Справа № 298/793/21
Номер провадження 1-кп/298/109/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі: судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000076, внесене 8 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Стричава Великоберезнянського району Закарпатської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, у невстановленому місці та у невстановлений час надав невстановленій органом дізнання особі власну фотокартку розміром 3x4 та установчі дані про себе, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , для подальшого виготовлення посвідчення водія вищевказаною невідомою особою.

У подальшому у невстановлений органом дізнання час ОСОБА_4 у відділенні «Нова Пошта» № 1 за адресою: смт. Великий Березний, вул. Шевченка №58, Ужгородського району Закарпатської області, отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від невстановленої особи. Після чого, ОСОБА_4 активно використовував дане посвідчення водія для пересування на транспортному засобі в межах Закарпатської області.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/5894-ДД від 12 липня 2021 року бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Крім того, 7 липня 2021 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2106», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по дорозі сполученням «Ужгород-Самбір-Львів» в межах села Стричава Ужгородського району Закарпатської області, був зупинений інспектором СРПП відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції ОСОБА_6 у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху України, де під час перевірки документів громадянин ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що його посвідчення водія серії НОМЕР_1 є підробленим, надав вказане посвідчення водія інспектору СПРР відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області сержанту поліції ОСОБА_6 , яке згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/5894-ДД від 12 липня 2021 року бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, чим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у пособництві у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України, та у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

3 листопада 2021 року між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000076 від 8 липня 2021 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та сторони погодилися на призначення останньому покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим узгоджено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду про визнання винуватості, підтвердила в суді, що обвинувачений беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного покарання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 обумовлене в ній покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, приходить висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його іншою особою, та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа, і вказані кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, обставиною, яка пом`якшує покарання останнього відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Також судом установлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим визначена у межах санкцій ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та відповідає загальним засадам призначення покарання, крім того, таке покарання узгоджено з урахуванням ст.65 КК України, а також із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Тому з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи, що підтверджуються розрахунком її вартості, зокрема, витрати за проведення технічної експертизи документа в сумі 1029,72 грн.

З огляду на особу обвинуваченого, обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, визначену йому міру покарання, суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 3 листопада 2021 року, укладену між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 8 липня 2021 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання:

- за ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.

Речовий доказ, який відповідно до постанови начальника сектору дізнання ВП №2 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 8 липня 2021 року визнаний речовим доказом та на який накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2021 року, а саме:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2021 року на вилучене в ході огляду предмета від 7 липня 2021 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи в сумі 1029 (одна тисяча двадцять дев"ять) гривень 72 копійки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості та передбачену ст.389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1