Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Справа № 608/2785/21
Номер провадження1-кс/608/21/2022

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

т.в.о заступника начальника слідчого відділення Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні злочину, відомості про який 6 грудня 2021 року внесено в ЄРДР за № 0000462, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Т. в. о. заступника начальника слідчого відділення Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання т. в. о. заступника начальника слідчого відділення посилається на те, що 6 грудня 2021 року о 07 годині водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_1 , із пасажиром ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався проїзною частиною автомобільної дороги Т-20-17 «Гримайлів - Яблунів» зі сторони м. Хоростків у напрямку с. Сухостав.

В цей час попереду нього у попутному напрямку рухався автомобіль «ТОYОТА СОRОLLА», р.н. НОМЕР_2 , а назустріч смугою свого напрямку - автопоїзд у складі тягача «VOLVO FH 12-42Т», р.н. НОМЕР_3 та напівпричепа «FRUEHAUF TF 34С1ТЗ», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

Під час такого руху водій автомобіля «ВАЗ 2108» ОСОБА_5 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР України).

Так, на ділянці вказаної автодороги, оглядовість на якій обмежена через поворот, що поблизу с. Сухостав Чортківського району, водій ОСОБА_5 в порушення вимог п.п. 14.2 (в), 14.6 (а, г) та розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, не переконавшись, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, змінив напрямок свого руху вліво, перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) та виїхав на зустрічну смугу, по якій у межах перехрестя став виконувати обгін попутного автомобіля «ТОYОТА СОRОLLА», р.н. НОМЕР_2 . Унаслідок порушення вимог вказаних пунктів Правил водій ОСОБА_5 не забезпечив безпеку дорожнього руху та на призначеному для зустрічного руху боці дороги допустив зіткнення керованого автомобіля «ВАЗ 2108» із зустрічним автопоїздом у складі тягача «VOLVO FH 12-42Т» та напівпричепа «FRUEHAUF TF 34С1ТЗ».

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ВАЗ 2108» ОСОБА_7 спричинено масивну травму тіла з численними переломами кісток скелета та ушкодженнями внутрішніх органів, від чого о 23.30 год. 06.12.2021 настала його смерть у ВАІТ КНП «Чортківська центральна міська лікарня».

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 14.2 (в) та 14.6 (а, г) ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті ОСОБА_7

06.12.2021 відомості про дану дорожньо-транспортну пригоду внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462.

Здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено групі слідчих, до складу якої включено наступних: т. в. о. заступника начальника СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 .

Процесуальні повноваження прокурора у кримінальному провадженні доручено здійснювати групі прокурорів у складі: прокурорів Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_12 , ОСОБА_3 (старший групи).

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, непрацюючий, із середньою освітою, раніше не судимий, якому 07.12.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час допиту підозрюваний ОСОБА_5 відмовився давати покази, відповідно до ст. 63 Конституції України.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 відмовився давати свідчення, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:

*протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.12.2021 з додатками, яким зафіксовано кінцеве розташування автомобілів учасників пригоди, розташування осипу ЛФП, скла, частин та деталей транспортного засобу, іншою слідовою інформацією, яка вказує про розташування місця зіткнення транспортних засобів на смузі руху автодороги «Яблунів-Гримайлів», тобто смузі руху автопоїзда у складі тягача «VOLVO FH 12-42Т» та напівпричепа «FRUEHAUF TF 34С1ТЗ»;

*протоколом допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які повідомили, що вони рухалися автомобілем «ТОYОТА СОRОLLА», р.н. НОМЕР_2 , а позаду них рухався автомобіль «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_1 та були свідками того, як водій автомобіля «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_1 здійснюючи обгін їх транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу для руху та допустив зіткнення із автопоїздом у складі тягача «VOLVO FH 12-42Т» та напівпричепа «FRUEHAUF TF 34С1ТЗ»;

*протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що рухався автопоїздом у складі тягача «VOLVO FH 12-42Т» та напівпричепа «FRUEHAUF TF 34С1ТЗ» у напрямку м. Хоростків Чортківського району Тернопільської області, був учасником ДТП та бачив, як водій автомобіля «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення із автопоїздом;

*іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 згідно з вимогами п.п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також у зв`язку із встановленими обставинами, що виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, без альтернативної міри покарання, і на даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них, а може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.

За таких обставин, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з цілодобовим домашнім арештом він, перебуваючи на волі, використовуючи свої зв`язки та авторитет, може незаконно впливати на свідків шляхом схиляння до відмови від дачі показань чи дачі завідомо неправдивих показань, чим перешкодить кримінальному провадженню.

