ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/807/21
Провадження № 1-кс/483/432/2021
У Х В А Л А
Іменем України
15 грудня 2021 року м. Очаків
Слідчий суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання товариства з обмеженою відповідальність «Резерв-ВР» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И Л А:

07 грудня 2021 року ОСОБА_4 , який є представником ТОВ «Резерв-ВР», звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 липня 2021 року в рамках кримінального провадження № 0000052 на транспортний засіб марки «Volkswagen transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «РЕЗЕРВ-ВР», що був вилучений в ході обшуку 15 липня 2021 року. Клопотання мотивоване тим, що накладений арешт є необґрунтованим та безпідставним, і порушує права власника ТОВ «Резерв-ВР».

У судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що вказаний транспортний засіб був вилучений під час обшуку та арештований на підставі ухвали слідчого судді. Разом із тим, автомобіль належить юридичній особі, яка жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні не має. Фізичне вилучення автомобіля призводить до збитків через неможливість його використання у господарській діяльності.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що транспортний засіб визнано речовим доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 206 КК України. Разом із тим, пояснила, що жодних слідчих дій з арештованим транспортним засобом з липня 2021 року не проводилося.

Дослідивши матеріали клопотання з доданими до нього документами, заслухавши пояснення представника власника майна та доводи прокурора, слідча суддя дійшла такого.

Як вбачається з матеріалів клопотання, а також з матеріалів досудового розслідування СВ ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 липня 2021 року накладено арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який зареєстрований за ТОВ Резерв ВР, що був вилучений в ході обшуку 15 липня 2021 року, визначено місцем подальшого зберігання вказаного транспортного засобу територію ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Березанка, вул. Центральна (Леніна) 43, з метою збереження як речового доказу.

З ухвали слідчого судді від 27 липня 2021 року вбачається, що транспортний засіб марки «Volkswagen transporter» д.н.з. НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_2 , який зареєстрований за ТОВ «Резерв ВР», арештований з метою збереження як речового доказу, про що вказано у резолютивній частині судового рішення.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді вбачається, що вказаний транспортний засіб був використаний для перекривання воріт входу/виходу на територію бази відпочинку «Волна» у с. Коблеве, Миколаївської області та використовувався як засіб перешкоджання законній господарській діяльності.

При цьому прокурор не заперечує того факту, що на час розгляду клопотання всі слідчі дії з арештованим автомобілем проведені.

У відповідності до ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Речові докази відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є процесуальним джерелом доказів у кримінальному провадженні. При цьому їх зберігання є однією з гарантій реалізації завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та умовою дотримання прав осіб, права котрих було обмежено, у тому числі й майнові, щодо речей чи майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і на яке ухвалою слідчого судді накладено арешт.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У зв`язку з існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначений вище транспортний засіб був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 206 КК України, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України ухвалою слідчого судді, яку залишено без змін апеляційною інстанцією, обґрунтовано було накладено арешт на автомобіль на підставі п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України - з метою забезпечення збереження речового доказу.

Разом з тим, оскільки на час розгляду клопотання з арештованим автомобілем проведені всі слідчі дії, який орган досудового розслідування вважав за необхідне провести, слідча суддя дійшла висновку, що подальший арешт автомобіля буде непропорційним втручанням у права особи, в якої він був вилучений, і буде нести характер свавілля з боку держави по відношенню до приватних інтересів, у зв`язку із чим задовольняє клопотання та скасовує арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальність «Резерв-ВР» про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 липня 2021 року в рамках кримінального провадження № 0000052 на транспортний засіб марки «Volkswagen transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «РЕЗЕРВ-ВР», що був вилучений в ході обшуку 15 липня 2021 року, - скасувати

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: