Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1341/21
Номер провадження 1-кс/530/447/21

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.11.2021 р. Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000203 від 01.08.2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
12.11.2021 р. до Зіньківського районного суду Полтавської області звернувся слідчий СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням погодженим прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майнопо кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 01.08.2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 30.07.2021 року до ВП №4 Полтавського РУП надійшла письмова заява від ОСОБА_5 про те, що в період часу з 17 години 00 хвилин 29.07.2021 року по 10 годину 00 хвилин 31.07.2021 року невідома особа в АДРЕСА_1 шляхом підбору ключа проникла до гаражного приміщення, що належить ОСОБА_5 звідки таємно викрала електро-інструменти, чим нанесла ОСОБА_5 майнової шкоди.

01.08.2021 року за даним фактом внесені відповідні відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за № 0000203 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження в якості потерпілого було допитано ОСОБА_5 , який повідомив, що в період часу з 29.07.2021 року по 31.07.2021 року невідома особа шляхом підбору ключа проникла до гаража, який розташований на території його господарства, яка розташоване за адресою: АДРЕСА_2 звідки таємно викрала електроінструменти.

Під час повторного допиту потерпілого ОСОБА_5 було встановлено, що по сусідству з ним за адресою АДРЕСА_3 проживає гр. ОСОБА_6 . Останній в користуванні має дві квартири які знаходяться в одноповерховому будинку. Квартира АДРЕСА_4 належить його матері (остання вже тривалий час проживає в АДРЕСА_5 , в якій ОСОБА_6 проживає спільно зі своєї дружиною та дітьми, належить йому. Через декілька днів після вчинення крадіжки коли ОСОБА_5 перебував на території власного господарства то почув як ОСОБА_6 спілкується з кимось по телефону. В ході вказаної розмови ОСОБА_5 почув як ОСОБА_6 сказав «а чому ж не обікрасти гараж якщо ключі від нього висять на вхідних воротах». З вказаних слів потерпілий ОСОБА_5 зрозумів, що мова йде саме про його гараж, так як ключі від нього знаходились на зазначеному ОСОБА_6 в розмові з невідомою особою місці.

Під час розслідування даного кримінального провадження в порядку ст. 40 КПК України було надано письмове доручення на виконання якого оперативними працівниками Полтавського РУП було встановлено, що до вказаної крадіжки причетний громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 та який на протязі тривалого часу користується приміщенням квартири АДРЕСА_7 в якій зберігає різні речі.

Також в ході розслідування даного кримінального провадження в якості свідка було допитано ОСОБА_7 , який під час допиту повідомив, що він добре знайомий з гр. ОСОБА_6 та 19.08.2021 року останній прийшов до нього в гості та запропонував купити в нього електродриль марки «BOSCH GSB 13 RE», на що останній погодився та купив вказану дриль за 450 гривень. Про те, що вказана електродриль була викрадена ОСОБА_7 нічого не знав. 27.08.2021 року з письмового дозволу ОСОБА_7 вказану електродриль було вилучено та визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні.

На підставі зібраних матеріалів 08.11.2021 року до Зіньківського районного суду Полтавської області було скеровано клопотання про проведення обшуку квартири АДРЕСА_7 , яке належить ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та квартири АДРЕСА_8 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де можуть зберігатись викрадені в ОСОБА_5 речі. Вказані клопотання було задоволено в повному обсязі.

11.11.2021 року працівниками поліції відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області під час проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_8 було виявлено та вилучено автомобільну шину «ROSAVA DC-11 STEEL RADIAL», 155/70 R13.

11.11.2021 року працівниками поліції відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області під час проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_8 було виявлено та вилучено два автомобільні підголовники передніх сидінь.

Також в ході розслідування даного кримінального провадження стало відомо про те, що вилучена автомобільна шина «ROSAVA DC-11 STEEL RADIAL», 155/70 R13 та два автомобільні підголовники передніх сидінь під час проведення санкціонованих обшуків є викраденими у гр. ОСОБА_11 , що підтверджується витягом з Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань №0000287 від 27.10.2021 року за ч.3 ст. 185 КК України.

Беручи до уваги, що 11.11.2021 року працівниками слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було проведено ряд обшуків під час яких були вилучені вище вказані речі, що є викраденим майном, тому з метою необхідності збереження даних вилучених речей які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення їх від приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі, та з метою проведення судових експертиз, є потреба звернутися з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вказані речі.

