1Справа № 335/1433/21 1-кс/335/4235/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2021 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000072 від 7 лютого 2021 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 122 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2021 адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася з вказаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0000072 від 07.02.2021 року, вилученого в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- предмет, схожий на травматичний пістолет «Форт-12РМ» к.9мм., НОМЕР_1 ;

- предмет, схожий на магазин до пістолету, в якому знаходяться 13 патронів з маркуванням «Форт 9мм».

Клопотання обґрунтовується тим, що 11.03.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя проведено обшук в житловому приміщенні, квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 . Обшук проводився слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 .

В ході обшуку було вилучено майно, а саме:

- предмет, схожий на травматичний пістолет «Форт-12РМ» к.9мм., НОМЕР_1 ;

- предмет, схожий на магазин до пістолету, в якому знаходяться 13 патронів з маркуванням «Форт 9мм»;

- дозвіл на зброю (Форт-12РМ» к.9 мм, НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , виданий від 04.08.2016 на ім`я ОСОБА_4 .

На сьогоднішній день стало відомо, що слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжі ОСОБА_6 постановлено ухвалу від 15.03.2021 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду від 23.04.2021 арешт було знято з:

- дозволу на зброю (Форт-12РМ» к.9 мм, НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , виданий від 04.08.2016 на ім`я ОСОБА_4 .

Розгляд клопотання був проведений без виклику представника власника майна та самого власника майна.

Ані власникам майна, ані особам, в користуванні яких знаходилось вилучене майно в ході обшуку згідно протоколу обшуку від 11.03.2021, підозри не вручено. Більш того, як зазначає адвокат, підозри по даному кримінальному провадженні взагалі нікому не вручено. Клопотання вважає обґрунтованим, просила його задовольнити в повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_3 звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні клопотання наполягає.

Слідчий або прокурор в судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду клопотання були повідомлені судом належним чином.

02.08.2021 року на адресу суду від слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 надійшли матеріали заперечення на клопотання, відповідно до яких слідчий просив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуття в судове засідання учасників процесу в даному кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, матеріали заперечення на клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Так, при здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, шо СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000072 внесеного до ЄРДР від 07.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 122 Кримінального кодексу України.

В межах вищезазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2021 у справі № 335/1433/21 (провадження № 1-кс/335/1626/2021), накладено арешт на майно, яке було вилучено 11.03.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- предмет, схожий на травматичний пістолет «Форт-12РМ» к.9мм., НОМЕР_1 ;

- предмет, схожий на магазин до пістолету, в якому знаходяться 13 патронів з маркуванням «Форт 9мм»;

- дозвіл на зброю (Форт-12РМ» к.9 мм, НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , виданий від 04.08.2016 на ім`я ОСОБА_4 .

Як вбачається з ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2021, накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що майно вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженню, може бути об`єктом кримінально протиправних дій.

Постановою старшого лейтенанта поліції слідчого ГУНП в Запорізькій області від ОСОБА_5 від 11.03.2021 року, майно, вилучене під час обшуку від 11.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000072 від 07.02.2021.

Також встановлено, що на час розгляду клопотання жодній особі про підозру не повідомлено.

Як передбачено п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Із змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. З даної норми випливає, що застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.

Частиною 7 ст. 237 КПК України закріплено, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час здійснення досудового розслідування, встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2021 частково скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2021 у справі № 335/1433/21 провадження 1-кс/335/1626/2021 на дозвіл на зброю (Форт-12РМ» к.9 мм, НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , виданий від 04.08.2016 на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно з наданих слідчим супровідних листів, встановлено, що вилучені предмет, схожий на травматичний пістолет «Форт-12РМ» к.9мм., НОМЕР_1 та предмет, схожий на магазин до пістолету, в якому знаходяться 13 патронів з маркуванням «Форт 9мм» - були направлені до Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової балістичної експертизи, згідно постанови винесеної слідчого.

При цьому необхідно зазначити, що згідно досліджених висновків експертів Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, вилучене майно у кримінальному провадженні, досудове розслідування яке здійснюється щодо подій, які відбулись 07.02.2021 біля ресторану «Зурган», за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. І. Алексєєва, 56, не є об`єктом кримінально-протиправних дій, що не містить на собі слідів злочинів, по якому здійснюється досудове розслідування.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 100 цього ж Кодексу речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, зокрема, у вигляді предметів, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З наведеного витікає, що з часу накладення арешту органом досудового розслідування не встановлено достатніх даних, які б вказували на причинно-наслідковий зв`язок між вилученим майном, яке належить ОСОБА_4 , отже на теперішній час очевидною є відсутність необхідності в позбавлені ОСОБА_4 правомочностей власника відносно арештованого майна.

Слідчим в судовому засіданні не підтверджено, що слідство володіє будь-якими іншими доказами цього.

Отже стороною обвинувачення не доведено сам факт того, що вилучене в ході обшуку майно, було об`єктом кримінально-протиправних дій, набуто кримінально-протиправним шляхом або отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не доведено потребу досудового розслідування в подальшій дії арешту спірного майна та не виправдано такий ступінь втручання у права і інтереси власника.

Рішення слідчого судді про скасування арешту майна узгоджується з положеннями наступних правових норм. Так, відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно зі ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до Рішення Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Рішення Європейського Суду від 24.03.2005 по справі «Фрізен проти Російської Федерації» наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» констатовано, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, у зв`язку з чим клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2021 у справі № 335/1433/21 провадження 1-кс/335/1326/2021, на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- предмет, схожий на травматичний пістолет «Форт-12РМ» к.9мм., НОМЕР_1 ;

- предмет, схожий на магазин до пістолету, в якому знаходяться 13 патронів з маркуванням «Форт 9мм»;

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1