УХВАЛА

про продовження обвинуваченим запобіжних заходів

04 лютого 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000031 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Рівненському міському суді Рівненської області перебуває вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не має.
Відповідно до абзацу 5 пункту 20-5 Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Таким чином, беручи до уваги, що суддя ОСОБА_12 , який бере участь у колегіальному розгляду справи, на даний час перебуває на лікуванні, суд вважає за можливе розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених лише головуючим.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 було продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 05 лютого 2022 року.
Строк запобіжних заходів стосовно обвинувачених закінчується 05 лютого 2022 року, однак призначити судове засідання та завершити кримінальне провадження до цієї дати неможливо.
Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та їх захисники в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених, та просили суд змінити їм міру запобіжного заходу на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суддя вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .
За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді довічного позбавлення волі, що на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Про намір обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини, свідчить його поведінка, після вчинення інкримінованих йому злочинів, а саме те, що він одразу після вчинення злочинів залишив місце вчинення розбійного нападу та виїхав за межі Сарненського району Рівненської області. Також, в момент затримання обвинувачених, останні намагались втекти від працівників правоохоронних органів, а також приховати вогнепальну зброю, яка ними використовувались під час вчинення інкримінованих злочинів, здійснивши, попередньо, її неповне розбирання. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_6 достеменно відомо про місце проживання потерпілого ОСОБА_13 , а тому, в разі не продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній може особисто чи за допомогою сторонніх осіб чинити тиск на потерпілого ОСОБА_13 , з метою зміни ним своїх показань. Крім того, згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 , за час проходження служби у вказаній військовій частині ОСОБА_6 зарекомендував себе з негативної сторони, а 18.07.2016 року самовільно залишив вказану військову частину. Окремо слід зазначити, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного насильницького злочину з використанням та застосуванням вогнепальної зброї, кваліфікуючою ознакою якого є спричинення тяжких наслідків, а саме, смерть людини. Крім того, під час слідства, в процесі проведення огляду гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражного корпоративну «Аграрник» по вул. Покровській в м. Житомир, який протягом останнього року використовували обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено велику кількість різноманітної бойової стрілецької вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, яка разом з іншою вогнепальною зброєю, що була вилучена на місці вчинення злочину, а також на місці затримання обвинувачених 28.01.2017 року, за обліками МВС України рахується як викрадена з військової частини польова пошта НОМЕР_3 в зоні проведення антитерористичної операції. Місце проживання та реєстрації обвинуваченого ОСОБА_6 знаходиться поза межами Рівненської області, що не дає змоги здійснювати належний контроль за його поведінкою та місцем проживання, в разі застосування стосовно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, що на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Про намір обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини, свідчить його поведінка, після вчинення інкримінованих йому злочинів, а саме те, що він одразу після вчинення злочинів залишив місце вчинення розбійного нападу та виїхав за межі Сарненського району Рівненської області. Також, в момент затримання обвинувачених, останні намагались втекти від працівників правоохоронних органів, а також приховати вогнепальну зброю, яка ними використовувались під час вчинення інкримінованих злочинів, здійснивши, попередньо, її неповне розбирання. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 достеменно відомо про місце проживання потерпілого ОСОБА_13 , а тому, в разі не продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній може особисто чи за допомогою сторонніх осіб чинити тиск на потерпілого ОСОБА_13 , з метою зміни ним своїх показань. Окремо слід зазначити, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного насильницького злочину з використанням та застосуванням вогнепальної зброї, кваліфікуючою ознакою якого є спричинення тяжких наслідків, а саме, смерть людини. Крім того, під час слідства, в процесі проведення огляду гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражного корпоративну «Аграрник» по вул. Покровській в м. Житомир, який протягом останнього року використовували обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено велику кількість різноманітної бойової стрілецької вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, яка разом з іншою вогнепальною зброєю, що була вилучена на місці вчинення злочину, а також на місці затримання обвинувачених 28.01.2017 року, за обліками МВС України рахується як викрадена з військової частини польова пошта НОМЕР_3 в зоні проведення антитерористичної операції, що дає підставу вважати, що протиправна діяльність обвинуваченого ОСОБА_4 спільно з іншими співучасниками розбійного нападу має стійкий, організований, систематичний та тривалий характер. Окрім того, місце проживання та реєстрації обвинуваченого ОСОБА_4 знаходиться поза межами Рівненської області, що не дає змоги здійснювати належний контроль за його поведінкою та місцем проживання, в разі застосування стосовно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Про намір обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини, свідчить його поведінка, після вчинення інкримінованих йому злочинів, а саме те, що він одразу після вчинення злочинів залишив місце вчинення розбійного нападу та виїхав за межі Сарненського району Рівненської області. Також, в момент затримання обвинувачених, останні намагались втекти від працівників правоохоронних органів, а також приховати вогнепальну зброю, яка ними використовувались під час вчинення інкримінованих злочинів, здійснивши, попередньо, її неповне розбирання. