Дата документу 17.01.2022 Справа № 333/6508/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/6508/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/277/22 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Біленьківська виправна колонія №99»

розглянула 17 січня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2021 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року відносно ОСОБА_8 .

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.187 КК України у виді шести років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Призначено ОСОБА_8 остаточне покарання, згідно з ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 31 березня 2021 року вирок суду першої інстанції змінено. На підставі ч.1 ст.5 КК України призначено ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185 КК України (в редакції Закону України № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року) у виді обмеження волі на строк 1 рік. ОСОБА_8 вважається засудженим за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі; за ч.1 ст.187 КК України до 6 років позбавлення волі; за ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В решті вирок залишено без змін.

11 травня 2021 року ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначив наступне.

Під час судового розгляду було розглянуто кримінальне провадження за епізодом від 25.09.2019 року за ч.1 ст.187 КК України напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя особі, яка зазнала нападу. В ході судового розгляду він не мав доказів підтвердження того, що під час нападу на ОСОБА_9 за адресою вул. Парамонова, 19 у Комунарському районі фактично перебував за адресою: вул. Дорошенка у Хортицькому районі. Підтвердження цього факту було ним отримано 29.03.2021 року офіційним листом від Хортицького ВП, в якому зазначено, що він звертався за допомогою за номером «102» після чого спілкувався з патрульним екіпажем, що приїжджали на виклик. Даний лист був долучений до справи 31.03.2021 року.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_8 заяву підтримав з підстав, викладених у ній, наполягав на її задоволенні. Додатково суду пояснив, що і в суді першої інстанції під час судового розгляду і під час апеляційного перегляду вироку суду зазначив про факт того, що під час нападу на ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, лист з відповіддю він долучив до матеріалів справи 31.03.2021 року і вказана відповідь була предметом дослідження в суді апеляційної інстанції, про що зазначено в ухвалі.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2021 року заяву ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року відносно нього за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України залишено без задоволення.

Залишаючи заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами без задоволення, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилався засуджений на обґрунтування своєї невинуватості, досліджувались судами першої та апеляційної інстанції, а відтак ці обставини не є нововиявленими.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що під час нападу на потерпілу ОСОБА_9 він знаходився в іншому районі міста та фізично не мав можливості достатись до міста нападу за короткий проміжок часу, а тому непричетний до цього нападу.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про перегляд вироку щодо нього за нововиявленими обставинами.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_9 просила апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Захисник у судовому засіданні підтримав позицію засудженого.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги, вказавши, що наведені в апеляційній скарзі обставини не є нововиявленими у відповідності до положень ст.459 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, залишаючи без задоволення подану засудженим ОСОБА_8 заяву про перегляд вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року відносно ОСОБА_8 , засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України, за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що викладені у заяві засудженого обставини не можуть бути визнані нововиявленими відповідно до вимог ст.459 КПК України.

Судова колегія погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Особливістю провадження у кримінальних справах за нововиявленими обставинами є те, що воно здійснюється у зв`язку з виявленням таких обставин, які або виникли вже після розгляду кримінального провадження, або існували на момент цього розгляду, однак не були відомі суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.459 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що визнаються нововиявленими.

Так, нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.

Однак суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом дачі відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Разом із тим, обставини, на які засуджений посилається у своїй апеляційній скарзі, як на підстави скасування оскаржуваної ухвали за нововиявленими обставинами, не є такими у розумінні вимог ч. 2 ст. 459 КПК України, а фактично зводяться лише до незгоди із вироком суду першої інстанції стосовно нього, з встановленими судом фактичними обставинами справи, а саме його незгоду з епізодом розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 від 25.09.2019 року, чому суд, розглянувши заяву засудженого, надав обґрунтовану оцінку та не встановив безумовних підстав в даному конкретному випадку для перегляду вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2021 року відносно ОСОБА_8 , що відповідає главі 34 КПК України.

Посилання засудженого на те, що під час розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 він фактично перебував за іншою адресою, тобто в іншій частині м. Запоріжжя, а тому не вчиняв цього злочину, на переконання колегії суддів, не є нововиявленими обставинами в контексті положень ст.459 КПК України, які б давали підстави для перегляду судового рішення за визначеними законом обставинами.

Одночасно, судова колегія звертає увагу на те, що судом першої інстанції слушно було вказано про те, що доводи засудженого зводяться до непогодження із судовим рішенням, яке набрало законної сили, скасування вироку суду з метою досягнути нового слухання справи з призначенням менш суворого покарання, із досягненням мети відбувати покарання, у зв`язку із заміною відбуття в менш суворих умовах.

Доводи засудженого про те, що він не міг вчинити відповідно 25.09.2019 року розбійний напад на потерпілу ОСОБА_9 , оскільки в цей час знаходився в іншому місці, що підтверджується офіційними повідомленнями із національної поліції були предметом перевірки як суду першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_8 по суті висунутого обвинувачення, так і при апеляційному розгляді з огляду на аналогічний довод сторони захисту.

Вказані обставини обумовлені змістом вироку та ухвали апеляційної інстанції щодо даного доводу сторони захисту з посиланням на час скоєння злочину та достатність часу дістатися з одного району міста до іншого і доказами впізнання потерпілою ОСОБА_9 . ОСОБА_8 , як особи, яка вчинила відносно неї розбійний напад 25.09.2019 року приблизно о 19 годині 20 хвилин.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачав підстав для допиту в судовому засіданні суду апеляційної інстанції працівників поліції, які прибули на його виклик 25.09.2019 року. Крім того, під час розгляду його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами в суді першої інстанції засудженим не були заявлені жодні клопотання про допит працівників поліції та відповідно ці особи не були допитані в суді. Підстав для повторного дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 404 КПК України не вбачається.

Оцінюючи доводи ОСОБА_8 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені ним обставини не є нововиявленими і не можуть впливати на законність прийнятого 12 січня 2021 року обвинувального вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя, що свідчить про правомірну та обґрунтовану відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

На переконання колегії суддів, фактично доводи засудженого спрямовані на нове слухання справи та призначення менш суворого покарання.

Однак повторний розгляд вказаних обставин суперечить загальним засадам кримінального провадження, передбаченим ч. 1 ст. 7 КПК України. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, серед іншого, також вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.

Отже, доказів на підтвердження наявності нововиявлених обставин в порядку ст.459 КПК України як в суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді засудженим не надано.

При цьому слід додатково зауважити, що функцію суду у розумінні ст.459 КПК України не можна розглядати як замасковане оскарження судового рішення і задля нового розгляду справи. Вагомі й непереборні обставини, які б вимагали відходу від принципу юридичної визначеності остаточного судового рішення у даному випадку не встановлені.

Висновок суду першої інстанції також узгоджується із усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу правової визначеності.

Так, у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «жодна сторона не має вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру» (заява № 4994/04, (Zheltyakov v. Ukraine).

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зауважує на обґрунтованості висновків районного суду щодо наведених обставин, які на думку ініціатора відповідної заяви є нововиявленими, і погоджується, що такі не можуть слугувати безумовною підставою для перегляду вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2021 року в порядку ст.459 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що по справі колегією суддів не встановлено порушень кримінального процесуального закону, які б були безумовними підставами для скасування рішення суду першої інстанції, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 459, КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2021 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4