Справа № 451/265/20
Провадження № 1-кп/451/33/22
ВИРОК
іменем України

21 лютого 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000287 від 10.09.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Бишів, Радехівського району Львівської області, який тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, з середньою освітою, розлученого, не депутат, не адвокат, не нотаріус, не інвалід, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

в с т а н о в и в:

за обвинувальним актом ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він, будучи зобов`язаним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області №2-4370 від 10.01.2005 до сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 29.06.2004 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, всупереч вимогам ст.51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, які зобов`язують батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, маючи прямий умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про покладений на нього судовим рішенням обов`язок щодо сплати аліментів, ухилився від повного та своєчасного виконання рішення суду, будучи працездатною особою та не маючи об`єктивних причин не працювати, не прийняв заходів для працевлаштування, у Радехівський районний центр зайнятості для постановки на облік, з метою працевлаштування не звертався, на неодноразові попередження про необхідність щомісячної сплати аліментів на утримання дитини та погашення заборгованості, не реагував та належних висновків для себе не зробив, що у подальшому призвело до утворення заборгованості станом на 18.02.2020 року по сплаті аліментів у розмірі 103593,95 гривень, що в сукупності складає суму виплати більшої за три місяці відповідних платежів.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання дитини, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він дійсно не сплачував аліменти, оскільки не працював, лікує руку. Не відмовляється від сплати аліментів, має намір погасити заборгованість, проте через хворобу руки не має змоги працювати, його не приймають на роботу. Просив суд призначити йому покрання у виді громадських робіт.

Потерпіла ОСОБА_7 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила призначити обвинуваченому покарання та суворо його не карати (а.с.34).

Захисник ОСОБА_8 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у звязку із зайнятістю в іншому процесі (а.с.39).

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд робить висновки, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ( аліментів) доведена повністю.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.67 КК України є вчинення кримінального проступку щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря- психіатра в КНП «Радехівська центральна районна лікарня» не перебуває, намір обвинуваченого погасити заборгованість.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільного позову не було заявлено.

Речових доказів та процесуальних витрат не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді вісімдесят годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 21 лютого 2022 року.