Справа № 347/2152/21
Провадження № 1-кс/347/65/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2022 року слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 30.11.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №000166 від 21.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

31.01.2022 року ОСОБА_3 звернувся до Косівського районного суду Івано-Франківської області із скаргою на повідомлення про підозру від 30.11.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №000166 від 21.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, посилаючись на те, що 30.11.2021 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, де зазначено,що ОСОБА_3 близько 22 години 56 хвилин 20 жовтня 2021 року, в темну пору доби, суху погоду, при вуличному освітленні, керуючи автомобілем марки «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Незалежності в с. Смодна Косівської міської територіальної громади, від перехрестя вулиць Незалежності та Дружби, в напрямку до центрально частини м. Косів, поряд з АЗС «WOG». Наблизившись до місця з`їзду з автодороги та територію АЗС, подав світловий сигнал лівого покажчика повороту та розпочав виконання маневр повороту ліворуч на територію АЗС «WOG». У цей час, зі сторони м. Косів, у напрямку населеного пункту село Черганівка, по вул. Незалежності в с. Смодна рухався мотоцикл марки SHINERAY під керуванням водія ОСОБА_6 . Водій автомобіля ОСОБА_3 перед зміною напрямку руху проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, виконуючи маневр повороту ліворуч виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом SHINERAY, під керуванням ОСОБА_6 .

В результаті порушення ОСОБА_3 ПДР відбулася ДТП, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Скаржник вважає повідомлення про підозру не обґрунтованим, незаконним та такимю, що підлягає скасуванню, оскільки воно не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав скаргу, просив суд її задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 було повідомлено про підозру безпідставно, адже орган досудового розслудвання не мав належних і допустимих доказів порушення ОСОБА_3 ПДР України, яким міг би бути лише висновок авто технічної експертизи. Таким чином, на час повідомлення про підозру не було встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_3 із ДТП та її наслідками. Отже, повідомлення про підозру суперечить вимогам п.3 ч.1 ст.276 КПК України щодо наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Пленум Верховного Суду роз`яснив, що у разі участі у ДТП кількох транспортних засобів слід надавати оцінку діям усіх учасників ДТП, але діям водія мотоцикла ОСОБА_6 не була надана правова оцінка щодо їх відповідності ПДР України та наявності причинно-наслідкового зв`язку між ними та ДТП. ОСОБА_3 не порушував ПДР України, тому підозра є безпідставною. Крім того, з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_3 сплили строки досудового розслідування, адже обвинувальний акт до суду не спрямовано у двомісячний строк.

Слідчий ОСОБА_5 заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що на момент повідомлення ОСОБА_3 про підозру досудовим розслідуванням було зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_3 ПДР України, зокрема: висновок інженерно-транспортної експертизи СЕ 19/109/21/11604-ІТ від 26.11.2021 року, показами свідків, потерпілого, протоколом огляду місця події, протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження, де було зафіксовано ДТП та надано правову оцінку діям усіх учасників дорожнього руху учасників ДТП. Крім того, висновком інженерно-транспортної експертизи № 62/207/22-28 від 21.01.2022 року по питанню №3 вбачається невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.10.4 ПДР України в частині ненадання переваги у русі зустрічному транспортному засобу, яка знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП. Щодо посилання сторони захисту на закінчення строків досудового розслідування зазначив, що 25.01.2022 року було відкрито матеріали досудового розслідування, про що повідомлено захисника підозрюваного, а 28.01.2022 року було надано доступ до матеріалів досудового розслідування, на підтвердження чого надав відповідні повідомлення та протокол, тому кримінальне провадження знаходиться на стадії ознайомлення з матеріалами досудового розслідування і цей стирок не включається у строк досудового розслідування. Отже строк досудового розслідування в межах даного кримінального провадження не закінчився.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з нижче наведених підстав.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ст. 276 КПК України, а саме п.п. 1-3 ч. 1 вказаної статті, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

КПК України передбачає можливість оскарження підозри, але при цьому не визначає межі перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у випадках, передбачених статтею 247цього Кодексу.

Із зазначеного слідує, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя повинен перевірити чи виконані вимоги КПК України щодо порядку вручення підозри та викладення відомостей в ній, визначених статтею 277 КПК України.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють» (пункт 1 частини третьої статті 42 КПК) кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямовано реалізовувати функцію захисту.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.

Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття «обґрунтованої підозри», тому суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права. Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом «обґрунтована», залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Разом із тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих досудовими розслідуванням доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Отже, визначений КПК України стандарт доказування «поза розумним сумнівом» для доведення винуватості стороною обвинувачення особи у вчиненні нею кримінального правопорушення до обґрунтованості підозри на стадії досудового розслідування не застосовується, та відповідно, є нижчим.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Слідчий суддя установив, що слідчими СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000166 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_3 повідомлено про підозру у тому, що близько 22 години 56 хвилин 20 жовтня 2021 року, в темну пору доби, суху погоду, при вуличному освітленні ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався ним по вулиці Незалежності в селі Смодна Косівської міської територіальної громади, від перехрестя вулиць Незалежності та Дружби, в напрямку до центральної частини м. Косів, поряд з автозаправною станцією «WOG», що за адресою: село Смодна, вул. Незалежності, 44а. Вказана ділянка дороги для двох напрямків руху, має по одній смузі для руху в кожному напрямку, протилежні потоки транспорту поділені дорожньою розміткою. 1.7 (напрямна розмітка - переривчаста лінія) Правил дорожнього руху України. Всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ОСОБА_3 порушив вимоги чинних правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, за наступних обставин:

