УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, офіційно не працевлаштоваго, з середньою-спецальною освітою, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001432 від 11.10.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001432 від 11.10.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.10.2020 приблизно о 14:00 годині ОСОБА_7 підійшов до будинку АДРЕСА_2 з метою провідати сина ОСОБА_8 , 2010 року народження.

В цей час біля будинку знаходилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з свідком ОСОБА_9 з яким вона тимчасово співмешкає. В подальшому між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, на ґрунті особистих неприязних відносин, який в наступному переріс у бійку.

Під час виниклої бійки у ОСОБА_4 , яка знаходилась поряд, раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень своєму чоловіку ОСОБА_7 , з яким у неї були неприязні відносини.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , дістала заздалегідь заготовлений невстановлений предмет з колючо-ріжучими властивостями, та, тримаючи вказаний предмет у правій руці, нанесла один удар вище вказаним предметом в грудну клітину, проникаючий в праву плевральну порожнину потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши тим самим останньому, відповідно до наданої довідки з КУ «Міська клінічна лікарня № 11» тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки, проникаюче в праву плевральну порожнину, правосторонній пневматоракс. Після отриманих тілесних ушкоджень, потерпілого ОСОБА_7 з отриманими тілесними ушкодженнями було доставлено до КУ «Міська клінічна лікарня № 11» де йому надано невідкладну медичну допомогу.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення втекла.

11.10.2020 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, після чого 12.10.2020 року оголошено про підозру та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за кваліфікуюючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У теперішній час, пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженні та наданими разом з клопотанням доказами (перелік відповідно до клопотання слідчого).

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків в цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на неї, як на підозрювану у кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що потерпілий сам здійснив напад на підозрювану, тяжких тілесних ушкоджень в нього немає, станом на теперішній час лікарню залишив та цілком здоровий. Окрім цього адвокат пояснив, що в підозрюваної є неповнолітня дитина, в підозрюваної є постійне місце проживання та реєстрації, вона є раніше не судимою особою, потерпілий зламав їй ребра, підозрювана потерпілому тяжких тілесних ушкоджень не наносила, а тому просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.
В судовому засіданні надав пояснення свідок ОСОБА_9 , який є співмешканцем підозрюваної ОСОБА_4 , пояснив, що потерпілий часто б`є підозрювану, 11.10.2020 року він в черговий раз здійснив напад на підозрювану, наніс їй тілесні ушкодження, зламав 2 ребра, також наніс тілесні ушкодження свідку, який захищав підозрювану. В потерпілого під час бійки не було тяжких тілесних ушкоджень.
Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрювану, вислухавши думку прокурора та адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.
З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Пред`явлена підозрюваній ОСОБА_4 підозра у інкримінованому злочині підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: довідкою МКЛ № 11, протоколом огляду місця події, показаннями потерпілого, протоколом медичного огляду, показаннями свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду предмету. Слідчим суддею встановлено, що підозра за ч.1 ст.121 КК України є недостатньо обґрунтованою слідчим під час розгляду клопотання слідчим суддею.
Як встановлено в судовому засіданні, в якості доказу щодо наявності ризиків, сторона обвинувачення посилається лише на те, що підозрювана вчинила тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваної, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

На підставі ч.4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008р. у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваної, обвинуваченого.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року, проголошує одну з основоположних цінностей демократичного суспільства і по суті беззастережно забороняє позбавлення свободи, крім випадків, передбачених і встановлених законом відповідно до певної процедури.

Ризик перешкоджання слідству іншим чином взагалі не конкретизований слідчим в клопотанні ьа не розкритий прокурором в судовому засіданні, а тому вказаний ризик слідчий суддя також до уваги не бере.

Ризик вчинення інших злочинів ані слідчим, ані прокурором не доведений, не надано будь-яких документів, підтверджуючих притягнення підозрюваної до кримінальної чи адміністративної відповідальності, а тому слідчий суддя вказівку на наявність такого ризику також до уваги не бере.

При застосуванні запобіжного заходу до підозрюваної слідчий суддя бере до уваги, що згідно наданої медичної довідки з рентген відділення МКЛ №11, у підозрюваної ОСОБА_4 консолідований перелом 6-7 ребер зліва, також встановлено в судовому засіданні зі слів підозрюваної, що потерпілий під час сварки зламав їй 6-7 ребра зліва.

Той факт, що потерпілий під час сварки наносив підозрюваній тілесні ушкодження підтвердив і допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який є співмешканцем підозрюваної. Матеріали клопотання слідчого не містять ніяких документів, які свідчили про ступень тяжкості нанесених потерпілому тілесних ушкоджень. В матеріалах клопотання слідчого наявна лише довідка з МКЛ № 11 щодо наявного в потерпілого колото-різаного поранення, тому слідчий суддя констатує, що повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України на час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею, не обґрунтоване.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8 років, проте ОСОБА_4 раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, має неповнолітню дитину 2010 року народження, а тому є достатньо підстав вважати, що запобігти ризикам переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків в цьому кримінальному провадженні, можливо, застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання з застосуванням електронного засобу контролю.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, 12.10.2020 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 12.12.2020 року.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід до підозрюваної ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179,181, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , звільнивши підозрювану з-під варти в залі суду, строком на 2 місяці в рамках строку проведення досудового розслідування, тобто до 09.12.2020 року включно, з застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на підозрювану обов`язки на строк на 2 місяці в межах строку досудового розслідування, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) не залишати цілодобово місце постійного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2)утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) носити електронний засіб контролю;
5) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в розумні строки.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту фактичного затримання особи підозрюваної, тобто з 11.10.2020 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали слідчого судді покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 , або інших прокурорів з групи у вказаному кримінальному провадженні.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

13.10.2020