Враховуючи, що вищевказані вилучені речі можуть міститив собі відомості, що допоможуть встановленню фактичних даних і обставин вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому вони можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що на ньому міститься та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно.
В судовому засіданні слідчий СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 клопотання про накладення арешту на майно підтримав, просив його задовільнити,власник майна в судове засідання не з`явився, вивчивши наявні матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, заслухавши слідчого дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що заявлене клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом або знаряддям злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вимоги до змісту клопотання про накладення арешту на майно та строків його подання до суду визначені ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді, суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно, яке оглянуте 11.11.2021 року слідчим не дотримано вимоги ст. 171 КПК України.
Відповідно до положень ст. 9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов`язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Разом з цим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).
За нормами ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1ст.84 КПК України).
Належними є докази, які прямо або непрямо підтверджують існування чи відсутність інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1ст.94 КПК України).
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено перелік обставин, які повинен довести слідчий, прокурор з метою необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч.5 цієї статті, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на вони посилаються під час розгляду питання про застосування заходів кримінального провадження.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п.3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Сукупність досліджених матеріалів клопотання про накладення арешту на майно дає підстави вважати, що слідчим та прокурором відповідно до ч.2 ст.171 КПК України доведено: 1) підстави та мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати.
Згідно з ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Як було встановлено в судовому засіданні ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 08.11.2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі, яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 , з метою виявлення та вилучення викраденого майна, яке належить ОСОБА_5 , та яке може зберігатись за вищевказаною адресою, а саме: зварювальний апарат з маскою «Хамелеон» чорно-помаранчевого кольору (двофазний); перфоратор «Зенит» синього кольору в пластиковому кейсі (двофазний); електродриль марки «BOSCH GSB 13 RE» (двофазна); електролобзик темно синього кольору(двофазний) ; електро-подовжувача довжиною 50м. (двофазний).

Незважаючи на це слідчий в межах кримінального провадження № 0000203 по факту викрадення електро-інструментів у ОСОБА_5 звертається до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобільну шину «ROSAVA DC-11 STEEL RADIAL», 155/70 R13, яка була вилучена під час проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та на два автомобільні підголовники передніх сидінь, які були вилучені під час проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_8 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначене майно не входило до переліку викраденого у ОСОБА_5 майна, та не було метою обшуку, слідчим не доведено, що зазначена автомобільна шина «ROSAVA DC-11 STEEL RADIAL», 155/70 R13, та два автомобільні підголовники передніх сидінь, мають доказове значення у кримінальному провадженні № 0000203, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий вийшов за межі клопотання про надання обшуку, а саме по собі посилання слідчого на визнання речовим доказом вилученого під час обшуку майна не може бути достатньою підставою для накладення арешту на це майно.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя посилається на вимоги ст. ст. 170, 173 КПК України та вказав, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, так як встановлюючи наявність правових підстав для арешту вилученого майна, дійшов висновку про відсутність останніх у даному кримінальному провадженні.
Органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вилучені речі та документи були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом, що свідчить про формальність наявної в матеріалах провадження постанови слідчого про визнання, зокрема, вищезазначеного майна, вилученого в ході обшуку, речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Разом з тим, з інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту на майно не убачаються підстав вважати, що вилучене під час обшуку 11.11.2021 року майно, має ознаки речових доказів саме у даному кримінальному провадженні, зокрема було знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегло на собі їх сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Суд бере до уваги, що з клопотання про накладення арешту на майно та досліджених доданих матеріалів в його обґрунтування не вбачається мета та обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, оскільки прокурором та слідчим не доведено відношення вилученого під час обшуку майна, що стало підставою для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні № 0000203 від 01.08.2021 року.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обґрунтовуючи необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчий та прокурор фактично послалися на припущення, висловлені свідком, які є недоведеними будь-якими матеріалами, доданими до клопотання.
Крім того, суд встановлює, що викраденні автомобільна шина, двох автомобільних підголовників, 2 ікон, вогнегасника не є предметом досудового розслідування даного кримінального провадження та відомості щодо даної події не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 01.08.2021 року.
Що ж до накладення арешту на інше майно - на думку суду, не мають ознак речових доказів саме у даному кримінальному провадженні, оскільки прокурором та слідчим не доведено та не надано переконливих доказів на підтвердження відповідності даного майна критеріям речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 не надавав дозвіл для вилучення автомобільної шини, двох автомобільних підголовників, 2 ікон, вогнегасника.
П.18 ч.1 ст.3 КПК України передбачає судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає що клопотання слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000203 від 01.08.2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131,132,172,173, 369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000203 від 01.08.2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України відмовити.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору, ОСОБА_6 ..
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1