Справа № 331/4510/20
Провадження № 1-кс/331/148/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000168 від 19.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

І. Короткий виклад клопотання.
В провадження СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 19.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Старший слідчий в СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також збирання доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведення обшуку майно, а саме: мобільний телефон "Самсунг" модель SM-F525F/DS, імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; ноутбук "Асус"; мобільний телефон "Леново"; жорсткий диск.
З метою подальшого призначення необхідних експертиз у кримінальному провадженні, та повного і неупередженого досудового розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, яке згідно ст. 98 КПК України може бути речовими доказом по даному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий просить з метою збереження речових доказів клопотання задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

ІІ. Позиція учасників розгляду клопотання.
В судовому засідання слідчий клопотання просив задовольнити з підстав, вказаних у ньому. Уточнив характеристики об`єктів, на які просить накласти арешт, а саме
-мобільний телефон "Самсунг" модель SM-F525F/DS, імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;
-Ноутбук марки ASUS у корпусі чорного кольору, модель K53S, номер C2NOAS102336054 із акмулятором

-Жорсткий диск марки Samsung HD JJ S/N: 508HS10YA89193 об`ємом 160GB

-Мобільний телефон марки Lenovo А850 IMEI НОМЕР_5 без сім-карт та карти памяті

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила свою причетність до кримінального правопорушення. Зазначила також, що мобільний телефон Самсунг придбала після проведеного влітку обшуку, під час проведення якого у неї бів вилучений мобільний телфон, жодних робочих записів та листування він не містить, оскільки наразі вона перебуває на лікарняному у зв`язку із вагітністю і пологами та також продовжує сплачувати кредит за цей телефон.

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. Вказав на те, що слідчим пропущений строк звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, оскільки таке майно має статус тимчасового вилученого під час обшуку, а тому із таким клопотанням необхідно було звернутися на наступний день після проведення обшуку. Підкреслив, що єдиною підставою для звернення із таким клопотанням є уникнення його повернення. Також зазначив, що слідчий під час проведення обшуку повинен був скористатися допомогою спеціаліста та скопіювати дані, що знаходилися на телефоні та матеріальному носії інформації.

ІІІ. Встановлені слідчим суддею обставини.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000168 від 19.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування було встановлено, що члени злочинної групи з ознаками організованості вчиняють шахрайські дії, внаслідок чого оформлюють право власності на нерухоме майно (квартири, житлові будинки) на території Запорізької області.
Так, допитаний свідок, пояснив, що йому стало відомо про наявність двох квартир на території Олександрівського району м. Запоріжжя, які не мають власника. Вказану інформацію він повідомив ріелтору на ім`я ОСОБА_7 , яка використовує номер телефону НОМЕР_6 . Під час декількох особистих зустрічей між свідком та ріелтором ОСОБА_8 (ріелтор ОСОБА_7 ), остання повідомила, що є механізми виготовлення підроблення та проведення реєстраційних дій реєстратором, з яким вона співпрацює для того, щоб оформити право власності на квартири, які цікавлять свідка Також ОСОБА_8 надала інформацію про те, що для реєстрації квартири потрібно робити технічний паспорт на квартиру для чого треба залучати інших людей, які допоможуть із виготовленням документів, після чого назвала скільки коштують документи та бланки, та запропонувала йому при зустрічі скинутись грошовими коштами із нею. В подальшому, на наступній зустрічі вона показала йому технічний паспорт та бланк, витягнутий з БТІ, який в подальшому будуть замилювати та наносити дані ОСОБА_9 , на яку спочатку будуть оформлювати квартиру за надання їй певної суми грошових коштів. Вказала, що потім можливо буде після вказаних дій квартиру продати за 20 000 -22 000 доларів США.
Серед об`єктів, право власності на яке було здобуте шахрайським шляхом квартира за адресою АДРЕСА_2 .
26.07.2021 року під час проведення санкціонованого обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_4 , а саме АДРЕСА_1 були вилучені банківські картки, мобільний телефон та матеріальний носій інформації із персонального комп`ютера.
26.07.2021 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем здійснення діяльності ОСОБА_4 у приміщенні офісу страхової компанії «ТАС» за адресою АДРЕСА_3 , серед іншого було виявлено та вилучено - кліше печатки суб`єктів господарювання причетних до виготовлення технічної документації та документів із оцінки об`єктів нерухомого майна.
Під час проведення обшуку 28.10.2021 року за адресою місця проживання ОСОБА_4 , а саме АДРЕСА_1 були вилучені:
-мобільний телефон "Самсунг" модель SM-F525F/DS, імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;
-Ноутбук марки ASUS у корпусі чорного кольору, модель K53S, номер C2NOAS102336054 із акмулятором

