ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5519/21 Номер провадження 11-сс/814/777/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 25 червня 2021 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову дізнавача СД Кременчуцького ВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2020 року.
Постановлення такого судового рішення слідчий суддя мотивував тим, що дізнавач прийняв законне рішення, так як за результатами проведених судово-медичних експертиз у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не виявлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 25 червня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 та скасувати постанову дізнавача СД Кременчуцького ВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_8 від 24 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2020 року за №0000874, а кримінальне провадження направити до СД Кременчуцького ВП ГУНП у Полтавській області для проведення досудового розслідування.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчим суддею не враховано те, що дізнавачем прийнято передчсане рішення про закриття кримінального провадження, оскільки останнім належним чином не проаналізовано обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, та не застосовано всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, зокрема, не призначено комісійну судово-медичну експертизу та при відсутності тілесних ушкоджень не здійснено зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення зі ст.125 та ст.126 КК України.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_7 та кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Цих вимог слідчим суддею дотримано не було.
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" роз`яснено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Отже, закриття кримінального провадження за наведеною вище підставою є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається у силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 28 жовтня 2020 року ОСОБА_6 звернулась до Кременчуцького ВП ГУНП у Полтавській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо неї, а саме за фактом нанесення їй удару у праве вухо дівчиною на ім`я ОСОБА_9 27 жовтня 2021 року (а.с. 2).
У зв`язку з цим, 29 жовтня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000874 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.125 КК України (а.с. 1).
24 грудня 2020 року дізнавачем закрито назване кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, про що прийнято постанову (а.с. 32).
Таке процесуальне рішення мотивовано тим, що правопорушення є справою приватного обвинувачення та у ході досудового розслідування встановлено відсутність будь-яких тілесних ушкоджень.
Так, згідно з даними висновку експерта №929 від 04 грудня 2020 року при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено (а.к.п. 28).
За висновком експерта №1019 від 08 грудня 2020 року, окрім викладеного, зазначено, що встановлений діагноз "Гострий правосторонній травматичний середній перфоративний отит" не має повного клініко-діагностичного обгрунтування, не підтверджений даними обсетеження у динаміці та результатами додаткових методів дослідження. Відсутність таких даних не дозволяє судово-медичному експерту, повно та об`єктивно оцінити тілесні ушкодження (а.к.п. 30-31).
Однак, закриваючи провадження дізнавач обмежився лише тими даними, що у потерпілої відсутні тілесні ушкодження, не перевіривши чи мав місце у даному випадку інший склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 126 КК України.
При тому, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення потерпіла ОСОБА_6 повідомила про нанесення їй удару у праве вухо дівчиною на ім`я ОСОБА_9 27 жовтня 2021 року (а.с. 2).
Під час допиту потерпіла ОСОБА_6 підтвердила вказані у заяві про вчинення кримінального правопорушення відомості, зазначивши, що 27 жовтня 2020 року у ході конфлікту дівчина на ім`я ОСОБА_9 нанесла їй удар долонею у праве вухо, від чого вона (потерпіла) заплакала (а.с. 14).
Такі показання підтвердив свідок ОСОБА_10 , деталізувавши те, що після отримання удару ОСОБА_6 скаржилась на те, що стала погано чути та відчувати біль у вусі (а.к.п. 20-24).
За випискою із медичної картки амбулаторного хворого від 07 листопада 2020 року, ОСОБА_6 встановлено діагноз: гострий правосторонній травматичний середній перфоративний отит. Наведене скаржник пов`язує із подіями 27 жовтня 2020 року, зазначеними у заяві про вчинення кримінального правопорушення.
Колегія суддів зауважує, що, призначаючи судово-медичні експертизи по справі дізнавач поставив на вирішення експерту питання, що стосуються виключно тілесних ушкоджень, що й обумовило надання відповідних відподей на сформульовані у такий спосіб питання за результатами експертного дослідження.
Так, відповідальність за ч.1 ст.186 КК України передбачено за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Удар - це одноразовий різкий вплив на тіло людини за допомогою певного предмета або частини тіла (руки, ноги, голови), що завдає фізичного болю.
Наслідок кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 КК України характеризується відсутністю тілесних ушкоджень, чим це кримінальне правопорушення і відрізняється від передбаченого ч.1 ст.125 КК України. При завданні удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій не порушується анатомічна цілість тканин або нормальне функціонування тканин чи органів людського тіла.
При цьому, слід зазначити, що потерпілий не зобов`язаний юридично оцінювати вчинені щодо нього протиправні, на його думку, дії.
Наведене залишилось поза увагою дізнавача, який належним чином не виконав вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного та повного дослідження і з`ясування всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим виніс передчасну постанову про закриття кримінального провадження, яка не є результатом перевірки усіх обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення по справі, що не узгоджується із завданнями кримінального провадження, визначеними у ст.2 КПК України.
Отже, зроблений слідчим суддею висновок про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову від 24 грудня 2020 року є помилковим.
Урахувавши наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала - скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , задовольнити.
Скасувати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 25 червня 2021 року.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .
Скасувати постанову дізнавача СД Кременчуцького ВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_8 від 24 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2020 року за №0000874, а кримінальне провадження направити до Сектору дізнання Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області для проведення досудового розслідування.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4