Справа № 354/1281/21
Провадження № 1-кс/354/283/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року м. Яремче

Слідчий суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Фанківська ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду у м. Яремче клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 03.09.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. ст.367 КК України, із клопотанням про накладення решту на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером :22:002:3430 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110), що знаходиться за адресою: с. Поляниця, Надвірнянського району Івано-Франківської області, яка на праві приватної власності, належить громадянці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження, користування, розподілу чи об`єднання цієї земельної ділянки, посилаючись на те, що існує ризик незаконного відчуження вищевказаної земельної ділянки до завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Прокурор у клопотанні просить розглядати вказане клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна ОСОБА_4 з метою забезпечення арешту майна та уникнення його подальшого відчуження на користь третіх осіб.

У відповідності до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Із врахуванням вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід розглянути у відсутності власника земельної ділянки ОСОБА_4 , що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні прокурор Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 клопотання підтримав та просить його задовольнити з мотивів, наведених у ньому.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково виходячи з наступних мотивів.

Як вбачається із клопотання, слідчим відділенням відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000016 від 03.09.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.
07.09.2021 до відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області з Надвірнянської окружної прокуратури поступили матеріали кримінального провадження №0000016 від 03.09.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в яких зазначено про те, що службові особи Поляницької сільської ради, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, погодили та передали у приватну власність три земельні ділянки, що знаходяться одна біля одної, на території Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, внаслідок чого вказані земельні ділянки незаконно вибули із території земель лісогосподарського призначення, чим державним інтересам заподіяно тяжкі наслідки.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні

№0000016 встановлено, що 11.10.2002 посадовими особами Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради на ім`я ОСОБА_5 видано Державні акти на право приватної власності на землю площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та на землю площею 0, 6685 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в с. Поляниця, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області.

19.10.2002 ОСОБА_6 , котрий на підставі доручення, діяв від імені ОСОБА_5 уклав із ОСОБА_7 письмовий Договір купівлі-продажу вказаних вище земельних ділянок, який приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу ОСОБА_8 був зареєстрований в реєстрі за № 1000.

03.11.2005 ОСОБА_7 звернувся до ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» із заявою про виготовлення на його ім`я Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують його право власності на згадані вище земельну ділянку площею 0,2500 га та земельну ділянку площею 0,6685 га, котра була виготовлена спеціалістами вказаного державного підприємства.

26.06.2006 посадовими особами Поляницької сільської ради та Яремчанського міського управління земельних ресурсів на ім`я ОСОБА_7 , видано Державний акт серії ЯГ № 307259 на право власності на земельну ділянку площею 0,6685 га, з кадастровим номером :22:002:0536, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, а також видано Державний акт серії ЯГ № 307260 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, з кадастровим номером :22:002:0537, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в с. Поляниця, Яремчанської міської ради.

У 2007 ОСОБА_7 звернувся до ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» для виготовлення на його ім`я Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель призначених для ведення ОСГ у землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а саме щодо відведення земельної ділянки площею 0, 2200 га із належної йому земельної ділянки площею 0,6685 га, з кадастровим номером :22:002:0536 в с. Поляниця, Яремчанської міської ради, котрий був виготовлений спеціалістами вказаного державного підприємства і 29.04.2010 затверджений рішенням сесії Поляницької сільської ради.

05.04.2013 на ім`я ОСОБА_7 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,2200 га з кадастровим номером :22:002:0948, що знаходиться на даний час в с. Поляниця, участок Вишні, Надвірнянського району.

На даний час земельна ділянка площею 0,2500 га з кадастровим номером :22:002:0537, на підставі Договору купівлі-продажу від 29.10.2020, належить громадянці ОСОБА_9 , а земельна ділянка площею 0,2200 га з кадастровим номером :22:002:0948, на підставі Договору купівлі-продажу від 28.10.2020 також належить громадянці ОСОБА_9 .

Крім цього встановлено, що відповідно до рішення Поляницької сільської ради № 554-50-2020 від 28.08.2020, ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення Проекту щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га в с. Поляниця, на участку Вишні Яремчанської міської ради. На підставі вищевказаного рішення, 25.12.2021 ОСОБА_4 звернулась до ФОП ОСОБА_10 , який на її ім`я виготовив Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, котрий затверджений рішенням Поляницької сільської ради Надвірнянського району № 152-6-2021 від 18.05.2021.

