Справа № 642/7803/21
Провадження № 1-кп/642/855/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні з участю обвинуваченого в режимі відеоконференції в ДУ «Софіївська виправна колонія №55» кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Маріуполь, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-06.07.2006 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст.185, ч. ч.2,3 ст.186. ст. 198 КК України в силу ст.ст. 69,70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 08.02.2008 звільнений умовно-достроково на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.02.2008 на невідбутий строк 7 місяців 2 дня:
-17.12.2008 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст.357, ч.2 ст.189, ч.2 ст.186 КК України в силу ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-09.02.2010 Жовтневим районним судом м. Маріуполь Донецької області за ч.2 ст.186 КК України в силу ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
-16.12.2010 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст.187 КК України в силу ч.4 ст. 70 КК України до 7 років 3 місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна; звільнений 09.12.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяця 16 днів;
-29.12.2018 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186. ч.2 ст.185 КК України в силу ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ухвали Запорізького апеляційного суду від. 10.10.2019 вирок змінено, та застосовано ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
-31.03.2021 Жовтневим районний судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України в силу ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, повторно, вчинив умисний корисливий злочин за таких обставин.
Так, 28 лютого 2020 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився на орендованій ним квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належало потерпілому ОСОБА_5 , який також орендував вказану квартиру.
Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 взяв у кімнаті вказаної квартири наступні речі: портативну акустичну систему фірми «SVEN» марки РS-485 в корпусі чорного кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5506 від 11.03.2020 - 2496 гривень 00 копійок; портативний зарядний пристрій для мобільного телефону «Хіаоmі» ємністю 10000 mAh., темно-синього кольору, вартістю 200 гривень 00 копійок; зарядний пристрій до мобільного телефону «Хіаоmі» білого кольору, вартістю 190 гривень 00 копійок; зарядний пристрій до мобільного телефону «Samsung» чорного кольору, вартістю 142 гривні 50 копійок; кабель- брелок USB фірми Київстар, сірого кольору, вартістю 190 гривень 00 копійок; ноутбук фірми «Samsung» 300Е7Z, у корпусі чорно-сірого кольору, вартістю 4 300 гривень 00 копійок; клавіатуру «REAL-EL STANDARD», 500 USB, чорного кольору, вартістю 132 гривні 05 копійок; безпровідні навушники фірми «ВТ», чорно- золотистого кольору, вартістю 617 гривень 50 копійок; грошові кошти у сумі 10 (десять) доларів США, купюрами по 1 долару США, у кількості 10 штук, що в перерахунку складає 245 грн. 61 коп. Вказане майно віні поклав у спортивну сумку потерпілого, яка не має цінності для потерпілого, яку також взяв у кімнаті, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми злочинними, навмисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 8 513 гривень 66 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював, щиро покаявся у скоєному. Пояснив, що у лютому 2020 року, проживаючи в орендований квартирі в АДРЕСА_3 , вирішив викрасти речі ОСОБА_5 , який також орендував вказану квартиру. Він поклав в сумку Ходуса майно, а саме портативну акустичну систему, два зарядних пристрія для мобільного телефону «Хіаоmі», зарядний пристрій до мобільного телефону «Samsung», кабель- брелок USB, ноутбук фірми «Samsung» , клавіатуру, безпровідні навушники та 10 доларів США, купюрами по 1 долару, після чого залишив квартиру, викравши вказані речі, які в подальшому продав.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Дослідженням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Раніше неодноразово судимий. Офіційно не працевлаштований.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує дані про його особу, наведені обставини, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 потребує ізоляції від суспільства, та йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 28 лютого 2020 року, тобто до винесення вироку Жовтневим районним судом Запорізької області від 31.03.2021, яким він засуджений за ч.2 ст.185 КК України в силу ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Враховуючи наведене, суд призначає покарання ОСОБА_4 відповідно до положень ч. ч.1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вказаного вироку Жовтневого районного суду Запорізької області від 31.03.2021, за яким ОСОБА_4 в даний час відбуває покарання у місцях позбавлення волі, та застосовує принцип часткового складання призначених покарань.
Цивільний позов не заявлений. Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 03.03.2020, слід скасувати, вилучене майно повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово- товарознавчої експертизи №5506 від 11.03.2020 у розмірі 1 634 грн. 40 коп. на користь держави.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного судом Запорізької області від 31.03.2021, яким він засуджений за ч.2 ст.185 КК України в силу ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дати постановлення даного вироку.

Зарахувати в строк відбуття покарання за даним вироком відбуття покарання за вироком Жовтневого районного суду Запорізької області від 31.03.2021 року з 22 липня 2020 року по день постановлення даного вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1 634 грн. 40 коп. (одну тисячу шістсот тридцять чотири грн. 40 копійок).
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 03.03.2020, скасувати.

Речовий доказ, а саме ноутбук фірми «Samsung» 300Е7Z, у корпусі чорно-сірого кольору, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів за квитанцією № 2565 від 22.04.2020, повернути потерплому ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим- з дня отримання копії вироку, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1