Справа № 199/3955/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0000279 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_7 під вартою на 60 днів, яке обґрунтовує тим, що обвинувачений підозрюється у вчинені умисного тяжкого злочину проти власності, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, скоювати інші злочини.

Обвинувачений, захисник заперечували, просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати обвинуваченому запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, а якщо суд задовольнить клопотання прокурора зменшити розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді, проти чого прокурор заперечував.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд враховує, що тримання під вартою у відповідності до пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення ЄСПЛ «Хайредінов проти України»).

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд враховує, що обвинувачений який є громадянином іншої держави, не має власного житла у місті Дніпрі, обвинувачуються у вчиненні аналогічного умисного тяжкого злочину проти власності в період іспитового строку, та за законом у разі доведення вини, ОСОБА_7 може бути призначено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі із застосуванням вимоги ч. 1 ст.71 КК України, тому на думку суду, вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, можливість істотно перешкоджати кримінальному провадженню, скоювати інші злочини, вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

Крім того, суд враховує, що в Кіровському районному суді м Дніпропетровська та Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська перебувають на розгляді обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає більш м`які альтернативні запобіжні заходи такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, забезпечити необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення обвинуваченого від суду або переховування, скоювати злочини, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з викладеним та наявністю фактів про існування реального суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Суд також вважає, що підстав для зменшення суми застави у вигляді 90800 гривень не має, оскільки розмір визначеної слідчим суддею застави є співмірним з тяжкістю кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_5 та не є таким, що заздалегідь є непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Керуючись ст.ст.369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Зугдіді Республіка Грузія, - у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 грудня 2021 року включно.
Відмовити у задоволенні клопотання стороні захисту про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на іншій запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, та зменшення суми застави, визначеної ОСОБА_5 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання, потерпілій для відома.

Відповідно до п. 1-1 ч.2 ст. 395 КПК України ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1