Справа №:755/8937/21
Провадження №: 1-кп/755/1140/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2021 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005909 від 29.11.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. ч. 1, 2 ст. 361, ч. ч. 1, 2 ст. 200 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перебуває вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 . У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявила та подала письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді застави на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника. Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, посилаючись на те, що ризики, які існували при обрані запобіжного заходу існують і на даний час. Крім того, зазначив, що тільки запобіжний захід, який наданий момент застосований до ОСОБА_3 , може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Представник потерпілого у судовому засіданні погодився з доводами прокурора. Обґрунтовуючи клопотання, захисник вказує, що 01.12.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у виді 250 (двохсот пятидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 525 500 грн. 31.12.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було частково задоволено клопотання ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу до ОСОБА_3 та зменшено розмір застави до 150 (сто п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 315 300 грн. 14.01.2021 року на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві внесено заставу в розмірі, визначеному судом. Так з 14.01.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 діє запобіжний захід у вигляді застави.

26.01.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 182 КПК України відносно ОСОБА_3 .

Захисник у клопотанні вказує, що на даний час відносно обвинуваченого обов`язки не продовжено та на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки з моменту внесення застави та перебуваючи на волі, ОСОБА_3 жодних дій, які б вказували на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не вчиняв. Крім того, захисник зазначила, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання в м. Києві, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, а тому просить суд змінити запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

01.12.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у виді 250 (двохсот пятидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 525 500 грн. 31.12.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було частково задоволено клопотання ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу до ОСОБА_3 та зменшено розмір застави до 150 (сто п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 315 300 грн. 14.01.2021 року на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві внесено заставу в розмірі визначеному судом. Так з 14.01.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 діє запобіжний захід у вигляді застави.

26.01.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 182 КПК України, відносно ОСОБА_3

03.08.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 .
Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальною юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Вирішуючи питання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує положення КПК України, вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та, в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

В контексті практики ЄСПЛ, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що такий ризик є маловірогідним і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення у справі «Панченко проти Російської Федерації» від 08.02.2005). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови» від 04.10.2005).

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя, суд окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

ЄСПЛ неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, а також рішеннях у справах «Третьяков проти України» від 29.09.2011, «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також про те, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, при постановленні слідчими суддями Дніпровського районного суду міста Києва ухвали від 01.12.2020 року про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 та ухвали від 31.12.2020 року про зміну запобіжного заходу були предметом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів») як наявність обґрунтованої підозри, так і існування ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Таким чином, суд вважає, що у даному випадку доводи сторони захисту про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, а ризики, про які було заявлено на момент застосування слідчим суддею запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , не втратили свою актуальність та продовжують існувати.

Під час судового розгляду судом не встановлено обставин, які не були враховані під час застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу. Поряд із цим, стороною захисту не надано суду доказів, що свідчили б про зменшення чи невілювання існуючих у провадженні ризиків.

Захисником також не наведено нових обґрунтованих доводів щодо наявності нових обставин, які тягнуть за собою зміну застосованого запобіжного заходу. Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.08.2021 року захиснику ОСОБА_6 суд відмовляв у задоволенні аналогічного клопотання.

Отже, суд приходить до висновку, що на день розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу обставини, які є підставою для застосування запобіжного заходу, не спростовані, не змінились та продовжують існувати, з огляду на що, застосований запобіжний захід є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак не приймає доводи сторони захисту.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки в силу принципу змагальності сторін кримінального провадження стороною захисту не спростовано тверджень сторони обвинувачення, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 201, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено 01 жовтня 2021 року о 11 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1