ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2021 року за №0000951 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина республіки Молдова, молдованина, офіційно не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

встановив:

06.06.2021 близько о 04:30 годин, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, Перетятко Мірча, спільно з невстановленими особами, щодо яких кримінальне провадження виділене, діючи за попередньою змовою та маючи корисний умисел на заволодіння чужим майном, рухались в пошуках реалізувати свій злочинний план.

Проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , вирішили таємно проникнути до приміщення раніше пошкодженого пожежею Одеського коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу, розташованого за вищевказаною адресою, а речі, які знайдуть всередині визначили предметом свого злочинного посягання.

Так, ОСОБА_6 та невстановлені особи, щодо яких кримінальне провадження виділене, перелізли через металеву огорожу та проникли до приміщення коледжу через отвір вікна, обшукали приміщення та розуміючи, що їх дії носять таємний характер, розуміючи протиправність свого злочинного діяння, викрали із зазначеного приміщення наступні зовні підпалені матеріали, а саме чавунний радіатор на 12 секціях загальною вагою 86 кілограмів 400 грам, вартістю 518 гривень 40 копійок, чавунний радіатор на 5 секціях загальною вагою 36 кілограмів, вартістю 216 гривень, шматок сталевого металу невеликого розміру вагою 1 кілограм, вартістю 6 гривень.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_6 та невстановлені особи, щодо яких кримінальне провадження виділене, винесли дані матеріали на вулицю Троїцьку та помістили їх до сміттєвого контейнеру, після чого покинули місце скоєння кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власній розсуд, чим завдали матеріальну шкоду Одеському коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу на загальну суму 740 гривень 40 копійок.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Представник потерпілого ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності представника потерпілої особи, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі представника потерпілої особи.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 дав суду показання, що дійсно 06.06.2021 року о 04:30 год. знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 25, він, спільно зі своїми знайомими, з метою подальшого прожажу, викрали з території колишнього коледжу чавунний радіатор на 12 секціях, чавунний радіатор на 5 секціях, шматок сталевого металу невеликого розміру, помістили викрадене до сміттєвого контейнеру та відвезли до пункту прийому металобрухту, де їх затримано поліцією. З оцінкою викраденого він повністю згоден.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, а також поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин проти власності, який у відповідності до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_5 , за твердженням останнього, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , дані щодо перебування на обліку у лікарів психіатра та нарколога відсутні; раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

При цьому судом не визнається обставиною, що пом`якшує покарання винного вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, про що заявила захисник в судовому засіданні, оскільки збіг тяжких особистих, сімейних чи інших обставин передбачає збіг таких негативних обставин, які заподіюють особі страждання, негативно впливають на її психіку, можуть викликати у неї стан розпачу, надмірну дратівливість, гарячковість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю поведінки. За переконанням суду важкий матеріальний стан не може визнаватися обставиною, яка пом`якшує покарання при вчиненні корисливих злочинів, який вчинив обвинувачений. Складне матеріальне становище має спонукати особу до пошуку законного заробітку, а ніяк не до вчинення корисливих злочинів, якими завдається шкода іншим особам.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Крім того судом враховується, що потерпілий в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру не заявляв.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його поведінку після вчинення злочину та щире каяття, дані про особу винного, який перебуває у молодому віці, вперше притягується до кримінальної відповідальності, заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо, має постійне місце проживання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_5 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням та відсутність ризиків, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, але існування ризику, в разі апеляційного оскарження вироку, неявки обвинуваченого до суду за першою вимогою, або зміни місця проживання без повідомлення суду, що може негативно вплинути на розумність строків апеляційного перегляду справи, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинувачуваного ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановою слідчого СВ ВП №2 ОРУП № 1, суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази:
- зовні підпалений радіатор опалення вироблений із чавуна на 5 секціях середнього розміру, загальною вагою 36 кілограмів, зовні підпалений радіатор опалення вироблений із чавуна на 12 секціях великого розміру, загальною вагою 86 кілограмів 400 грамів та зовні підпалений шматок сталевого металу невеликого розміру, загальною вагою 1 кілограм, передані під розписку представнику потерпілого ОСОБА_7 слід залишити у власника.
Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України до набрання вироком законної сили покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, засоби зв`язку.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.
Обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази по справі:
- зовні підпалений радіатор опалення вироблений із чавуна на 5 секціях середнього розміру, загальною вагою 36 кілограмів, зовні підпалений радіатор опалення вироблений із чавуна на 12 секціях великого розміру, загальною вагою 86 кілограмів 400 грамів та зовні підпалений шматок сталевого металу невеликого розміру, загальною вагою 1 кілограм, переданий під розписку представнику потерпілої особи ОСОБА_7 залишити у власника, тобто Одеського коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

29.10.2021

Єдиний унікальний номер справи: №522/18353/21
Номер провадження № 1-кп/ 522/2506/21
Головуючий суддя ОСОБА_1