Справа № 522/1763/22
1-кп/522/343/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

при розгляді у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2021 року за №0001478 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровоград, громадянки України, українки, з середньою освітою, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженої в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:

В провадження Приморського районного суду м. Одеси м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2021 року за №0001478 відносно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що на теперішній час наявні ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається те, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

При цьому, судом враховано дані про особу обвинуваченої, а саме те, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштована, неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, останній раз 21.05.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю ОСОБА_3 (вирок знаходиться на стадії апеляційного розгляду). Враховуючи данні про особу обвинуваченої, суд вважає, що остання схильна до вчинення злочинів, у зв`язку із чим, вважає, що дійсно існують ризики, передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 є запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують зазначені ризики.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

З наведених підстав у мотивувальній частині суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги особу обвинуваченої вважаю за доцільне визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 314-316, 291, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 02.04.2022 року, включно.

Визначити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_3 : провадження по справі 1-кп/522/1763/22.

Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 становить 60 днів і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 02.02.2022 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

02.02.2022