Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/267/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0001753 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2021 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
визнано винуватим та призначено покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить обвинуваченому на праві приватної власності.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VІІ від 26.11.2015 року, ОСОБА_8 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 13.02.2017 року по 15.11.2018 року, включно.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 1407 грн. 36 коп. за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст.100 КПК України.

Також, вказаним вироком засуджено обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відносно яких апеляційних скарг не надходило та апеляційним судом вирок в цій частині не переглядається.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, за наступних обставин:
Так, 11.02.2017 року, в обідній час точного часу в ході судового розгляду не встановлено, у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник умисел на здійснення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_11 , з приміщення домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 прибули до місця проживання потерпілого за вищевказаною адресою.
Діючи за попередньою змовою, групою осіб, з корисливих спонукань, користуючись тим, що потерпілий відчинив двері своєї квартири, ОСОБА_9 , заздалегідь заготовленим предметом схожим на молоток, наніс один удар, в область лівого плеча ОСОБА_11 і штовхнув потерпілого в середину приміщення. Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 проникли до житла потерпілого. В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_9 з метою подавлення волі та опору потерпілого ОСОБА_11 , взяв до рук алюмінієву биту, яка знаходилась в коридорі та почав наносити численні удари в різні частини тіла потерпілого, переміщаючись при цьому з приміщення кухні до вітальні та спальні даної квартири, чим спричинив потерпілому відповідно до висновку експерта № 408 від 07.04.2017 року тілесні ушкодження у вигляді гематоми та рани на правій гомілці, саден та гематом верхніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тобто застосував насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. В цей час, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 скориставшись застосуванням насильства ОСОБА_9 щодо потерпілого ОСОБА_11 , отримали вільний доступ до майна, останнього, яке знаходилось в приміщенні квартири, тому почали відшукувати матеріальні цінності та складати їх до спортивних сумок.
В той час як, ОСОБА_11 перебував у вітальній кімнаті, ОСОБА_8 діючи умисно, підійшов до потерпілого та з метою його залякування, заподіяв один удар долонею правої руки в область лівої щоки, чим також забезпечив доступ ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до матеріальних цінностей розміщених в квартирі.
Потім, ОСОБА_10 перебуваючи в вітальній кімнаті вказаної квартири, діючи з єдиним злочинним умислом, продовжуючи подавлення волі та перешкоджанню опору потерпілого ОСОБА_11 , навів на останнього пістолет, який дістав з внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнутий, який відповідно до висновку експерта №105 від 04.04.2017 року, є пневматичним пістолетом, калібру 4,5 мм, виготовлений промисловим способом з наслідуванням зовнішнього вигляду пістолету «ТТ» та погрожував його застосуванням.
В подальшому, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , внаслідок застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, подолали опір потерпілого ОСОБА_11 та діючи умисно, цілеспрямовано, з метою власної наживи відкрито заволоділи, належним потерпілому майном, а саме:
-мобільний телефон марки «Меіzu М3s», модель Y685Q, сірого кольору, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 210 від 26.04.2017 року, становить 2640,00 грн., в якому знаходилась сім - карта оператору мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25 грн., без залишку грошових коштів на рахунку;
-наручний жіночий позолочений годинник марки «ЛУЧ», виробництва 1980-х років, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 210 від 26.04.2017 року, становить 200,00 грн.;
-спортивна зимова чоловіча куртка «Аdidas Сlіmа 365», чорного
кольору із сірими вставками, вартість якої відповідно до висновку експерта № 102 від 05.04.2017 року, становить 728,46 грн.;
-спортивна зимова чоловіча куртка «Nikе», чорного кольору, розмір 52, із зеленою підкладкою, вартість якої відповідно до висновку експерта № 102 від 05.04.2017 року, становить 657,06 грн.;
-одна пара чоловічих зимових ботинок марки «Flех Stаndаrt», розмір 43, чорного кольору, вартість якої відповідно до висновку експерта № 102 від 05.04.2017 року, становить 557,43 грн.
-алюмінієва бита марки «ВАТ Наі хіng Sеа Stаr», сіро - помаранчевого кольору, вартість якої відповідно до висновку експерта № 102 від 05.04.2017 року, становить 178,20 грн.;
-машинка для стрижки марки «Nоvа», модель NНС-8850, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 210 від 26.04.2017 року, становить 387,00 грн.;
-ігрова приставка Sоnу РSР Е-1004 Strееt, вартість якої відповідно до висновку експерта № 102 від 05.04.2017 року, становить 866,66 грн.;
-карта пам`яті Flаsh: 16 Gb Меmоrу Stісk Рrо Duо Sоnу МS-НХ16, вартість якої відповідно до висновку експерта № 102 від 05.04.2017 року, становить 516,33 грн.;
-грошові кошти на суму 4000 грн.,
-револьвер моделі «Sаfаrі РФ 420», № НОМЕР_1 , калібру 4 мм, виробництва фірми «ЛАТЕК», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 210 від 26.04.2017 року, становить 1812,00 грн.;
-сигнальний самозарядний пістолет марки «ЕКОL Маjor», калібру 9 мм Р.А.К., вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 210 від 26.04.2017 року, становить 1645,00 грн.
Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 14213,14 грн.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили змінити вирок відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187 КК України в частині призначеного покарання застосувавши ст. 69 КК України та призначити покарання за ч. 3 ст.187 КК України нижче від найнижчої межі встановленої санкцією даної статті.