Крім цього, ОСОБА_5 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , який виданий 09.09.2019, дійсний до 09.09.2029, що дає підстави вважати, що останній при обранні йому більш м`якшого запобіжного заходу, ніж цілодобового домашнього арешту, в умовах безвізового режиму України з країнами Європейського Союзу та з метою уникнути покарання за вчинений тяжкий злочин, зможе швидко та безперешкодно виїхати за межі України. Документи, які дають право на виїзд за кордон ОСОБА_5 слідству не надав. Загалом вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний має можливість безперешкодно, та швидко виїхати за межі України і тривалий період часу перебувати за межами України, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та уникати кримінальної відповідальності за вчинений тяжкий злочин.

У вказаній дорожньо-транспортній пригоді загинув ОСОБА_7 , тому враховуючи вказану обставину, підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи такі наслідки, які спричинені його діями, і відповідно міру покарання, яку він може понести у зв`язку з цим, може вчинити дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до характеристики, наданої старостою Калагарівського старостинського округу Гримайлівської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_5 не має на утриманні неповнолітніх дітей, престарілих осіб чи інвалідів, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , що вказує на такі соціальні зв`язки та сімейні обов`язки, які дозволяють йому безперешкодно переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, відмовився давати свідчення про розвиток дорожньо-транспортної пригоди, що вказує на те, що останній не сприяє досудовому розслідуванню та встановленню істини у даному кримінальному провадженні та може перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином.

Таким чином, застосувавши більш м`який запобіжний захід неможливо запобігти ризикам викладеним у клопотанні, а саме запобігти: можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, які останньому добре відомі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони заганосуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі наведених доводів та обґрунтованих доказів, що доводять вину ОСОБА_5 та вчинення тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, наявність в останнього паспорту для виїзду закордон, та відсутності обставин, що не давали б підстав для виїзду за кордон чи уникнення від органів досудового розслідування чи суду за пред`явленою підозрою, т. в. о. заступника начальника слідчого відділення вважає, що є обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 3) не відлучатися за межі Чортківського району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) не спілкуватися з свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримує клопотання та просить його задовольнити.

Т. в. о заступника начальника слідчого відділення Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 також підтримує клопотання, просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні, не оспорюючи причетність ОСОБА_5 до дорожньо-транспортної події, вважають, що запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту, є надто суворим запобіжним заходом в даному випадку, а тому просять обрати запобіжний захід в вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання т. в. о заступника начальника слідчого відділення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В даному кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Описана в клопотанні про застосування запобіжного заходу фабула у сукупності з наданими стороною обвинувачення поясненнями дає суду можливість дійти висновку про наявність в діях підозрюваного ознак вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя бере до уваги той факт, що в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру, отже воно здійснюється за підозрою конкретної особи. Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отримані в ході досудового розслідування відомості є достатньо переконливими в тому, що кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а підозрюваний до нього причетний, отже на даному етапі підозра є обґрунтованою.

Разом з тим, на даному етапі слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які суд повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, якою, зокрема, врегульовано порядок застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на стадії досудового розслідування.

За змістом ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя перевіряє наявність ризиків, їх обґрунтованість та чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому враховується наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Сторона обвинувачення у клопотанні посилалась на наявність чотирьох ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами, наведеними в клопотанні існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказаний ризик суд оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо підозрюваного ОСОБА_5 .

Ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Стосовно такого ризику, слідчий суддя зазначає, що застосування запобіжного заходу, багато в чому визначається характером, властивостями вчиненого злочину, одним з важливіших серед яких є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести, в разі визнання його винним. Зокрема, в п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків, перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК України слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Також суд погоджується з доводами щодо наявного ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим слідчий суддя зазначає, що в клопотанні належно не обґрунтовано наявність ризиків незаконно впливати на потерпілих та експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, а тому посилання на такі ризики при винесенні ухвали до уваги не приймаються.

Оцінюючи можливість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів (такими є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава), які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, слідчий суддя бере до уваги наведені вище характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та вагомість встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби із застосуванням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, є співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти визначеним ризикам.
Слідчий суддя, враховуючи вищенаведені обставини, не знаходить можливості застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, які були встановлені в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 177, 178, 181, 184, 192-194, 196, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 19-ї години до 7-ї години наступної доби за місцем постійного проживання в с. Калагарівка Гримайлівської об`єднаної територіальної громади Чортківського району Тернопільської області, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто, до 17 березня 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) не спілкуватися з свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ..

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити Чортківському РВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали закінчується 17 березня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1