Провадження №1-кп/523/1405/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 23.07.2021 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні №0003196, внесеному до ЄРДР 25.12.2021 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борне-Суліново республіки Польща,громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а також клопотання вказаного обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, та заяву потерпілої ОСОБА_4 щодо примирення з обвинуваченим і відсутності заперечень проти звільненням його від кримінальної відповідальності за наведеною підставою,
В С Т А Н О В И В:
28.07.2021 року в провадження судді Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшли для розгляду означений обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , які ухвалою від 30.07.2021 року призначені для розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні звернувся із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, в обґрунтування якого посилається на вчинення кримінального правопорушення невеликої тяжкості, на примирення з потерпілою ОСОБА_4 та відшкодування останній шкоди в повному обсязі.
У свою чергу, потерпілою ОСОБА_4 в судовому засіданні подану заяву, за якою остання не заперечує проти звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, підтверджує факт примирення з обвинуваченим та повідомляє про відсутність до нього будь-яких претензій морального чи матеріального характеру.
З`ясувавши в судовому засіданні позицію прокурора ОСОБА_3 , який не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, а також просив одночасно вирішити на підставі наданих ним в засіданні документів питання з приводу розподілу процесуальних витрат, долі речових доказів та скасування арешту майна, заслухавши пояснення вказаного обвинуваченого та думку потерпілої ОСОБА_4 , дослідивши клопотання й надані стороною обвинувачення відповідні документи, вивчивши матеріали сторони обвинувачення, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
З огляду на ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 вказаного Кодексу, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 46 КК України регламентовано, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з її примиренням з потерпілим, передбаченим ст.46 КК України, - є обов`язковим.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0003196, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 24.12.2020 року приблизно об 11:50 годині, перед початком руху заднім ходом на технічно справному автомобілі «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 , не переконався в тому, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, а також не звернувшись за допомогою до інших осіб та самостійно не переконавшись у повній відсутності перешкод або інших учасників дорожнього руху, що могли перебувати позаду вказаного автомобіля, в його безпосередній близькості, після чого почав рух заднім ходом уздовж дворового проїзду, біля будинку №3 по вул.Ген.Бочарова в м.Одесі.

Здійснюючи рух заднім ходом в умовах світлого часу доби без обмежень оглядовості, на сухому асфальтному покритті, міждворового проїзду, біля будинку №3 по вул.Ген.Бочарова в м.Одесі, обвинувачений ОСОБА_5 був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, що склалася позаду керованого ним автомобіля, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала міждворовий проїзд.
В умовах події, коли водій автомобіля «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 прийняв рішення здійснювати рух заднім ходом, він повинен був діяти згідно з вимогами п.10.9 «Правил дорожнього руху України», за якими під час руху заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він, у разі потреби, повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Дії водія транспортного засобу «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 не відповідали п.10.9 «Правил дорожнього руху України» і у даному випадку створювали необхідні та достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди і перебували з нею у причинному зв`язку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритих переломів обох кісток лівого передпліччя в нижній третині зі зміщенням уламків, рваної рани задньої поверхні лівого передпліччя в нижній третині. Зазначені ушкодження не були небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я понад 21 день та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Отже, за означеним обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0003196 та в силу ст.12 КК України, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у вчиненні необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 вказаного Кодексу, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.
На підставі викладеного, зважаючи на встановлені під час підготовчого провадження дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є раніше не судимою особою, на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР та КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» не перебуває, обвинувачується у скоєнні необережного нетяжкого злочину, а також враховуючи факт примирення вказаного обвинуваченого із потерпілою ОСОБА_4 , відсутність у останньої претензій будь-якого характеру до обвинуваченого, з огляду на що суд у контексті ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК та ст.46 КК України вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, із закриттям кримінального провадження.
Між тим, прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні надано ухвалу слідчого судді від 04.01.2021 року про накладення арешту на вилучений у кримінальному провадженні №0003196 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тойота Пріус», державний номер НОМЕР_1 , згідно із якою за даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , вказаний автомобіль належить ТОВ «АВТОПЛЮС», що зареєстроване за адресою: м.Одеса, вул.Чорноморського Козацтва 66/3, та яким фактично користувався обвинувачений ОСОБА_5 .

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації.

Таким чином, зважаючи на наявність передбачених ст.46 КК України підстав для закриття кримінального провадження №0003196 у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою, суд у контексті ч.4 ст.174 цього ж Кодексу доходить висновку про відсутність підстав щодо доцільності подальшого збереження арешту майна у зазначеному кримінальному провадженні, внаслідок чого накладений ухвалою слідчого судді від 04.01.2021 року арешт на наведений транспортний засіб, підлягає скасуванню.
Питання щодо розподілу процесуальних витрат, суд вирішує за правилами ст.ст.124-126 КПК України та згідно наданих прокурором матеріалів, а щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, - в порядку ст.100 КПК України.

До того ж, відшкодування процесуальних витрат за проведення на стадії досудового розслідування експертних досліджень, - на підставі ч.1 ст.126 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , на користь держави.
Тотожні правові позиції висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 29.09.2021 року (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км17), який підтвердив, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, у разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, покладаються на особу, яка обвинувачується у вчинені злочину.

Керуючись ст.ст.26, 124-126, 170, 174, 284, 288, 314, 369-372 КПК України, ст.46 КК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_5 від 21.10.2021 року про звільнення його від кримінальної відповідальності, - задовольнити.
Згідно зі ст.46 КК України, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003196 від 25.12.2020 року, - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілою.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 14.01.2021 року (справа №523/20056/20, провадження №1-кс/522/4/21) на автомобіль «Тойота Пріус», державний номер НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ТОВ «АВТОПЛЮС», що зареєстроване за адресою: м.Одеса, вул.Чорноморського Козацтва 66/3, та яким фактично користувався ОСОБА_5 .

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні автомобіль марки «Тойота Пріус», державний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області) ОСОБА_6 від 25.12.2020 року, зберігається на території майданчику тимчасового затримання транспортних засобів №8 за адресою: м.Одеса, вул.Тираспольське шосе 31а, - повернути за належністю власнику.

В силу ст.ст.124-126 КПК України, процесуальні витрати за проведення на стадії досудового розслідування експертних досліджень в загальній сумі 2696,74 гривень (1716,10 + 980,64), - стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави.
Копію ухвали надати для відома заінтересованим особам.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1