Номер провадження: 11-кп/813/929/22
Номер справи місцевого суду: 509/4708/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 січня 2022 року про продовження ОСОБА_7 , обвинуваченій у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000533 від 01 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 січня 2022 року було задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_7 , обвинуваченій у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України продовжений строк тримання під вартою до 25 березня 2022 року.

Вимоги апеляційної скарг та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до неї більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що судом першої інстанції було грубо порушено її право на захист, оскільки розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відбувався без участі її безоплатного захисника ОСОБА_8 , яка з невідомих причин не прибула в судове засідання.

При цьому суд проігнорував клопотання обвинуваченої про призначення їй іншого захисника на окрему процесуальну дію.

Позиції сторін кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_9 , повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, з клопотанням або заявами про відкладення не звертався.

Ураховуючи положення ч.4 ст.422-1 КПК України, якими передбачено, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 без участі прокурора.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника, обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційний скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченої слід задовольнити частково, з огляду на таке.

Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Абзацом 2 ч.2 ст.392 КПК України передбачено, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст.422-1 КПК України регламентовано порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Як убачається з матеріалів провадження, на розгляді Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000533 від 01 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Абзацом 2 ч.3 ст.407 КПК України передбачено, що постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Виходячи з положень п.24) ч.1 ст.3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.

Також, зважаючи на те, що приписами ст.23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом першої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку статтями 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст.331 КПК України.

Тобто, апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення по суті, оскільки, окрім як дослідивши обвинувальний акт, оскаржену ухвалу суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу та копії журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких інших доказів.

Окрім того, відповідно до п.13) ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому питання обґрунтованості підозри на даній стадії не є предметом розгляду апеляційного суду, в тому числі з огляду на те, що ОСОБА_7 вже пред`явлене обвинувачення, яке є твердженням про вчинення особою інкримінованого злочину, а не обґрунтованим припущенням, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що мало місце коли остання перебувала у процесуальному статусі підозрюваного.

За таких обставин апеляційний суд не переглядає обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України.

Оскарженою ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 січня 2022 року обвинуваченій ОСОБА_7 був продовжений строк тримання під вартою, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились і продовжують існувати, а підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, на теперішній час у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000533 від 01 липня 2021 року, судом першої інстанції не вчинені всі необхідні дії, що передбачені процедурою судового розгляду для повного, об`єктивного та всебічного дослідження всіх обставин справи.

Разом з цим, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, апеляційний суд враховує ту обставину, що обвинувачена ОСОБА_7 самостійно до органу досудового розслідування не з`явилась, після повідомлення їй про підозру 10 лютого 2021 року переховувалась від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим 12 липня 2021 року ОСОБА_7 було оголошено у розшук та затримано цього ж дня.
Водночас, апеляційний суд встановив, що відсутні відомості щодо активного сприяння ОСОБА_7 розкриттю кримінального правопорушення, інкриміноване останній кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність на строк до шести років, що у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість можливого переховування обвинуваченої від суду.
Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що у цьому випадку має місце ризик, передбачений п.1) ч.1 ст.177 КПК України.
Водночас, апеляційний суд вважає обґрунтованим ризик незаконного тиску на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки після отримання процесуального статусу обвинуваченої у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 має процесуальну можливість на ознайомлення з матеріалами справи, відтак, достеменно знати анкетні відомості, зокрема, адреси проживання, роботи, свідків та потерпілого.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно із ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, з метою виконання завдань кримінального процесуального закону, вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.3) ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, на переконання апеляційного суду, у цьому кримінальному проваджені реальним є ризик, передбачений п.5) ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливості вчинення обвинуваченою іншого злочину, з огляду на самі обставини інкримінуємого кримінального правопорушення, а саме корисливу спрямованість, а також враховуючі відомості про обвинувачену, яка офіційного джерела прибутку не має, офіційно непрацевлаштована, переховувалась від органу досудового розслідування, відтак, є підстави стверджувати про ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.

Водночас, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції порушено істотні вимоги кримінального процесуального закону, а тому оскаржена ухвала підлягає беззаперечному скасуванню, з огляду на наступне.
Так, апеляційний суд встановив, що у судове засідання Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 січня 2022 року проведено без участі захисника обвинуваченої ОСОБА_7 .
Проте, обвинувачена ОСОБА_7 неодноразово наголошувала на необхідності залучення їй захисника, що прямо передбачено п.3) ч.3 ст.42 КПК України, але вказані законні вимоги обвинуваченої суд першої інстанції проігнорував.
При цьому, положеннями п.4) ч.2 ст.412 КПК України регламентовано, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Таким чином, апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції наведених вимог кримінального процесуального закону не дотримався, а відтак оскаржена ухвала підлягає скасуванню.
Одночасно, апеляційний суд часткового погоджується із доводами апеляційної скарги обвинуваченої в частині порушення її права на захист у суді першої інстанції, проте таке право було відновлено судом апеляційної інстанції шляхом залучення захисника з регіонального центру безоплатної вторинної правової допомоги.
Крім того, суд першої інстанції не дотримався також і вимог ч.4 ст.183 КПК України, якими передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Так, ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року (головуючий суддя ОСОБА_4 , провадження 11-сс/813/1178/21) була скасована ухвала слідчого судді та ОСОБА_7 , зокрема, визначена застава у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.
Проте, суд першої інстанції не визначив (не застосував) обвинуваченій ОСОБА_7 розмір застави та не обґрунтував підстав, які слугують для можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру заставу.
Разом з цим, апеляційний суд установив, що встановлений судом першої інстанції строк дії оскарженої ухвали та, відповідно, дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , перевищує строк у шістдесят днів, передбачений ч.1 ст.197 КПК України.
При цьому, апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки на запитання головуючого обвинувачена повідомила, що за адресами, зазначеними в обвинувальному акті вона не проживає вже тривалий час.
Водночас, обвинувачена не надала апеляційному суду жодних доказів на підтвердження її можливості проживання за адресою у Львівський області, за якою ОСОБА_7 просила застосувати до неї домашній арешт, а дослідженням матеріалів кримінального провадження дозволу власника приміщення на таке проживання апеляційний суд не встановив.
За таких обставин та враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбачених п.1),3),5) ч.1 ст.177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст.178 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що у даному випадку застосування виняткового запобіжного заходу, а саме тримання під вартою, із заставою у раніше визначеному розмірі, є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.

Відповідно до п.2) ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Також апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання принципу розумності строків, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, який знайшов своє відображення у ст.28 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 слід задовольнити частково, оскаржену ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора слід задовольнити частково та продовжити обвинуваченій строк тримання під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 309, 376, 404, 407, 409, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 частково задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області, якою ОСОБА_7 , обвинуваченій у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України продовжений строк тримання під вартою до 25 березня 2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» до 24 березня 2022 року.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_7 у якості альтернативного запобіжного заходу заставу в розмірі 181 600 гривень.

Обвинувачена, або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок: Банківські реквізити; Депозитний рахунок для зарахування заставних сум

Отримувач: Одеський апеляційний суд,

Рахунок отримувача UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ, код банку 820172. Призначення платежу: згідно ухвали суду від 14 лютого 2022 року, заставна сума за ОСОБА_7 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

У разі внесення застави звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно та покласти на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- не виїжджати за межі Одеської області;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- з`являтися до суду за першим викликом.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч.ч.8,10,11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали до 24 березня 2022 року.

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність додержання принципу розумних строків судового розгляду, передбаченого ст.28 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4