Провадження №1-кп/447/231/21
Справа №447/2456/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2021 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні у місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження №0000151 від 24.07.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крупсько, Стрийського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, 22.12.2020 засудженого Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 22.12.2020 будучи засудженим Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт та згідно рішення у справі №447/1473/19 Миколаївського районного суду Львівської області від 12.07.2019, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 від усіх його доходів щомісячно, починаючи з 05.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Достовірно знаючи про рішення суду у виді судового наказу, а також будучи попередженим головним державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про обов`язок сплати аліментів та про кримінальну відповідальність у разі несплати боргу з аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів за період з 20.02.2020 до 30.07.2021, що проявилося у тому, що він добровільно судового наказу не виконував, з приводу працевлаштування до Миколаївської районної філії центру зайнятості не звертався та, відповідно, не ставав на облік як безробітний.

Окрім цього, ОСОБА_3 , маючи впродовж зазначеного періоду доходи, оскільки не був офіційно працевлаштованим працював, за що отримував грошові кошти, однак ОСОБА_3 , отримані кошти витратив на власні потреби, матеріально дитині ОСОБА_6 не допомагав, її матеріальним становищем не цікавився, тим самим злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням аліментів на утримання дитини, що призвело до заборгованості за період з 20.02.2020 по 30.07.2021 в сумі 36 179,92 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці, призначених рішенням Миколаївського районного суду у Львівській області від 12.07.2019.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи раніше судимим за кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КК України - обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України.

Свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, пояснив, що тимчасово неофіційно працював, проте аліменти на утримання дитини не сплачував.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких встановлено, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих фактичних обставин справи, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, суд вважає доведеним факт злісного ухилення ОСОБА_3 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття (п.1 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.164 КК України у виді обмеження волі.

З врахуванням вимог ст.ст. 50,65 КК України таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат не понесено.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 381 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 2 років обмеження волі з випробуванням та призначити йому 2 (два) роки іспитового строку, поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1