Справа № 519/698/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2022 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2021 за № 0000127, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаїв, за національністю українець, громадянин України, із середньою освітою, тимчасово не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючий за адресою АДРЕСА_2 , а також за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимий:
- 10.04.2019 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 26.04.2021 ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання,
обвинувачений у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

Встановив:
ОСОБА_4 09 квітня 2021 року, близько 15 години 20 хвилин, більш точного часу в ході дізнання не встановлено, проходячи по польовій дорозі, що веде до бази відпочинку «Літорал» в місті Южне Одеської області знайшов біля куща на землі, обмотаний ізоляційною липкою стрічкою чорного кольору прозорий полімерний пакеті з замком «zip-lock» із порошкоподібною речовиною фіолетового кольору із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентал-1-он). В цей момент у ОСОБА_4 виник протиправний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання вказаної психотропної речовини, без мети збуту.

З метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту ОСОБА_4 умисно підібрав з поверхні землі та залишив при собі обмотаний ізоляційною липкою стрічкою чорного кольору прозорий полімерний пакеті з замком «zip-lock» із порошкоподібною речовиною фіолетового кольору із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, після чого став незаконно зберігати при собі під лівим рукавом светра, одягненого на ньому, прикріпленим в районі лівого ліктьового суглобу лівої руки, для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 09 квітня 2021 року в період часу з 15 години 50 хвилин до 16 години 35 хвилин проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, за адресою: Одеська область, місто Южне, польова дорога біля бази відпочинку «Літорал», під час проведення якого, у ОСОБА_4 , виявлено та вилучено один обмотаний ізоляційною липкою стрічкою чорного кольору прозорий полімерний пакеті з замком «zip-lock» із порошкоподібною речовиною фіолетового кольору, який містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентал-1-он), з кількісним вмістом 0,298 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за вищевикладених обставин визнав повністю. Підтвердив, що 09 квітня 2021 року, близько 15 години, проходячи по польовій дорозі, що веде до бази відпочинку «Літорал» в місті Южне Одеської області знайшов біля куща на землі, обмотаний ізоляційною липкою стрічкою чорного кольору прозорий полімерний пакет із наркотичною речовиною, який підібрав та попрямував із ним до баз відпочинку, після чого його виявили працівники поліції. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Судом також враховується, що обвинувачений не одружений, офіційно не працює, раніше судимий (звільнено від відбування покарання), по місцю проживання характеризується посередньо (скарг не надходило), на профілактичному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Южненська міська лікарня» ЮМР не знаходиться.

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його історію правопорушень, а також «середній» рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та «середній» рівень небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі в його випадку можливе та не становить дуже високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб.

На підставі викладеного, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Відповідно до абз. 3 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10.04.2019 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Нове кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив 09.04.2021.

Однак, ухвалою Южного міського суду Одеської області від 26.04.2021 ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10.04.2019. Зазначена ухвала не скасована та набрала законної сили.

Таким чином, відсутні підстави для призначення покарання за сукупністю вироків із застосуванням ст. 71 КК України.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд згідно постанови від 31.08.2021 у справі № 161/17428/18.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 1372,96 гривень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відомості про майно, на яке накладено арешт, інші процесуальні витрати у суду відсутні, тому дані питання судом не вирішувалися.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, з клопотанням про застосування до обвинуваченого на період до набрання вироком законної сили запобіжного заходу прокурор в ході судового розгляду не звертався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Речові докази: порошкоподібну речовину фіолетового кольору масою 0,411 г. знаходиться в прозорому полімерному пакеті з замком «zip-lock», яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентал-1-он). Кількісний вміст PVP в наданій речовині становить 0,298 г., які зберігаються в камері зберігання речових доказів, знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Южного міського суду ОСОБА_6