ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/661/19

Провадження № 1-кп/348/64/21

30 листопада 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138, за обвинувальним актом від 21.03.2019, щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, на утримані двоє неповнолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових роботах, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів та утримання дітей (аліментів).

Кримінальний проступок ним вчинено при наступних обставинах.

Згідно виконавчого листа № 348/5748/17, виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 26 лютого 2018 року, ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_6 на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати подання позову, тобто 14.12.2017 і до повноліття дітей.

19.04.2018 Надвірнянським районним відділом ДВС відкрито виконавче провадження № 56217932 на виконання рішення Надвірнянського районного суду від 24.01.2018.

Проте ОСОБА_4 маючи можливість сплачувати кошти в користь ОСОБА_6 на утримання двох неповнолітніх дітей, будучи належним чином повідомленим державним виконавцем про можливе настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, у Надвірпянський відділ державної виконавчої служби па виклики не з`являється, на попередження державного виконавця про настання кримінальної відповідальності не реагує, аліменти добровільно не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість за період часу з 14 грудня 2017 року по 01 лютого 2019 в розмірі 21 729 гривень, то перевищує сукупно складає суму більшу аніж виплати за 6 місяців відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що згідно виконавчого лита № 348/5748/17, виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 26.02.2018, він зобов`язаний сплачувати на користь колишньої дружини ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 14.12.2017.

Із вказаним рішенням суду про стягнення аліментів він був ознайомлений. Також він був повідомленим державним виконавцем про можливе настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, однак у зв`язку з скрутним матеріальним становищем вчасно не сплачував аліменти на утримання дітей, внаслідок чого утворилась заборгованість. Він працює по тимчасових заробітках, не має постійного місця праці, тому не мав можливості сплачувати аліменти. Надалі буде своєчасно сплачувати кошти на утримання дітей та сплатить заборгованість по аліментах.

У вчиненому розкаявся і запевнив суд, що подібного більше не повториться. Просить суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, зазначає, що має до обвинуваченого претензії матеріального характеру щодо заборгованості по аліментах, просить обрати обвинуваченому покарання згідно закону.

Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КК України, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів та утримання дітей (аліментів), кваліфіковані вірно.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушеннь. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, що вперше притягається до кримінальної відповідальності, на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, однак перебуває на обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом: F06.86, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно висновків судово-психіатричного експерта № 58/2019 від 14.03.2019 вбачається, що підекспертний ОСОБА_4 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину підекспертний ОСОБА_4 перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний ОСОБА_4 не потребує.

Обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненому, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, розкаявся перед судом та давав послідовні визнавальні показання.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи викладене в сукупності, а також обставини справи та думку потерпілої відносно покарання, яка має претензії до обвинуваченого та просить призначити йому покарання згідно закону, відсутність добровільного відшкодування заборгованості, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції статті за даний вид кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частино КК України у виді громадських робіт.

На думку суду призначене покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також справедливим щодо досягнення мети покарання.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 50, 65 КК України, керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1