ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/3279/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/255/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.125 КК
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника
потерпілих ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2021 року задоволено клопотання ОСОБА_10 та звільнено його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2019 року за № 0000139 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - закрито.
Суд своє рішення мотивував тим, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано суду безсумнівних та беззаперечних доказів наявності підстав, які перешкоджають звільненню обвинуваченого від кримінальної відповідальності, тому дійшов висновку, що є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу Теребовлянського районного суду від 30 червня 2021 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вважає, що зазначена ухвала Теребовлянського районного суду є незаконною та підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Посилається на те, що під час судового засідання 30.06.2020 року суд перейшов до розгляду клопотання обвинуваченого та необґрунтовано його задовольнив, незважаючи на аргументи прокурора та потерпілих щодо відсутності підстав для цього.
Вказує, що судом не взято до уваги, вимог КІІК, які регламентують порядок зміни обвинувачення прокурором.
Зокрема, апелянт зазначає, що у разі відмови погодити змінений обвинувальний акт, прокурор, який ініціював вказане питання не уповноважений надалі підтримувати публічне обвинувачення. В даному випадку суду необхідно з`ясувати чи було змінено обвинувачення та надати можливість прокурору надати змінений обвинувальний акт на підтвердження цього.
Посилається на те, що відповідно до висновку експерта отримані потерпілою ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку із зовнішнім ушкодженням відповідно до «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день). Тому дії ОСОБА_10 , які виразились у спричиненні потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку із зовнішнім ушкодженням у вигляді кровопідпливів правої половини обличчя, скроні та тімені справа та синець правої привушної ділянки слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України.
Вважає, що поза увагою суду залишилося те, що правильна кваліфікація дій ОСОБА_10 у даному випадку мала суттєве значення для прийняття рішення про можливість закриття справи у зв`язку із закінченням строків давності.
Вказує, що судом не перевірено доводи щодо можливого ухилення ОСОБА_10 від суду, на що вказувалось сторонами.
Зазначає, що під час розгляду справи Теребовлянським районним судом ОСОБА_10 неодноразово ухилявся від явки до суду, що зокрема вбачається із ухвали Теребовлянського районного суду від 06 травня 2020 року про застосування приводу до обвинуваченого у зв`язку із його неявкою в судове засідання без поважних причин.
Вважає, що при винесенні ухвали про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд першої інстанції належним чином не перевірив чи дійсно строки давності спливли, чи особа не ухилялася від слідства та суду, чи не зупинявся перебіг строку давності, чи не переривався через вчинення нового кримінального правопорушення, чи правильно обчислені строки давності і чи дійсно настали передбачені ст. 49 КК підстави.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу про закриття кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2019 за №0000139 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Вважає, що ухвала винесена з порушенням процесуального та матеріального права.
Посилається на те, що судом не закінчено процесуальної дії, щодо розгляду клопотання прокурора, яким було висловлено свою позицію про те, що він вже має погоджений вищестоящим прокурором змінений обвинувальний акт на більш тяжкий злочин, а саме на ч. 2 ст. 125 КК України.
Зазначає, що судом проігноровано дане пояснення прокурора і почато розгляд клопотання обвинуваченого, яке надійшло до суду пізніше заявленого клопотання прокурором, а саме після судового засідання 15.06.2021 року, так як було подано через канцелярію суду після розгляду.
Вважає, що судом порушено процесуальний порядок проведення судового розгляду, а саме - черговості заявлених клопотань і відповідно їх розгляду.
Вказує, що посилання в тексті оскаржуваної ухвали суду на обов`язок невідкладного розгляду клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження не можна визнати обґрунтованим, так як суд зобов`язаний дотримуватись порядку проведення судового засідання та черговості розгляду клопотань, враховуючи, що розгляд клопотання прокурора вже розпочався, тому тільки після встановленої процедури розгляду клопотання прокурора можна було розпочинати розгляд клопотання обвинуваченого.
Зокрема, апелянт зазначає, що звільнятися від кримінальної відповідальності може лише особа, яка є винною у вчиненні кримінального правопорушення, а якщо особа не визнає своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, але при цьому не заперечує проти закриття провадження, то закриття провадження за таких обставин по суті є «ілюзією», яку створює суд такій особі.
