Справа № 629/5614/21
провадження № 1-кп/632/38/22

У Х В А Л А

27 січня 2022 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , кожного окремо, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 29 січня 2022 року.

Цим же судовим рішенням щодо обвинуваченого ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчується 30 січня 2022 року.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

25 січня 2022 року прокурор подав до суду клопотання пропродовженнядіїзапобіжних заходів:у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , без визначення розміру застави, а також запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_11 з продовженням щодо нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотань про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, які є тяжкими та особливо тяжким злочинами відповідно, за які передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років з конфіскацією майна.

ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією майна.

ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке є тяжким злочином, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Також прокурор зазначив, що кримінальні правопорушення, у яких ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 були вчинені цими особами якза попередньою змовою групою осіб, так і окрім двох останніх, у складі організованої групи, з погрозою насильства над потерпілими та їх близькими родичами, пошкодження майна потерпілих та їх близьких родичів, що перебуває в їхньому віданні.

Крім того, прокурор вказав, що підставою для продовження цього запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , щодо кожного з обвинувачених, з урахуванням їх особистих даних,є наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду; незаконного впливу на потерпілих та вчинення іншого кримінального правопорушення, які ґрунтуються на тому, що обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути їм призначене у разі визнання їх винуватими, з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть переховуватися як на території України, так і за її межами; впливати на потерпілих, які ще не допитані судом та оскільки докази не досліджені, вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на обставини та характер вчинених кримінальних протиправних дій, у яких вони обвинувачуються.

В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурор зазначив, що ОСОБА_11 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке є особливо тяжким злочином та за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією майна, вчинене у складі організованої групи, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження майна потерпілого та його близьких родичів.

При цьому прокурор зазначив, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_11 ,усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ґрунтується ще й на тому, що ОСОБА_11 не одружений, утриманців не має, а отже не має міцних соціальних зв`язків.

Також обвинувачений ОСОБА_11 може незаконно впливати на свідків, потерпілого, оскільки останньому відомі їх місця мешкання, що свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на цих осіб з метою надання в суді показань на його користь ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_11 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як єдиним джерелом його доходів було вимагання грошових коштів у потерпілого, у зв`язку з чим він може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти власності ризик,передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку прокурора, продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_11 такого запобіжного заходузабезпечитьйого належну процесуальну поведінку.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у них підстав та просив їх задовольнити, оскільки вважає мету і підстави продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту законними і обґрунтованими.

Представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просив суд клопотання прокурора щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 задовольнити, оскільки для цього є всі законні підстави.

Обвинувачений ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, від висловлювання своєї думки з приводу заявленого клопотання відмовився, однак не заперечував наявність обґрунтованого обвинувачення та ризиків, зазначених прокурором.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, зазначивши, що обвинувачення відносно них є необґрунтованим, ризики, заявлені прокурором, відсутні, клопотання є необґрунтованими.

Захисник зазначених обвинувачених - адвокат ОСОБА_16 проти задоволення клопотань прокурора щодо кожної із вказаних осіб заперечував так як вважає, що наявність ризиків відносно кожного із обвинуваченихпрокурором не доведена.

При цьому захисник зауважив, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки дружину та малолітню дитину, працевлаштований.

ОСОБА_9 раніше не судимий, працевлаштований, має дружину, постійне місце проживання, незадовільний стан здоров`я, у зв`язку із чим потребує кваліфікованої медичної допомоги, яка в умовах слідчого ізолятору йому не надається.

ОСОБА_10 має постійне місце проживання, де мешкає із матір`ю, раніше не судимий, є учасником АТО.

Потерпілий ОСОБА_21 жодних претензійдо ОСОБА_15 і ОСОБА_14 не має.

ОСОБА_15 має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки дружину та малолітню дитину.

ОСОБА_14 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, де проживає зі своїми рідними.

З урахуванням викладеного захисник ОСОБА_16 просив змінити щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 і ОСОБА_14 запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_12 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_18 вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, оскількивоно, як і обвинувачення, висунуте ОСОБА_12 , є необґрунтованим, заявлені ризики не доведені.

ОСОБА_12 жодного впливу на потерпілого не здійснював, проживає в іншому ніж ОСОБА_6 населеному пункті,який знаходиться на значній відстані.

Крім того, ОСОБА_12 має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки сім`ю.

При цьому захисник ОСОБА_18 заявив про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу - з тримання під вартою на заставу.

Обвинувачений ОСОБА_13 вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки в його діях відсутній склад злочину, ризики на наявність яких посилається прокурор, останнім не доведені.

Захисник ОСОБА_19 проти задоволення клопотання заперечувала, вважає, що ризики, про які йдеться у клопотанні, жодним доказом не підтверджені. Такими документами не можуть вважатися ухвали слідчого судді і суду про застосування та обрання відносно ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_13 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце мешкання, де проживає із матір`ю.

З огляду на наведене захисник просила змінитиобраний щодо ОСОБА_13 запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_11 вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, оскільки висунуте йому обвинувачення та ризики, які заявлені прокурором, є, на його думку, не більше чим вигадкою сторони обвинувачення, наявність як першого так і другого жодним доказом не доведена.

Захисник ОСОБА_17 заявив про те, що клопотання прокурора є необґрунтованим, так як вказані у ньому ризики не підтверджені доказами.

Крім того, захисник зазначив, що обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України можуть бути покладені на ОСОБА_11 в межах такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, у зв`язку із чим продовження відносно нього домашнього арешту є не доцільним.

На підставі викладеного захисник просив змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах питання, яке вирішується, та документи, надані під час розгляду зазначених клопотань, суд доходить наступного.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, поміж іншого, окрім як:

- до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

- до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

14 квітня 2021 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 . ОСОБА_11 були затримані на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

16 і 17 квітня 2021 року під час досудового розслідування, щодо цих осіб, кожного окремо, був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, 08 вересня 2021 року щодо ОСОБА_13 , який підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а 13 вересня 2021 року щодо ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , які підозрювалися у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, також були застосовані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.

Підставою для прийняття таких рішень слідчим суддею стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а ОСОБА_15 і ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яка підтверджувалася зібраними у кримінальному провадженні доказами, метою - запобігання ризикам, для ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , передбаченим пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме -переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду; знищенню, схованню або спотворенню будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконному впливу на потерпілих та свідків;перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином; вчиненню іншого кримінального правопорушення, продовженню кримінального правопорушення, у якому підозрюються зазначені особи; для ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , передбаченим пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілого та свідків; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином; вчиненнюіншого кримінального правопорушення, продовженню кримінального правопорушення, у якому підозрюється зазначені особи.

У подальшому щодо ОСОБА_11 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло: спочатку - цілодобово, а потім - у певний період доби, що пов`язано із тим, що він потребує частого відвідування закладів охорони здоров`я.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , кожного окремо, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 грудня 2021 року, включно.

Відносно ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби із покладанням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до 11 грудня 2021 року.

Підставою для прийняття такогорішеннястала наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кримінальних правопорушень тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч.2, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_15 та ОСОБА_14 кримінального правопорушення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,метою - запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зміст яких наведений вище.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року, постановленої під час підготовчого судового засідання, з наведених вище підстав щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , кожного окремо, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 29 січня 2022 року.

Щодо ОСОБА_11 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби із покладанням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України по30 січня 2022 року.

Також, із положень ст. 199 КПК України випливає, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, враховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися абоз`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається зі ст. 194 КПК України, під час розгляду вказаного питання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені пунктами 1 - 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннямист. 178, крім наявності ризиків, зазначених уст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу обвинуваченого та визначені у пунктах 1 - 12 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Характер та фактичні обставини інкримінованихОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 кримінальних правопорушень - злочинів свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку.

Так, ОСОБА_8 , хоча й має постійне місце мешкання, родину та роботу, однак раніше неодноразово судимий, при цьому обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкогозлочину, за які передбаченемаксимальне покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією майна, а також у вчиненні цих же злочинів за попередньою змовою групою осіб та у складі організованої групи, організатором якої він є.

ОСОБА_9 має постійне місце мешкання, працевлаштований, однак не має родини, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, що могли б забезпечити його належну процесуальну поведінку, обвинувачується у вчиненні тяжких та особливого тяжкого злочину, вчинених як за попередньою змовою групою осіб так і у складі організованої групи, за які передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією майна.

ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , які мають постійні місця проживання, однак не мають міцних соціальних зв`язків, які б забезпечили їх належну процесуальну поведінку, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого у складі організованої групи, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією майна.

ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ,які мають постійні місця мешкання, однак не мають міцних соціальних зв`язків, які б забезпечили їх належну процесуальну поведінку, оскільки їх доводи у судовому засіданні жодними даними не підтверджені, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Обґрунтованість висунутого обвинувачення перевіряється судом на стадії судового розгляду шляхом дослідження доказів, на яких може ґрунтуватися, або якими може спростовуватися обвинувачення, яким за результатами судового розгляду суд надає оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, в нарадчій кімнаті,ухвалюючи остаточне рішення у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, суд на даній стадії судового провадження не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри (обвинувачення) шляхом надання оцінки доказам у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується.

Разом із цим відповідно до п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, враховуючи наведені вище критерії, на обґрунтованість обвинувачення для вирішення питань у цій стадії кримінального провадження,вказує те, що в результаті проведеного досудового розслідування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 було повідомлено про підозру, а згодомвисунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження та знищення їхнього майна, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 повторно.

Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також ОСОБА_22 та ОСОБА_14 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України - вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження майна потерпілого та його близьких родичів, що перебуває в їх віданні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 повторно.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству, суд, враховуючи викладене доходить висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо кожного із обвинувачених.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину; ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину; ОСОБА_15 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, на цей час як потерпілі, так і свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, проаналізувавши наявні дані, що характеризують кожного із обвинувачених, їх соціальні зв`язки та репутацію у сукупності з обставинами інкримінованих їм кримінальних правопорушень, суд доходить висновку, що вказані обставини об`єктивно вказують на наявність ризику продовження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 злочинної діяльності та вчинення ними інших кримінальних правопорушень; ризику переховування від суду та ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків.

В світлі цього ризики, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою і були підставами для обрання саме такого запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати.

За таких обставин суд доходить висновку про доцільність продовження раніше обраного ОСОБА_23 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо можливості запобігання наявним ризикам шляхом застосування до обвинувачених інших запобіжних заходів, то суд з урахуванням даних, які їх характеризують, тяжкості злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, стану здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження про неможливість перебування вказаних осіб під вартою, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

При цьому обставини, на які посилаються обвинувачені та їх захисники і які викладені вище у позиціях цих осіб, у даному конкретному випадку не є тими стримуючими факторами, які свідчать про те, що обвинуваченими не будуть чинитися перешкоди відправленню правосуддя та недостатньо свідчить про належне виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, в разі обрання щодо них більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, згідно із сформованою практикою ЄСПЛ, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

При цьому, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючифактичні обставини кримінального провадження, на думку суду,у цій справі наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

З огляду на сукупність наявних на даний час відомостей щодо особи кожного з обвинувачених, суд доходить висновку, що на даному етапі судового провадження жодний інший вид запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених у кримінальному провадженні, а тому доходить висновку про необхідність продовження щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кожного окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченим розмір застави.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що клопотання обвинувачених та їх захисників про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, застави та домашнього арешту задоволенню не підлягають.

Що ж стосується доводів обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_16 про відсутність претензій з боку потерпілого ОСОБА_21 , то, враховуючи стадію судового провадження, тяжкість інкримінованих цим обвинуваченим злочинів, можливість призначеного виду та міри покарання в разі доведеності їх вини, наявності встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, позиція потерпілого не є безумовною підставою для застосування до обвинувачених іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_18 про те, що обвинувачений ОСОБА_12 мешкає на значній відстані від місця мешкання потерпілого ОСОБА_6 , то вони не спростовують ризику впливу, як напотерпілого, так і на свідків.

Посилання обвинувачених на їх непричетність до інкримінованих їм злочинів, а також на те, що їх вина у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень не доведена, суд не бере до уваги, оскільки зазначені обставини можуть бути оцінені судом тільки при ухваленні остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною останньому залишати житло у період часу з 21-00 години по 06-00 годину наступної доби, з покладанням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд зазначає наступне.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_11 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби, з покладанням на нього ряду обов`язків.

Строк дії ухвали визначений до 11 грудня 2021 року.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року щодо ОСОБА_11 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби із покладанням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України по30 січня 2022 року.

Згідно із положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою зазначеної статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Враховуючи тяжкість, суспільну небезпечність та фактичні обставиникримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 , суворість передбаченого законом покарання, дані про особу останнього, зокрема те, що він хоча і має місце постійного мешкання, однак не має постійного місця роботи, не одружений, не має осіб, які б забезпечили його належну процесуальну поведінку, наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_11 потребує частого відвідування закладів охорони здоров`я, суд доходить висновку про доцільність продовження щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арештуіз забороною останньому залишати житло у період часу з 21-00 години по 06-00 годину наступної доби, з покладанням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, у тому числі особисте зобов`язання, є недієвим, та є всі підстави вважати, що саме такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Заяву захисника ОСОБА_17 про можливість застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, тобто про зміну запобіжного заходу суд розцінює як відповідне клопотання, однак, враховуючи наведені вище висновки про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в його задоволені відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 194, 331, 369 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, строком на шістдесят днів, тобто по 27 березня 2022 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, строком на шістдесят днів, тобто по 27 березня 2022 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, строком на шістдесят днів, тобто по 27 березня 2022 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, строком на шістдесят днів, тобто по 27 березня 2022 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, строком на шістдесят днів, тобто по 27 березня 2022 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, строком на шістдесят днів, тобто по 27 березня 2022 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, строком на шістдесят днів, тобто по 27 березня 2022 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотань: обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_18 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання та заставу відповідно; обвинувачених ОСОБА_14 і ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, захисника ОСОБА_16 про зміну їм, а також обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а також захисника ОСОБА_19 про зміну обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, на строк два місяці - по 27 березня 2022 року, заборонивши залишати місце проживання квартиру АДРЕСА_1 , в період часу з 21 до 06 години наступної доби.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає міста Харкова, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити по 27 березня 2022 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_11 обов`язків покласти на прокурора.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_11 з запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору негайно після її оголошення та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії судового рішення.

Головуючий суддя:ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3