Справа № 357/5503/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква в режимі відеоконференції з ДУ «Київський СІЗО» обвинувальний акт в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000823 від 09.05.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніше судимий: 18.07.1989 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 140 ч. 3, ст. 193 ч. 3, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.09.1992 по відбуттю строку покарання; 26.10.1993 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 140 ч. 3, ст. 229-6 ч. 1, 17, ст. 140 ч. 3, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 30.07.1998 по відбуттю строку покарання; 09.03.1999 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 140 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі, звільнений 02.11.2004 по відбуттю строку покарання; 07.03.2006 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 01.02.2009 по відбуттю строку покарання; 25.03.2011 Білоцерківським міським судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 309 ч. 2, 185 ч. 2, 204 ч. 1, ст. 70 КК України до 4 років з конфіскацією незаконно виготовленої продукції, звільнений 06.06.2014 по відбуттю покарання; 20.07.2016 Білоцерківський міськрайонний судом Київської області обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 19.05.2020 по відбуттю строку покарання

у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, маючи не зняті та непогашені в установленому законом порядку судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, передбачених ст.ст. 185 КК України та 309 КК України на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення (злочин) проти власності за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , 09.05.2021 близько 11.20 год., проходячи поруч із магазином «АТБ», що по вул. Поповича, 3 в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, побачив велосипед марки «Україна», належний ОСОБА_5 , який стояв у велопарковці, що розташована поруч із входом до магазину. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, а саме на вчинення крадіжки вказаного велосипеду. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , розуміючи, що велосипед йому не належить, підійшов до вказаного велосипеду та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку велосипеду марки «Україна», належного ОСОБА_6 , чим спричинив останньому майнової шкоди на суму 1200 грн. Після чого, ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , майнової шкоди у розмірі 1200 грн. 00 коп.

Своїми діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що 09.05.2021 близько 12 год. він йшов на проводи на цвинтар. Проходячи поруч із магазином «АТБ» по вул. Поповича, 3 в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, побачив велосипед марки «Україна», який стояв у велопарковці, який не був пристебнутий замком. Він, розуміючи, що велосипед йому не належить, підійшов до вказаного велосипеду та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку велосипеду марки «Україна». Після чого він поїхав на викраденому велосипеді на цвинтар. Коли його викликали до відділу поліції, то він віддав велосипед потерпілому, який виявився його знайомим.

Розкаюється в скоєному, просить суворо не карати.

Допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає доказаною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав за згодою учасників судового провадження недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

При обранні міри покарання суд бере до уваги пом`якшуючі обставини щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України рецидив кримінальних правопорушень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його характеристику. Обставинами, які характеризують особу обвинуваченого є те, що ОСОБА_4 раніше судимий, відповідно до довідки-характеристики заступника міського голови виконавчого комітету Узинської міської ради від 19.05.2021 року ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, інколи надходять скарги від сусідів. Відповідно до довідок від 18.05.2021 року та 21.05.2021 року ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психітра не перебуває.

Суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим є міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Цивільний позов та судові витрати відсутній.

Речовий доказ велосипед марки «Україна», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за ОСОБА_5 по приналежності.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ велосипед марки «Україна» залишити за ОСОБА_5 по приналежності.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим - з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним вдповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, направити обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1