22.05.2021 на ім`я ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером :22:002:3430, яка межує із належними на даний час ОСОБА_9 земельною ділянкою площею 0,2500 га з кадастровим номером :22:002:0537 та земельною ділянкою площею 0,2200 га з кадастровим номером :22:002:0948.

03.09.2021 на території вказаних вище трьох земельних ділянок проведено огляд місця події і встановлено, що по усій площині цих земельних ділянок наявні пні дерев породи «смерека», залишки стовбурів дерев, їх гілки та хвоя, що свідчить про здійснення на території цих земельних ділянок порубки лісодеревини.

Присутня під час проведення огляду помічник лісничого Поляницького лісництва ДП «Ворохтянське лісове господарство» ОСОБА_11 вказала учасникам цієї слідчої дії на те, що територія на котрій здійснено вказану вище порубку лісодеревини розташована в кварталі № 24 виділі № 23 Поляницького лісництва ДП «Ворохтянське лісове господарство», а також вказала, що в цьому місці здійснюється вибіркова санітарна рубка і для підтвердження даного факту надала копію Лісорубного квитка № 55 від 30.06.2021.

Окрім цього, представниками ДП «Ворохтянське лісове господарство» надано до матеріалів кримінального провадження № 0000016 завірені належним чином копії Нарядів на відпуск лісопродукції, виданих ДП «Ворохтянське лісове господарство» на ім`я громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 та копії Товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини на ім`я вказаних вище осіб.

Проведеним детальним аналізом вказаних вище документів встановлено факт передачі у приватну власність згаданих вище земельної ділянки площею 0,2200 га з кадастровим номером :22:002:0948, земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером :22:002:0537 та земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером :22:002:3430, котрі перебувають у постійному користуванні ДП «Ворохтянське лісове господарство» і відносяться до земель лісогосподарського призначення, підтвердженням чого є видані цим державним підприємством документи на здійснення у вказаному місці вибіркової санітарної рубки та документи на реалізацію лісопродукції приватним особам.

Постановою старшого слідчого СВ ВА №1(м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_15 від 29.10.2021 земельні ділянки площею 0,2200 га з кадастровим номером :22:002:0948, площею 0,2500 га з кадастровим номером :22:002:0537 та площею 0,2500 га з кадастровим номером :22:002:3430 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000016.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У частині першій ст.16 КПК України зазначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зі змісту ст.132 КПК України вбачається, що вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчі судді зобов`язані: - сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону;- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів;- зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.
Частиною третьою ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Як зазначено у ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною четвертою ст.174 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що зібрані в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000016 від 03.09.2021 докази свідчать про те, що земельна ділянка площею 0,2500 га, з кадастровим номером :22:002:3430 відноситься до земель лісогосподарського призначення, котрі перебувають у постійному користуванні ДП «Ворохтянське лісове господарство», підтвердженням чого є видані цим підприємством документи на здійснення у вказаному місці вибіркової санітарної рубки та документи на реалізацію лісопродукції приватним особам, що вказує на наявність в органу досудового розслідування достатніх підстав та розумних підозр вважати, що дана земельна ділянка набута ОСОБА_4 у приватну власність незаконно, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою запобігання незаконному відчуженню набутої ОСОБА_4 земельної ділянки на користь третіх осіб, що унеможливить її збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, проведення усіх необхідних слідчих дій та може негативно вплинути на дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення повноти та всебічності розслідування кримінального провадження, клопотання прокурора необхідно задовольнити частково, наклавши арешт на вказане майно, яке на думку слідчого судді відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, оскільки є речовим доказом у справі, зокрема обґрунтовано вважається органом досудового розслідування предметом вчинення кримінального правопорушення, шляхом заборони на відчуження та розпорядження даним майном. Водночас слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого у частині накладення арешту шляхом заборони здійснювати користування земельною ділянкою є необґрунтованим, оскільки перешкоджає особі, яка на цей час має титул власника, отримувати як блага від користування, так і можливості належного утримання земельної ділянки і може привести до погіршення якостей цього майна.
Одночасно слід роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 03.09.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК Українина земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером :22:002:3430 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110), що знаходиться за адресою: с. Поляниця, Надвірнянського району Івано-Франківської області, яка на праві приватної власності, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) шляхом заборони на розпорядження та відчуження вказаної земельної ділянки, її розподілу чи об`єднання.
У задоволенні решти вимог клопотання-відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає до негайного виконання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати/вручити прокурору, ОСОБА_4 (78593, с.Поляниця, Надвірнянського району, Івано-Франківської області).

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1