-Жорсткий диск марки Samsung HD JJ S/N: 508HS10YA89193 об`ємом 160GB

-Мобільний телефон марки Lenovo А850 IMEI НОМЕР_5 без сім-карт та карти памяті

Постановою слідчого вказані речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Крім того, під час надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 слідчим суддею було враховано протокол огляду від 07.07.2021 року, де було оглянуто в присутності понятих мобільний телефон (який вилучено за місцем мешкання ОСОБА_10 ), в ході огляду якого виявлено листування двох осіб, де жінка повідомляє яка ціна виготовлення технічних паспортів за адресами нерухомого майна (серед яких є об`єкти нерухомості щодо яких у органу досудового розслідування існують підстави вважати право власності було оформлене шахрайським шляхом)

IV. Досліджені докази.
Слідчим суддею було досліджено копію ухвали від 20.07.2021, відповідно до якої слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя було дозволено проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , таким чином слідчим обґрунтовано законність проведення обшуку; протокол допиту потерпілої ОСОБА_11 , якими підтверджується, що було вчинене кримінальне правопорушення, а саме незаконне заволодіння нерухомим майном групою осіб (квартирою за адресою АДРЕСА_2 ); документи щодо переходу права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 :
Також досліджений протокол огляду 28 жовтня 2021 року та протокол проведення обшуку від 28 жовтня 2021 року.
Крім того, слідчим суддею досліджені надані ОСОБА_4 документи щодо придбання мобільного телефону «Самсунг»

V. Нормативно-правове обґрунтування.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

VI. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.
Матеріали клопотання містять інформацію, що дає обґрунтовані підстави вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, (а саме заволодіння правом власності на нерухоме майно шахрайським способом).

Зважаючи на той факт, що досудове розслідування здійснюється щодо незаконного заволодіння нерухомим майном із використанням підроблених документів, слідчий суддя вважає, що речі, на які просить накласти арешт відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, і можуть містити відомості, що можуть бути використані у якості доказів у кримінальному упровадженні. Крім того, оскільки виготовлення більшої частини документів наразі відбувається друкарським способом, матеріальний носій інформації може містити сліди створення таких документів або їх редагування, просте копіювання інформації із такого матеріального носія не зможе у повній мірі надати органу досудового розслудвання використовувати цю інформацію у якості доказу у кримінальному провадженні.

Оцінюючи пояснення представника особи, у якої було вилучене майно, суд враховує наступне. Дійсно, нормою частини п`ятої статті 171 КПК України визначено, Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Однак, жодною нормою кримінального процесуального закону України не обмежено право слідчого та прокурора звертатися до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, яке відповідає на його/її думку критеріям речового доказу. Так само і не містить КПК такої підстави для відмови у задоволенні клопотання, як звернення до слідчого судді зі пропуском такого строку.

Також слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою про дозвіл на проведення обшуку (під час якого було вилучене майно), прямо передбачено надання дозволу на вилучення мобільних телефонів та носіїв інформації.

Зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Так, враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт саме шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке було вилучене 28.10.2021 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Щодо накладення арешту на мобільний телефон «Самсунг», то зважаючи на час його придбання, що підтверджується наданими власником документами, та фактичні обставини, щодо яких проводиться досудове розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено відповідність мобільного телефону "Самсунг" модель SM-F525F/DS, імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 критеріям речового доказу, а тому частині накладення арешту на цей телефон необхідно відмовити

З цих підстав,
Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000168 від 19.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 28.10.2021 року майно під час обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , ,а саме:

-Ноутбук марки ASUS у корпусі чорного кольору, модель K53S, номер C2NOAS102336054 із акмулятором

-Жорсткий диск марки Samsung HD JJ S/N: 508HS10YA89193 об`ємом 160GB

-Мобільний телефон марки Lenovo А850 IMEI НОМЕР_5 без сім-карт та карти памяті

У іншій частині клопотання відмовити

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження,, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ця ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 16.02.2022 року об 11-45 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1