КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4808/21
Провадження № 1-м/552/3/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2021 року Київський районний суд м. Полтави у складi:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника юстиції ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Полтаві матеріали клопотання Міністерства юстиції України в особі головного спеціаліста сектору судової роботи та міжнародного співробітництва у Полтавській області відділу судової роботи та міжнародної допомоги Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_4 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, засудженого вироком Тверського обласного суду від 21.02.2017 року зі змінами, внесеними постановою Калініського районного суду Тверської області від 26.09.2019 року за вчинення злочину, передбаченого п «з» ч. 2 ст. 111, п.п. «ж», «к» ч. 2 ст. 105, п. «в» ч. 2 ст. 158 УК РФ до покарання у вигляді 14 років 11 місяців позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Полтави надійшло клопотання Міністерства юстиції України в особі головного спеціаліста сектору судової роботи та міжнародного співробітництва у Полтавській області відділу судової роботи та міжнародної допомоги Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ОСОБА_4 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого відбування покарання за даним вироком на території України.

ОСОБА_5 засуждено вироком Тверського обласного суду від 21.02.2017 року з приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Жарковського районного суду Тверської області від 24.11.2015 року з урахуванням змін, внесених постановою Калініського районного суду Тверської області від 26.09.2019 року до покарання у вигляді 14 років 11 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму за вчинення злочинів, передбачених п. «з» ч. 2 ст. 111 (умисне заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, небезпечного для життя людини, із застосуванням предметів, використаних у якості зброї), п.п. «ж», «к» ч. 2 ст. 105 (вбивство), п. «в» ч. 2 ст. 158 (крадіжка), ч. 1 ст. 222 (незаконне придбання, зберігання, носіння та збут вогнепальної зброї) КК РФ із застосуванням ст. 69, ст. 70 КК РФ, що також є караними діяннями відповідно до ст. 115,121,185,263 КК України.

Вирок набрав законної чинності 26.04.2017 року. ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ ВК-10 УФСВП Росії по Тверській області. Кінець відбуття строку покарання 09.02.2031 року.

Представник Міністерства юстиції України клопотання підтримала та просила суд задовольнити.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
Матеріали провадження містять заяву засудженого про направлення для подальшого відбуття покарання до України(а.с.11).

Визначаючи підсудність клопотання, суд виходить із вимог ст. 603 КПК України, в якій зазначено, що клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави розглядається судом в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місце проживання чи останнє відоме місце проживання засудженої особи, або перебування майна такої особи.

Судом встановлено, що останнє відоме місце проживання в Україні ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , а тому Міністерством юстиції України та судом дотримані всі вимоги, які регулюють підсудність клопотання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Враховуючи, що ОСОБА_5 є громадянином України, вирок Тверського обласного суду Російської Федерації від 21.02.2017 року, яким він засуджений набрав законної сили, строк який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, відповідальність за суспільно небезпечне діяння, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, передбачена також і законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Так, дії ОСОБА_5 кваліфіковані вироком Тверського обласного суду Російської Федерації від 21.02.2017 року за п. «з» ч. 2 ст. 111, п.п. «ж», «к» ч. 2 ст. 105, п. «в» ч. 2 ст. 158 УК РФ, як умисне заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, небезпечного для життя людини, із застосуванням предметів, використаних у якості зброї, вбивство та крадіжка.

За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність ч. 1 ст. 121 (Умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя), п.п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 (Умисне вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб з метою приховати інше кримінальне правопорушення або полегшити його вчинення), ч. 3 ст. 185 (Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому).

За вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 (Умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння) передбачене покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

За вчинення злочину передбаченого п.п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 (Умисне вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб з метою приховати інше кримінальне правопорушення або полегшити його вчинення) передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

За вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 (Крадіжка, що завдала значної шкоди потерпілому) передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури заміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України та визначає покарання. За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковим жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

Для приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність до кримінального законодавства України та не посилюючи кримінальне покарання, необхідно застосувати положення ст. 69 Кк України при призначенні покарання за ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 372, 602-604, 610 КПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України в особі головного спеціаліста сектору судової роботи та міжнародного співробітництва у Полтавській області відділу судової роботи та міжнародної допомоги Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_4 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Вирок Тверського обласного суду Російської Федерації від 21.02.2017 року, зі змінами, внесеними постановою Калініського районного суду Тверської області від 26.09.2019 року за яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за вчинення злочинів, передбачених п «з» ч. 2 ст. 111, п.п. «ж», «к» ч. 2 ст. 105, п. «в» ч. 2 ст. 158 УК РФ до покарання у вигляді 14 років 11 місяців позбавлення волі - привести у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, п.п.9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- ч. 1 ст. 121 КК України 5 років позбавлення волі;

- п.п.9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України 13 років позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 із застосуванням ст. 69 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жарковського районного суду Тверської області від 24.11.2015 року та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 14 років 11 місяців.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту винесення вироку з 21 лютого 2017 року. Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання період попереднього тримання під вартою з 13 березня 2016 року по 20 лютого 2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1