ОСОБА_3 , наблизившись до місця з`їзду з автодороги та території автозаправної станції, подав світловий сигнал лівого покажчика повороту та розпочав виконання маневру повороту ліворуч на території автозаправної станції «WOG». У цей час, зі сторони м. Косів, у напрямку населеного пункту село Черганівка Косівської міської територіальної громади, по вулиці Незалежності в селі Смодна рухався мотоцикл марки SHINERAY, без реєстраційного номеру, під керуванням водія ОСОБА_6 .

Водій ОСОБА_3 перед зміною напрямку руху проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, маючи об`єктивну можливість виявити рух мотоцикла SHINERAY, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, виконуючи маневр повороту ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом SHINERAY, під керуванням ОСОБА_6 .

При цьому ОСОБА_3 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України:

- п. 1.10. в частині визначення поняття «дати дорогу» вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;

- п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 10.1., згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.4, відповідно якого водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам.

У результаті порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої водій мотоцикла SHINERAY ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому лівого стегна в середній-нижній третині зі зміщенням уламків, закритого уламкового перелому лівої великогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням відламків, закритого уламкового перелому основи першої п`ясної кістки правої китиці зі зміщенням, які супроводжувались постгеморагічною анемією середнього ступеню важкості, рани в ділянках правої щоки, губи та правої скроневої ділянки, синців повік обох очей, садна в ділянці обличчя, що викликало необхідність проведення оперативних втручань.

Згідно висновку експерта від 29.11.2021 року тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , у вигляді відкритого уламкового перелому лівого стегна в середній-нижній третині зі зміщенням уламків відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що є небезпечними для життя в момент спричинення. Тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої великогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням відламків, закритого уламкового перелому основи першої п`ясної кістки правої китиці зі зміщенням,які супроводжувались постгеморагічною анемією середнього ступеню важкості, відносяться до середнього ступеню важкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Інші тілесні ушкодження у вигляді синців повік обох очей, садна в ділянці обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожньою руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

Оскаржуване повідомлення про підозру відповідає вимогам ч.1ст. 277 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №000166 обґрунтованість підозри ОСОБА_7 орган досудового розслідування підтверджує доказами, які дають можливість дійти висновку про те, що останній причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, є такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з причетністю його до інкримінованого кримінального правопорушення.

Повідомлена ОСОБА_3 підозра відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати здійснення розслідування кримінального провадження.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 вважає її необґрунтованість в контексті недоведеності її доказами та у поданій скарзі викладає мотиви на спростування здобутих у межах досудового розслідування доказів, у тому числі з посиланням на висновки судових експертиз.

Слідчий суддя зазначає, що за наведених підстав розгляду у межах поданої скарги та обсягу оцінки обставин, з якими законодавець пов`язує обґрунтованість підозри, аналіз, оцінка доказів, на які посилається і наводить аргументи на їх спростування захисник скаржника, не входить до повноважень слідчого судді, а є предметом судового розгляду під час розгляду обвинувального акта відносно особи судом по суті, у разі складення та направлення його стороною обвинувачення.

Повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 30.11.2021 року містить дату та час повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Діям водія мотоцикла ОСОБА_6 також було надано правову оцінку та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 30.11.2021 року була сукупність здобутих під час досудового розслідування доказів (висновок інженерно-транспортної експертизи СЕ 19/109/21/11604-ІТ від 26.11.2021 року, покази свідків, потерпілого, протокол огляду місця події, протокол огляду відеозапису з камер відеоспостереження, де було зафіксовано ДТП).

Досудове розслідування перебуває на стадії завершення.

У порядку ст.290 КПК України сторонам повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриті матеріали кримінального провадження, із якими, зокрема сторона захисту наразі ще не ознайомлена. Тому твердження захисника про закінчення строків досудового розслідування з моменту повідомлення ОСОБА_3 про підозру 30.11.2021 року не ґрунтується на чинному кримінальному процесуальному законодавстві, адже строки закінчення досудового розслідування з часу повідомлення особі про підозру визначено у ч.3 ст.219 КПК та залежать від кваліфікації кримінального правопорушення та його ступеня тяжкості. При цьому ч.5 зазначеної статті передбачає, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.290 КПК, не включається у строки, передбачені цією статтею. Отже, у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування (позиція Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі №758/12538/20 від 28.09.2021 року).
За наведених обставин, доводи ОСОБА_3 про невідповідність повідомленої йому підозри вимогам закону не знайшли свого підтвердження.

Зважаючи на викладене, підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею немає.

Керуючись ст.277, п.10 ч.1 ст.303, ч.1 ст.307КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 30.11.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №000166 від 21.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1