Справа № 581/640/21
Провадження № 1-кп/581/45/21
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні клопотання

30 грудня 2021 року сел.Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказів сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000255, внесеного до ЄРДР 19 серпня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час дослідження письмових доказів у даному кримінальному провадженні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ст. 89 КПК України заявив клопотання про визнання недопустимими доказами заяви потерпілої про приєднання до матеріалів кримінальної справи компакт-диску з двома аудіофайлами розмов двох осіб, протоколу огляду предмету (компакт-диску із записами двох телефонних розмов), самого компакт-диску, оскільки ці доказі зібрані із грубим порушенням кримінально-процесуального закону. Зазначав про те, що потерпіла не могла за власною ініціативою проводи оперативно-розшукові дії у виді звукозапису розмови із нібито його підзахисним, оскільки вона не є уповноваженої на проведення таких процесуальних дій відповідно до КПК України та Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», а приєднання таких матеріалів до справи суперечить висловленим правовим позиціям Конституційного Суду України (рішення від 20 жовтня 2011 року N 12-рп/2011 (справа № 1-31/2011) та Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанова від 15 червня 2021 року, справа № 305/2022/14-к). Також наводив те, що за змістом відтвореного протоколу огляду предмета і роздруківки двох розмов нічого не зазначається з приводу завдання потерпілій тілесних ушкоджень саме обвинуваченим, із цих документів не можна визначитися хто саме і кому телефонував й на які саме телефонні номери.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши подане його захисником клопотання, додатково зазначив про те, що він не телефонував своїм колишній дружині 08 листопада 2021 року і жодних питань з нею не обговорював.

Прокурор ОСОБА_3 , заперечуючи проти заявленого клопотання, зазначав про те, що потерпіла здійснила фіксування двох телефонних розмов із своїм колишнім чоловіком за власною ініціативою і відповідно вона не проводила жодних оперативно-розшукових дій, вона на стадії досудового розслідування, як рівноправний учасник процесу, має подавати будь-які докази, які стосуються предмету доказування у даній справі. Також зазначав про те, що в аспекті допустимості вказані докази подаються в підтвердження подальшої незаконної поведінки обвинуваченого по залякуванню потерпілої після завдання їй тілесних ушкоджень 01 серпня 2021 року.

Потерпіла, підтримавши думку прокурора у даному провадженні, також пояснила, що вона подала два аудіозапису телефонних розмов, які були нею самостійно одноразово записані на власний смартфон марки XIAOMI Redmi 9, так як в цей період часу вона постійно перебувала під психологічний тиском зі сторони обвинуваченого, який їй постійно неодноразово телефонував, погрожуючи застосуванням до неї насильства у разі, якщо вона не відкличе заяву про вчинення ОСОБА_4 відносно неї злочину, сутність якого викладена в обвинувальному акті у даній справі. Запис двох аудіофайлів на компакт-диск вона проводила самостійно і потім подала його дізнавачу у даній кримінальній справі. Підтвердила, що у протоколі огляду предметів надруковані правильно ті слова і фрази які при спілкуванні говорив їй колишній її чоловік, а в якості особи жіночої статі в діалозі приймала участь саме вона.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши частково подані суду докази, оцінивши доводи клопотання захисника обвинуваченого, дійшов до нижченаведених висновків.

Із відтвореного друкованого тексту протоколу огляду предмету у виді двох аудіозаписів, скопійованих на компакт-диск, убачається випадкове і невимушене й неускладнене певними фактичними обставинами розмова двох осіб жіночої та чоловічої статі без їх ідентифікації ні за номером телефона, ні за іншими належними даними та без використання заздалегідь пристосованого спеціального пристрою.

За змістом ст. 260 КПК України зібрані відомості та дії потерпілої за своєю сутністю не є проведенням аудіоконтролю за фізичною особою, яка проводилася саме за виключною ініціативою потерпілої з метою безпосереднього подальшого викриття ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення відносно неї і відповідно не потребувало дозволу суду на вчинення цієї слідчої дії. Зазначені обставини не є підтвердженими відповідними доказами того, що саме потерпіла за власною ініціативою і цілеспрямовано проводила записи розмов із обвинуваченим та у такий спосіб підтвердила визнання обвинуваченим факту завдання їй тілесних ушкоджень саме 01 серпня 2021 року з подальшим формулюванням прокурором обвинувачення на отриманому доказі, про що зазначено у постанові суду касаційної інстанції та пов`язаного із ним рішенням суду конституційної юрисдикції, та на які посилався захисник ОСОБА_5 . До цього, у змісті другої тривалої телефонної розмови проглядається спілкування двох осіб, при якому вперше спілкування розпочато особою чоловічої статі та за своєю суттю не стосувалося сутності обвинувачення, викладеного у даній справі.

Факти зазначених вище двох телефонних розмов зі своїм колишнім чоловіком особисто потерпіла підтвердила в судовому засіданні після оголошення роздруківки цих розмов, записи проводилася на належний їй мобільний телефон-смартфон, а оцінка цих доказів на предмет їх належності буде надана судом під час перебування в нарадчій кімнаті при ухваленні відповідного вироку.

Очевидних ознак недопустимості подані суду стороною обвинувачення письмові докази не містять і стороною захисту не наведено переконливих доводів у підтвердження цього.

Із огляду на вищевикладене, суд уважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника у зв`язку із його необґрунтованістю.

Із урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 87,89,372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказів сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000255 внесеного до ЄРДР 19 серпня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала суду самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1