Справа № 932/409/22
Провадження № 1-кс/932/120/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчої ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000041 від 14.01.2022 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше неодноразово судимого,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 13.01.2022 року приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_5 , прибув до під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив транспортний засіб - мопед марки «Honda», модель «Dio 27», 2000 року випуску, чорного кольору, рама № НОМЕР_1 , та у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом марки «Honda», модель «Dio 27», 2000 року випуску, чорного кольору, рама № НОМЕР_1 . Після чого, ОСОБА_5 визначив вищевказаний мопед предметом свого злочинного посягання.

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, діючи умисно, не маючи законного права користування вказаним мопедом, розуміючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, підійшов до транспортного засобу - мопеда марки «Honda», модель «Dio 27», 2000 року випуску, чорного кольору, рама № НОМЕР_1 , та почав його оглядати.

Вподальшому, ОСОБА_5 13.01.2022 року приблизно о 22 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля 125А, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та він діє таємно, доводячи свій злочинний умисел до кінця, взявся за кермо транспортного засобу, а саме мопеда марки «Honda», модель «Dio 27», 2000 року випуску, чорного кольору, рама № НОМЕР_1 , отримавши таким чином можливість здійснювати рух на мопеді, не маючи на це законних підстав, та утримуючи обома руками кермо мопеда марки «Honda», модель «Dio 27», 2000 року випуску, чорного кольору, рама № НОМЕР_1 , доводячи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом до кінця, вчиняючи злочин повторно, не маючи законного права користування вказаним мопедом, розуміючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, здійснив рух з першочергового місцеперебування транспортного засобу, привласнивши вказаний транспортний засіб з метою подальшого його використання на власний розсуд, тобто незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом марки «Honda», модель «Dio 27», 2000 року випуску, чорного кольору, рама № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , заподіявши матеріальний збиток потерпілому на суму 12000 грн. 00 коп.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , згідно ст.177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а також наявність ризиків передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання, прохав таке задовольнити.
У судовому засіданні підозрюваний пояснив, що погоджується з тим, що викладено в повідомленні про підозру. Просив обрати йому запобіжний захід на розсуд суду.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000041 від 14.01.2022 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
14.01.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, який виразився у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 14.01.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.01.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 14.01.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.01.2022 року; протокол огляду місця події від 14.01.2022 року; докази у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що є тривалим, підозрюваний не перебуває у зареєстрованому шлюбі, на утриманні дітей не має, не є опікуном чи піклувальником над недієздатними чи непрацездатними особами, не має постійного місця проживання, тобто не має достатньо міцних соціальних зв`язків. Органом досудового розслідування представлено слідчому судді вагомі докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни ним місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду.
Внаслідок того, що досудове розслідування тільки розпочато, усі слідчі та процесуальні дії не проведені, підозрюваному відомі особи свідків сторони обвинувачення, беручи до уваги характер інкримінованого правопорушення, високоймовірним є ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.
Так, при встановленні наявності ризику позапроцесуального впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
До такого висновку приходжу і тому, що на цей час підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, ґрунтується, у тому числі і на показаннях свідків та потерпілих, які, хоча і є наданими слідчому, однак не можуть бути покладені, як зазначено вище, у мотивування рішення суду по суті обвинувачення.
Також вважаю, доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення враховуючи пред`явлену ОСОБА_5 підозру. З огляду на те, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу та підозрюється в умисному корисливому злочині, вважаю, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вказаного кримінального правопорушення з метою особисто збагачення, є доведеним.
Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризику у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину та повністю запобігти можливим спробам підозрюваного впливати на свідків та потерпілих по цьому кримінальному провадженню, в тому числі і дистанційно, а також вчиненню іншого кримінального правопорушення.
Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_5 під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що фактично ОСОБА_5 затримано 14.01.2022 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою є 14.03.2022 року
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на пред`явлену підозру та на матеріальний стан ОСОБА_5 , заставу визначаю у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 99240 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372,376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 днів, тобто до 14 березня 2022 року включно.
Визначити заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 99240 гривень.
При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти звільнити.
У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає та зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання;
- утриматись від спілкування у будь-який спосіб зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні 0000041,
у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.
Відповідно до вимог ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Дана ухвала діє до 14 березня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1