1Справа № 335/9702/21 1-кп/335/749/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду № 4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107б, клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2015 р. за № 0003454 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2015 за № 0003454 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК України).

В обґрунтування клопотання зазначала, що в провадженні слідчого відділення Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження. Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.07.2015 приблизно о 14:00 год., перебуваючи між будинками АДРЕСА_1 , невстановлена особа відкрито шляхом ривку заволоділа золотою підвіскою у вигляді хрестика потерпілої ОСОБА_4 , чим спричинила останній матеріальну шкоду розміром 2 000 грн.
Проведеним оглядом місця події отримати доказів, які б мали відношення до вчиненого кримінального правопорушення, не вдалось.
В ході проведення досудового розслідування було надане доручення в порядку ст. 40 КПК України на встановлення особи, яка вчинила вказаний злочин, встановлення свідків та очевидців кримінального правопорушення.
На виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України повідомлено, що вжитими заходами встановити особу злочинця не виявилися можливим, відеоспостереження у місці вчинення кримінального правопорушення результатів не дало.
Допитані в якості свідків особи, інформацію яка б становила інтерес для кримінального провадження не надали.
Таким чином, враховуючи проведений в ході досудового розслідування обсяг слідчих (розшукових) дій, на даний час встановити особу, яка вчинила описане вище кримінальне правопорушення (злочин) та отримати достатні докази для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), не вдалося.
Наразі у даному кримінальному провадженні проведено повний обсяг процесуальних дій (слідчих, розшукових) дій. Обставин, які б перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії, немає.
Обставини вчинення даного кримінального правопорушення невстановленою в ході досудового розслідування особою мали місце 31.07.2015. Дане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до чотирьох років. З дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше п`яти років.
На підставі викладеного, а також враховуючи те, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж п`ять років, таким чином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, прокурор просив дане кримінальне провадження закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, що викладені в ньому.
Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не подавала. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути клопотання прокурора за її відсутності.
Дослідивши зміст клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав;
Зазначена норма кримінального процесуального законодавства пов`язує можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю двох підстав:
- не встановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення,
- закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому суд вправі констатувати факт не встановлення органом досудового розслідування особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, лише після з`ясування питання про виконання органом досудового розслідування усіх необхідних дій для всебічного, повного та об`єктивного розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї статті.
Водночас, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України стосується випадків звільнення особи від кримінальної відповідальності щодо вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Отже, за даним злочином, яким, серед інших, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до чотирьох років, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності складає п`ять років.
У ч. 4 ст. 284 КПК України вказано, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень статті 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Разом із тим, при проведенні досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні зазначені вимоги процесуального закону щодо повного та об`єктивного досудового розслідування слідчим та прокурором не виконані.
Згідно із наданими суду матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2015 за № 0003454 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, досудове розслідування у ньому розпочате 31.07.2015 за заявою потерпілої ОСОБА_4 .

Отже, з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше 6 років. Органом досудового розслідування особу, яка вчинила вказане правопорушення, не встановлено.
У процесі досудового розслідування органом досудового розслідування вчинені такі дії: допитано потерпілу 31.07.2015, а також 05.08.2015 в порядку ст. 40 КПК України надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме встановити та допитати свідків правопорушення, відпрацювати місця збуту викраденого майна, встановити особу, яку вчинила правопорушення, допитати в якості свідків раніше засуджених осіб за аналогічні злочини, встановити, чи наявні на місці вчинення злочину камери відеоспостереження, у разі наявності витребувати відеозапис із них.
Після цього, з серпня 2015 року по жовтень 2021 року жодна слідча або процесуальна дія органом досудового розслідування не проводилася, заходи на встановлення особи злочинця не проводилися. Матеріали кримінального провадження, що надані суду, не містять даних про виконання вищезазначеного доручення слідчого, а також не містять протокол огляду місця події, на який мається посилання у клопотанні прокурора про закриття кримінального провадження.
За клопотанням прокурора судом неодноразово оголошувалась перерва у підготовчому судовому засіданні з метою надання суду матеріалів на підтвердження проведення ефективного розслідування у даному кримінальному провадженні. Проте, відповідні матеріали з боку прокурора надані не були.
Відтак, суд констатує, що належні та ефективні заходи, спрямовані на розкриття вказаного злочину, не були здійснені. Досудове розслідування та процесуальне керівництво з боку прокурора були неналежними.
Оскільки судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні жодної слідчої або оперативно-розшукової (розшукової) дії з серпня 2015 року до часу звернення прокурора із даним клопотанням до суду взагалі не здійснювалося, кримінальне провадження не розслідувалося більше шести років, тому вважати, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особу яка вчинила злочин не встановлено, не можна, як про це зазначає у клопотанні прокурор, оскільки вона взагалі не встановлювалася, що є безумовним порушенням прав та інтересів потерпілої.
Крім того, прокурор, який звертається із вказаним клопотанням і призначений процесуальним керівником у кримінальному провадженні жодних процесуальних рішень, вказівок на розкриття вказаного злочину не приймав та не надавав.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у п. 65 рішення в справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08) від 29.01.2015, для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.
У п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 (заява № 4299/03) наголошується, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не здійснювалось досудове розслідування належним чином, що призвело до його неефективності, а також недотримання вимог щодо оперативності та розумної швидкості. Досудове розслідування проведено поверхнево, з недотриманням вимог всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження. Водночас, прокурор, незважаючи на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження, яке не може бути за вказаних обставин визнано судом обґрунтованим.
Суд вважає, що використання прокурором норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття його судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України при неналежному проведенні досудового розслідування протягом більше шести років суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, з огляду на що в його задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 25, 284288, 314, 369372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2015 р. за № 0003454 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1