому близько 5 ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого у останнього утворились тілесні ушкодження у вигляді синців та забійної рани лиця, які, згідно висновку експерта № 05-7-01/700 від 25.09.2018 відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 355 КК України, тобто примушування до виконання цивільно-правового зобов?язання поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров?я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати покази.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності, шляхом нанесення ударів ОСОБА_5 , хотів допомогти ОСОБА_6 , з якою на той час проживав повернути гроші, які їй був винен ОСОБА_7 . Розуміє, що вчинив не правильно, в скоєному щиро кається.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, з урахуванням думки потерпілого, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного йому покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Assistant AS-5411 max», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1