Провадження №: 1-кс/755/5180/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 27.10.2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання №19 від 21.08.2021 року про проведення процесуальних та слідчих дій в строки визначені ст. 220 КПК України з повідомленням про результат особи, яка заявила дане клопотання,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 27.10.2021 року ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000167 від 11.03.2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання №19 від 21.08.2021 року про проведення процесуальних та слідчих дій в строки визначені ст. 220 КПК України з повідомленням про результат особи, яка заявила дане клопотання.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились, ОСОБА_3 скаргу просив задовольнити у його відсутність, прокурор надав заяву про розгляд скарги у його відсутність та просив залишити її без розгляду, оскільки кримінальне провадження закрито постановою слідчого.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження та скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

До компетенції слідчого судді за Кримінальним процесуальним кодексом України належить розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії /бездіяльність/ та рішення органів досудового розслідування та прокурора.

Нормою ст.26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом із тим, відповідно до вимог ст.38 КПК України, органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють слідчі одноособово або слідчою групою.

Згідно ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Як зазначено у ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне /ч.1 ч.3 ст.110 КПК України/.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст.94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 11.03.2021 року.

21.08.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві з клопотанням, яке зареєстроване за №19 від 21.08.2021 року, у межах кримінального провадження №0000167 від 11.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України про накладення арешту.

27.10.2021 року прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про вчинення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000167 від 11.03.2021 року, мотивуючи тим, що в ході досудового розслідування ОСОБА_3 потерпілим не визнаний, перебуває в статусі заявника, а також користується процесуальними правами у відповідності до ст. 60 КПК України, що унеможливлює подання клопотань у відповідності до ст. 220 КПК України.

24.11.2021 року слідчим слідчого відділення Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 11.03.2021 року, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Як вбачається з положень Глави 24 параграфу 1 КПК України, досудове розслідування закінчується після закриття кримінального провадження.

Нормами ч.2 ст.307 КПК України передбачено, що слідчий суддя, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, постановляє ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-?) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Із огляду на вищевказане слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 18, 26, 38, 220, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 27.10.2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання №19 від 21.08.2021 року про проведення процесуальних та слідчих дій в строки визначені ст. 220 КПК України з повідомленням про результат особи, яка заявила дане клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя