Справа № 694/300/21
провадження №1-кп/694/116/21
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
21.12.2021 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, громадянина України, українця, проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого за ч. 3 ст. 185 КК України Звенигородським районним судом Черкаської області від 11.02.2015 до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_7 ,
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що в грудні 2020 року, проник шляхом розбиття шибки до підсобного приміщення за вказаною адресою з метою викрасти фару до мотоцикла, але не встиг розпорядитись викраденим, оскільки був затриманий працівниками охоронної фірми. Розкаюється за вчинення інкримінованого злочину, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. Надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав що претензій до обвинуваченого не має. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Показання ОСОБА_9 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує:
-ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно ст. 66 КК
України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого - раніше судимий, судимість в законному порядку не знята та не погашена, за місцем проживання характеризується нейтрально, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також те, що вказане кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, є тяжким, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_9 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази відсутні
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1