Єдиний унікальний номер 205/5445/16-к
Провадження №1-кп/205/506/22
У Х В А Л А

03 березня 2022 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

розглядаючи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Дніпрі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, в обґрунтування якого зазначив, що на даний час для даного кримінального провадження наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, в разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, останній матиме потенційну можливість продовжити вчиняти злочини та ухилитися від суду шляхом переховування, крім того є ризик незаконного впливу на свідків.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, так як прокурором не було надано доказів на підтвердження наявності вказаних ним ризиків для даного кримінального провадження, при цьому просив змінити запобіжний захід на більш м`який, врахувавши наявність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків (бабці похилого віку, яка потребує піклування з боку ОСОБА_5 та на утриманні неповнолітня дитина, батьком якої, хоча і не офіційно, є обвинувачений), а також стан здоров`я останнього, який хворіє на тяжку хворобу цироз печінки. Крім того, захисник звернула увагу суду на те, що на даний час держава перебуває у стані війни та потребує допомоги від населення, для забезпечення обороноздатності та виконання інших необхідних завдань для захисту України. Обвинувачений ОСОБА_6 бажає бути потрібним для захисту нашої держави, готовий допомагати Збройним силам України та силам територіальній оборони.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора також заперечував, підтримав клопотання захисника, просив суд змінити йому запобіжний захід на більш м`який, надавши можливість приносити користь державі під час війни, обіцяв сумлінно виконувати свої процесуальні обов`язки обвинуваченого у кримінальному провадженні.
Суд, вислухавши клопотання прокурора та захисника, думку обвинуваченого, дослідивши їх доводи і обґрунтування, вважає, що клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу необхідно задовольнити з наступних підстав.
Так, суд обґрунтовано вважає, що на даний час відсутні передбачені ст.177 КПК України ризики, для даного кримінального провадження на які у своєму клопотанні посилається прокурор. Прокурором не надано об`єктивних та переконливих доказів на підтвердження їх існування. Клопотання саме по собі дублює попереднє, аналогічне клопотання, з викладенням тих самих ризиків, у зв`язку з чим, суд критично відноситься до висновків прокурора.
Приймаючи дане рішення, судом враховано посилання сторони захисту на наявність досить стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого та необхідність здійснювати догляд за рідною бабцею людиною похилого віку, що саме у даний час, коли держава перебуває у стані війни з боку агресора збройних сил РФ, є необхідним гарантом безпеки для неї.

Крім того, судом враховано фактичний тривалий строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та його запевнення щодо подальшої право-слухняної поведінки, виконання процесуальних обов`язків покладених на нього судом.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суд також враховує сталу практику Європейського суду з прав людини, зокрема, відповідно до п.47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі «Болдирєв проти України» викладені висновки про те, що - згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри, перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та «І.А. проти Франції».

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.110,369,371,372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на біль м`який задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме:
- не виїжджати за межі м. Дніпра та Дніпропетровської області без дозволу суду;
- прибувати за першою вимогою суду;
- повідомляти суд про зміну місця мешкання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Копія вірна: Суддя

Секретар -