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_8 достеменно відомо про місце проживання потерпілого ОСОБА_13 , а тому, в разі не продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній може особисто чи за допомогою сторонніх осіб чинити тиск на потерпілого ОСОБА_13 , з метою зміни ним своїх показань. Крім того, згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 , за час проходження служби у вказаній військовій частині ОСОБА_8 зарекомендував себе з негативної сторони, а 18.07.2016 року самовільно залишив вказану військову частину. Окремо слід зазначити, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного насильницького злочину з використанням та застосуванням вогнепальної зброї, кваліфікуючою ознакою якого є спричинення тяжких наслідків, а саме, смерть людини. Крім того, під час слідства, в процесі проведення огляду гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражного корпоративну «Аграрник» по вул. Покровській в м. Житомир, який протягом останнього року використовували обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено велику кількість різноманітної бойової стрілецької вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, яка разом з іншою вогнепальною зброєю, що була вилучена на місці вчинення злочину, а також на місці затримання обвинувачених 28.01.2017 року, за обліками МВС України рахується як викрадена з військової частини польова пошта НОМЕР_3 в зоні проведення антитерористичної операції. Місце проживання та реєстрації обвинуваченого ОСОБА_8 знаходиться поза межами Рівненської області, що не дає змоги здійснювати належний контроль за його поведінкою та місцем проживання, в разі застосування стосовно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, що на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Про намір обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини, свідчить його поведінка, після вчинення інкримінованих йому злочинів, а саме те, що він одразу після вчинення злочинів залишив місце вчинення розбійного нападу та виїхав за межі Сарненського району Рівненської області. Також, в момент затримання обвинувачених, останні намагались втекти від працівників правоохоронних органів, а також приховати вогнепальну зброю, яка ними використовувались під час вчинення інкримінованих злочинів, здійснивши, попередньо, її неповне розбирання. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_9 достеменно відомо про місце проживання потерпілого ОСОБА_13 , а тому, в разі не продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній може особисто чи за допомогою сторонніх осіб чинити тиск на потерпілого ОСОБА_13 , з метою зміни ним своїх показань. Окремо слід зазначити, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисного насильницького злочину з використанням та застосуванням вогнепальної зброї, кваліфікуючою ознакою якого є спричинення тяжких наслідків, а саме, смерть людини. Крім того, під час слідства, в процесі проведення огляду гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражного корпоративну «Аграрник» по вул. Покровській в м. Житомир, який протягом останнього року використовували обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено велику кількість різноманітної бойової стрілецької вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, яка разом з іншою вогнепальною зброєю, що була вилучена на місці вчинення злочину, а також на місці затримання обвинувачених 28.01.2017 року, за обліками МВС України рахується як викрадена з військової частини польова пошта НОМЕР_3 в зоні проведення антитерористичної операції, що дає підставу вважати, що протиправна діяльність обвинуваченого ОСОБА_9 спільно з іншими співучасниками розбійного нападу має стійкий, організований, систематичний та тривалий характер. Згідно довідки про судимість обвинуваченого ОСОБА_9 , останнього раніше неодноразово притягували до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, що пов`язані із застосуванням насильства, що також свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_9 , а також про те, що протиправна діяльність останнього набула форми злочинного промислу. Місце проживання та реєстрації обвинуваченого ОСОБА_9 знаходиться поза межами Рівненської області, що не дає змоги здійснювати належний контроль за його поведінкою та місцем проживання, в разі застосування стосовно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.
При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , суд виходить з необхідності уникнення вищеперерахованих ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, незаконно впливати на потерпілих, свідків, також із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.
Отже, підстави, за яких судом було застосовано до обвинувачених запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.
Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань обвинувачених про зміну запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 задоволити.
Продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів з 04 лютого 2022 року до 04 квітня 2022 року.
Продовжити ОСОБА_9 строк тримання під вартою на 60 днів з 04 лютого 2022 року до 04 квітня 2022 року.
Продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів з 04 лютого 2022 року до 04 квітня 2022 року.
Продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів з 04 лютого 2022 року до 04 квітня 2022 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 вважати такими, що втратили чинність з моменту постановлення даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1