Справа №478/1070/21 пров. №1-в/478/333/2021
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
09 вересня 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції спільне подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» та спостережної комісії при Баштанській районній державній адміністрації Миколаївської області стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рибки Піщанського району Вінницької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, засудженого 04.10.2018 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, початок строку: 21.09.2018 року; кінець строку: 28.05.2022 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
З подання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуваючи призначене судом покарання зарекомендував себе позитивно. До праці ставиться сумлінно, вимог режиму утримання не порушує, має заохочення від адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», мав стягнення, які погашено та знято у встановленому законом порядку. Посилаючись на те, що ОСОБА_5 відбув 2/3 призначеного судом строку покарання, своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в поданні ставиться на вирішення питання про застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Представник спостережної комісії при Баштанської РДА в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.
Вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , доводи представника ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», думку прокурора, який вважає подання обґрунтованим, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали подання, суд приходе такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
В силу ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії тяжкого злочину.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 21.09.2018 року.
Станом на 09.09.2021 року відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання складає 3 роки 3 місяці і 12 днів (з урахуванням заліку, на підставі ч.5 ст.72 КК України, з 29.01.2018 року по 23.05.2018 року), не відбутий строк покарання складає 8 місяців 19 днів.
Згідно довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 03.08.2021 року засуджений ОСОБА_5 має 5 заохочень: подяка (30.07.2019 року); зняття раніше накладеного стягнення від 03.11.2019 року (16.01.2020 року); подяка (15.04.2020 року); подяка (25.01.2021 року); зняття раніше накладеного стягнення від 01.03.2021 року (23.07.2021).
З зазначеної вище довідки вбачається, що засуджений ОСОБА_5 мав 5 стягнень, з яких: 4 - ДІЗО 14 діб (09.09.2019 року, 17.09.2019 року, 03.11.2019 року та 01.03.2021 року); 1 догану (15.05.2020 року), які погашено та знято у встановленому законом порядку.
Відповідно до характеристики, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 16.08.2021 року, засуджений ОСОБА_5 перебуваючи у СІЗО м. Києва не допускав порушення встановленого режиму утримання, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Прибувши 21.09.2018 року до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №2 та працевлаштований каменотесом з ручної обробки граніту до виробничої зони установи виконання покарань, до роботи ставиться добре, за що має одне заохочення, завжди приділяє достатню увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням, не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні за що має заохочення. Встановлений режим утримання порушував за що мав ряд стягнень, які на даний час погашені та зняті у встановленому законом порядку. У скоєному злочині розкаюється в повній мірі, визначену судом міру покарання вважає справедливою. У відносинах з представниками адміністрації колонії завжди ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги без контролю. На профілактичному обліку не перебуває. Загальноосвітній рівень підвищує, на заходи виховного впливу реагує добре. Приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». У колективі засуджених відкритий, не скритний, не брехливий, дружні стосунки підтримує із особами виключно позитивної спрямованості. За характером: не конфліктний, цілеспрямований, спокійний, врівноважений. Рівень розвитку інтелекту відповідає отриманій освіті. Зв`язки з родичами підтримує шляхом листування, отриманням посилок та особистих побачень. Зовні завжди охайний, вимог санітарії та гігієни дотримується без контролю представників адміністрації, утримує в чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку.
З характеристик засудженого ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах особової справи засудженого, від 09.09.2019 року, від 17.09.2019 року, від 03.11.2019 року, від 25.12.2020 року та від 01.03.2021 року вбачається, що він безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, встановлений режим утримання порушує, за що має стягнення.
При цьому, рішеннями комісії Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» від 29.01.2020 року та від 29.05.2020 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено у замінні невідбутої частини покарання більш м`яким та в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не завжди здатний до самокерованої правослухняної поведінки.
Отже, ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого злочину, за період відбування покарання мав 5 заохочень, разом із тим, 5 разів допустив порушення режиму утримання (останнє 01.03.2021 року), за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення за які погашені у встановленому порядку, що, з урахуванням положень ст. 6 КВК України не може свідчити про готовність ОСОБА_5 до самокерованої правослухняної поведінки.
При цьому, засуджений має позитивні зрушення, про що свідчить довідка, яка міститься в матеріалах подання про те, що засуджений ОСОБА_5 з 01.10.2020 року приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», однак період, протягом якого відбулися ці зрушення, є занадто нетривалим.
На підставі викладеного вбачається, що нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування покарання, натомість, в поведінці засудженого ОСОБА_5 позитивні зрушення відбуваються протягом нетривалого проміжку часу, з урахуванням загального строку відбування покарання.
Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_5 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

В задоволенні спільного подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» та спостережної комісії при Баштанській районній державній адміністрації Миколаївської області про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_5 , - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1