Вказує, що коли мають місце такі випадки (невизнання особою вини у вчиненні кримінального провадження, але водночас згода на закриття кримінального провадження з підстави закінчення строку давності) кримінальне провадження, має або ж продовжуватися в загальному порядку для встановлення вини особи та, відповідно, її виправдання чи засудження вироком.
Вважає, що судом першої інстанції в тексті оскаржуваної ухвали приховано фактичні обставини, а саме той факт що прокурором заявлено клопотання саме про зміну обвинувачення на більш тяжкий злочин.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_10 повторно, без поважних причин, не з`явилися в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, представника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, просять їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за наступних обставин.
24 квітня 2019 року близько 10.40 год., в АДРЕСА_1 між ОСОБА_10 та його колишньою дружиною ОСОБА_9 виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, 24 квітня 2019 року близько 10:40 год. ОСОБА_10 перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час конфлікту із ОСОБА_9 - ОСОБА_10 знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом та посягання на нього є кримінально караним, наблизився до ОСОБА_9 та на наніс три удари кулаками рук в ділянку голови та обличчя.
В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_10 спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку із зовнішнім ушкодженням у вигляді кровопідпливів правої половини обличчя, скроні та тімені справа та синець правої привушної ділянки, які за ступенем тяжкості належать до легких.
Вказаними діями, що виразились в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
В подальшому, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом спрямованим на завдання умисних тілесних ушкоджень 24 квітня 2019 року близько 10:40 год., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час конфлікту із ОСОБА_8 , знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом та посягання на нього є кримінально караним, наблизився до ОСОБА_8 та наніс безліч ударів руками та ногами в ділянку голови, обличчя та шиї.
В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_10 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садна чола зліва, перенісся, лівої виличної ділянки, із ознаками забиття м`яких тканин та садна бокової поверхні шиї зліва у верхній третині, синець та садна бокової поверхні шиї зліва в середній третині, які за ступенем тяжкості належать до легких.
Вказаними діями, що виразились в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до звукозапису судового засідання від 15 червня 2021 року суд задовольнив клопотання прокурора, відклав судове засідання на 30 червня 2021 року з підстав зміни обвинувачення, надавши, відповідно до ст. 341 КПК України прокурору час для складення та погодження відповідного процесуального документа.
Як стверджує звукозапис судового засідання від 30.06.2021 року, суд з`ясувавши, що прокурор змінив обвинувачення з підстав вчинення тяжчого кримінального правопорушення, не прийняв змінений обвинувальний акт, а розглянув клопотання захисника ОСОБА_11 про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України, чим порушив процедуру порядку зміни обвинувачення щодо ОСОБА_10 ..
Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім у випадках, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Стаття 3 КПК України визначає державне обвинувачення як процесуальну діяльність прокурора, що полягає в доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Із реалізацією зазначених засад кримінального провадження пов`язано право прокурора на коригування початкового обвинувачення в суді з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення у зв`язку зі встановленням нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа (ч. 1 ст. 338 КПК України).
Відповідно до змісту таких засад кримінального провадження, як змагальність і диспозитивність, сторони процесу самостійно обстоюють свої правові позиції, права, свободи і законні інтереси засобами, передбаченими КПК України, а також є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зі свого боку суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
У своїй апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що згідно з висновком експерта отримані потерпілою ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку із зовнішнім ушкодженням у вигляді кровопідпливів правої половини обличчя, скроні та тімені справа та синець правої привушної ділянки відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день), що слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд, порушуючи процедуру порядку зміни обвинувачення щодо ОСОБА_10 , проігнорував правову кваліфікацію кримінального правопорушення, що має суттєве значення для прийняття рішення про можливість закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Окрім того, вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності суд належним чином не переконався, що останній не ухилявся від досудового слідства та суду чи зупинялися (переривалися) строки давності, як про це звертав увагу прокурор в судовому засіданні 30 червня 2021 року, оскільки це є однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності.
Беручи до уваги те, що суд першої інстанції, не виклавши фабулу обвинувачення, не встановивши складу кримінального правопорушення, за якою звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності, порушив процедуру порядку зміни обвинувачення щодо ОСОБА_10 , прийшов до передчасного висновку про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно з вимогами ч.1 ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення, в зв`язку з чим доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілих є слушними, підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Під час нового розгляду необхідно усунути вказані порушення, постановити рішення, яке відповідає вимогам ст.370 КПК.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2021 року, якою ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000139 закрито - скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді