Справа № 308/7934/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження № 308/7934/21, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000679 від 15.05.2021 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, перебуває у цивільному шлюбі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
Протягом часу з квітня 2020 року по травень 2021 року ОСОБА_3 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї цивільної дружини потерпілої ОСОБА_5 , з яким вона проживає в одній квартирі, що за адресою АДРЕСА_1 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.
Зокрема, 17.04.2020 близько 07 години 17 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду №308/4019/20 від 11.06.2020 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесять) грн.

06.07.2020 року близько 21 години 31 хвилина ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив в стані алкогольного сп`яніння відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду №308/6604/20 від 28.07.2020 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесять) грн.
08.08.2020 року близько 17 години 16 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив в стані алкогольного сп`яніння відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості.
23.08.2020 року близько 14 години 51 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив в стані алкогольного сп`яніння відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості.
23.08.2020 близько 22 години 05 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості.
Вищевказані правопорушення були об`єднані в одне провадження та постановою Ужгородського міськрайонного суду №308/8261/20 від 10.09.2020 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів, доходів громадян, що становить 340 грн. (триста сорок гривень).
09.09.2020 близько 23 години 14 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , повторно вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду №308/10901/20 від 17.11.2020 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
Крім цього, 14.05.2021 близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості.
Вказаними діями психологічного характеру, ОСОБА_3 заподіяв своїй цивільній дружині ОСОБА_5 систематичні психологічні страждання у вигляді негативних змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, що викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились : домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи вчинене за наступних обставинах ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення , і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Вказав, що був важкий рік, встановлений карантин, він перебував вдома, у зв`язку з чим постійно знаходився у важкому емоційному та нервовому стані, що виразилось у тому що постійно ображав свою цивільну дружину та агресивно поводився відносно неї. Щиро кається у вчиненому.
Потерпіла ОСОБА_5 в судому засіданні пояснила, що був важкий рік та у зв`язку із встановленням карантину вона та ОСОБА_3 весь час перебували вдома. ОСОБА_3 почав вживати алкогольні напої і агресивно поводитись, у зв`язку з чим вона викликала працівників поліції та вони приїжджали та складали протоколи. На даний час відносини між ними виправились, ОСОБА_3 знайшов роботу.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений , потерпілий не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом згідно статті 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, вчинений умисно, та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий,по медичну допомогу в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоровя та медицини залежностей» не звертався, по місцю проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання на певний строк у вигляді обмеження волі в межах санкції ст. 126-1 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень .
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази та судові витрати по справі відстуні.
Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_3 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1