Свої доводи мотивують тим, що судом при винесені вироку критично оцінено показання засудженого ОСОБА_8 , в частині визнання вини та щирого розкаяння, так засуджений в своїх показаннях вказав, що він щиро розкаюється визнає вину в скоєному та не буде вчиняти інших злочинів, дуже шкодує, що опинився в такій компанії та вчинив протиправне діяння. Надав пояснення з приводу вчиненого правопорушення. Його показання збігаються з показаннями свідка та потерпілого, що в свою чергу підтверджує його показання та щире каяття. Також судом не враховано роль ОСОБА_8 , у вичинені даного правопорушення, так зі слів свідка та потерпілого, які повідомили суд про те, що ОСОБА_12 весь час перебував у коридорі квартири, тілесних пошкоджень потерпілому не завдавав. Потерпілий претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_8 , з приводу покарання потерпілий зазначив, що не бажає позбавлення волі для ОСОБА_8 , так як він не завдав тілесних пошкоджень, та не вчиняв активних дій в момент перебування в його квартирі. Всі ці обставини вказують на другорядну роль ОСОБА_8 , в даному кримінальному діянні. За час слухання справи ОСОБА_8 , закінчив навчальний заклад, в якому навчався до затримання, а саме ОСОБА_13 сільськогосподарський коледж та отримав спеціальність агроном, дане свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення. Крім того зазначили, що в матері болить спина, а в батька болять коліна він практично не ходить в нього з`явилася дівчина, яку він любить. Він, ОСОБА_8 , розкаюється у вчиненому, просить надати йому останній шанс, застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Оскільки, учасниками процесу доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не оскаржується, колегія суддів не входить в їх обговорення.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційної інстанції свою вину визнав частково та пояснив, що близько 11 год. 11.02.2017 року він приїхав до ОСОБА_14 за зарядним пристроєм до мобільного телефону, однак останній повідомив йому, що загубив його та запропонував поїхати до ОСОБА_15 , у якого має бути підходящий йому зарядний пристрій. Коли приїхали до під`їзду будинку, де проживає ОСОБА_15 , то зустріли там біля під`їзду ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_16 вони не бачили, але зі слів ОСОБА_10 він зрозумів, що він був із ОСОБА_17 однак останній відійшов та він його чекає. В цей час ОСОБА_18 зателефонував по домофону до ОСОБА_11 , який відчинив їм двері та він разом з ОСОБА_19 піднялися на 9 поверх. ОСОБА_20 постукав у двері, ОСОБА_15 відчинив та виніс їм зарядний пристрій, далі близько 5 хв. вони стояли спілкувалися, в цей час на дев`ятий поверх піднялися ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які сказали, що необхідно усі разом поговорити, тому вони зайшли усі до квартири. Потім ОСОБА_10 пройшов з ОСОБА_15 на кухню. Він та ОСОБА_20 залишились в коридорі при вході. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запитали у ОСОБА_15 від кого він торгує наркотичними засобами, у зв`язку з чим між ними виникла суперечка. В ході якого ОСОБА_15 вибіг з кухні та взявши в кімнаті пістолет почав погрожувати, у зв`язка з чим ОСОБА_9 взяв биту та вдарив декілька разів ОСОБА_15 в область ніг, також у нього забрали пістолет. Потім він забрав у ОСОБА_9 биту та він разом з ОСОБА_21 хотіли вийти з квартири, однак не змогли, оскільки двері було зачинено. В подальшому вийшов ОСОБА_10 дав йому сумку, позвав ОСОБА_9 та вони вийшли з квартири, провівши їх до таксі, він віддав їм сумку та пішов на зупинку, де сів на маршрутне таксі та поїхав додому. Також зазначив, що у вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, осудний, на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична» та в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше не судимий. Врахував відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Крім того врахував ступінь участі обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та обґрунтовано призначив ОСОБА_8 , покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією майна з його реальним відбуванням на строк, у межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України, яке на переконання колегії суддів відповідатиме тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України не встановив.

Доводи апеляційних скарг стосовно того, що судом першої інстанції не враховано положення ст.ст.50, 65 КК України, та не призначено покарання нижче нижчої межі із застосуванням ст. 69 КК України, є необґрунтованими та безпідставними.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину за ч.3 ст.187 КК України визнав частково, крім того, судом не встановлено пом`якшуючих покарання обставин, а тому підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України чи його пом`якшення колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог кримінального процесуального та кримінального закону які б стали підставою для скасування по суті правильного винесеного судом рішення колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, а тому апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Разом із тим ОСОБА_8 , враховуючи положення ст.404 КПК України, слід на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VІІ від 26.11.2015 року зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 13 січня 2021 року по 16 вересня 2021 року, із розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі, тому вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2021 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VІІ від 26.11.2015 року, зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк перебування під вартою, із розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі, з 13 січня 2021 року по 16 вересня 2021 року.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим який перебуває під вартою, у той же строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підписи)