Справа № 686/1190/22
Провадження № 1-кс/686/676/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому від 19 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000250 від 03.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що оскаржувана ним постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження № 0000250, є передчасною та невмотивованою, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що неправдивим є твердження у постанові про те, що допитати ОСОБА_3 та його дружину як свідка не виявилося можливим у зв`язку із відмовою від допиту, оскільки на допит їх не викликали.

Також зауважує, що не було допитано як свідка ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не проведено очної ставки між ним та ОСОБА_6 . Не було надано оцінки отриманих тілесних ушкоджень та не виконано ряду інших слідчих та процесуальних дій.

Копію постанови скаржник отримав лише 07.01.2022, а тому просить поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Скаржник у судове засідання не з`явився, направив заяву про проведення судового розгляду у його відсутності. Скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000250, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

Першим слідчим відділом (Відділом з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000250 від 03.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Слідчим суддею встановлено, оскаржувана постанова слідчого була ухвалена 19 листопада 2020 року. Вказану постанову ОСОБА_3 отримав 07 січня 2022 року, зі скаргою до суду звернувся 13.01.2022, про що свідчить відмітка на конверті про відправлення поштового відправлення. За таких обставин вважаю, що строк на оскарження вищевказаної постанови слідчого скаржником не пропущений, оскільки після фактичного отримання ним її копії ОСОБА_3 зі скаргою до суду звернувся у встановлені законом строки.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Цих вимог Закону слідчий не виконав та передчасно прийняв постанову про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Встановлено, що постановою слідчого Першого слідчого відділу (Відділо з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому від 19 листопада 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР послугувала ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.02.2020 року, якою було зобов`язано внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 28.12.2019.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення від 28.12.2019 ОСОБА_3 повідомляв, що 13 лютого 2019 року близько 16 год. до його домоволодіння в с. Ковалівка Олевського району Житомирської області приїхала працівниця Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , яка після розмови та перевірки документів незаконно застосувала до ОСОБА_3 спецзасоби, а саме одягнула кайданки на руки та насильно доставила до Олевського ВП. По дорозі з с. Ковалівка Олевського району до Олевського ВП в автомобілі ОСОБА_6 кулаком правої руки нанесла ОСОБА_3 декілька ударів в область обличчя та спричинила тілесні ушкодження.

15.02.2019 року ОСОБА_3 був обстежений судово-медичним експертом Олевського міжрайонного відділення бюро СМЕ Житомирської обласної ради, який виявив у нього тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких.

З матеріалів кримінального провадження №0000250 установлено, що слідчим Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Диспозиція ч. 1 ст. 365 КК України передбачає кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Безпосередній об`єкт кримінального правопорушення - встановлений порядок службової діяльності в правоохоронних органах.

Об`єктивну сторону перевищення влади або службових повноважень складає сукупність трьох ознак: 1) вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень; 2) суспільно небезпечні наслідки у виді істотної шкоди зазначеним у законі правоохоронюваним правам або інтересам; 3) причинний зв`язок між дією і наслідками.

Суб`єкт злочину - спеціальний (працівник правоохоронного органу).

Суб`єктивна сторона перевищення влади або службових повноважень характеризується виною у формі прямого умислу.

Отже, перевищення влади або службових повноважень утворює склад злочину, передбаченого ст. 365 КК України, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень.

Положеннями статті 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Отже, слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи усі ці обставини перевірені та їм надана належна правова оцінка.

Так, слідчим Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_7 у межах кримінального провадження було надано доручення начальнику Житомирського УВБ ДБВ НПУ ОСОБА_8 встановити та допитати свідків ОСОБА_6 , осіб, які спільно з ОСОБА_6 виїжджали до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .

Вказане доручення було виконано лише частково, зокрема 04.04.2020 допитано ОСОБА_6 , яка серед іншого повідомила, що після посадки ОСОБА_3 в службовий автомобіль на задній ряд сидінь останній після руху автомобіля наніс один удар правою ногою їй в обличчя, один удар цією ж ногою у грудну клітку та ногою прижав її обличчя до скла автомобіля, не надавши змоги звільнитися. Після припинення протиправних дій ОСОБА_3 його було супроводжено до Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП.

В іншій частині доручення не виконано та наявні рапорти наступного змісту:

-спільно з ОСОБА_6 до ОСОБА_3 виїжджав бувший інспектор сектору реагування патрульної поліції № 1 Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , який під час телефонної розмови категорично відмовився від дачі показань (рапорт від 10.04.2020);

- ОСОБА_3 категорично відмовився прибути до Житомирського управління ДВБ НП України для дачі показань у кримінальному провадженні (рапорт від 04.05.2020);

- ОСОБА_9 категорично відмовився прибути до Житомирського управління ДВБ НП України для дачі показань у кримінальному провадженні, про що повідомив ОСОБА_3 у ході телефонної розмови (рапорт від 04.05.2020).

Водночас, КПК України у ст. 135 передбачає порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні. Так, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ч. 1 ст. 136 КПК України).

Проте жодних відомостей про вручення повісток свідкам або виклик свідків по телефону матеріали кримінального провадження, а тому неможливо дійти висновку про обізнаність ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10 про їх виклик до слідчого.

Окрім того, у поданій до суду скарзі ОСОБА_3 заперечує факт виклику його та дружини до слідчого для дачі показань.

Також у кримінальному провадженні не допитано як свідка ОСОБА_11 , яка даючи пояснення у ході проведення службового розслідування за її зверненням, давала пояснення про те, що на обличчі брата були сліди побоїв. Після того, як вона залишила кабінет поліцейських та спустилася до чергової частини, то чула крики. Кричав її брат та кликав по допомогу (а.с.38).

Слід звернути увагу і на те, що згідно висновку судово-медичного обстеження ОСОБА_3 № 49 від 13.03.2019 у нього були виявлені тілесні ушкодження: синці: на спинці носа, в правій виличній ділянці, на нижній губі справа, крововилив на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи; садно лівої надбрівної дуги, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

За результатами проведеного досудового розслідування, слідчий дійшов висновку про те, що викладені ОСОБА_3 факти не знайшли свого підтвердження, а сприймаються органом досудового розслідування як такі, що спрямовані з метою уникнення кримінальної відповідальності за опір працівникам поліції.

Проте, слідчим не надано жодної оцінки тому факту, що судово-медичним експертом було констатовано наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 та не з`ясовано, ким та за яких обставин були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_3 (показання ОСОБА_6 у цій частині є неконкретизованими, остання лише указує на припинення протиправних дій, не зазначаючи при цьому хто і яким чином припиняв такі дії).

Не з`ясовано, чи застосовували працівники поліції (і якщо так, то хто саме) під час виконання повноважень до ОСОБА_3 заходи примусу у вигляді фізичного впливу та чи діяли при цьому у межах та порядку, передбаченому ст. 42, 45 Закону України «Про Національну поліцію» чи з явним виходом за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень.

Також слід звернути увагу і на те, що відповідно до норм діючого кримінального законодавства, склад злочину це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно-небезпечне діяння як злочинне. Враховуючи наведене вище, на думку слідчого судді, в постанові про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України), слідчий повинен конкретизувати в діях яких саме осіб відсутній склад кримінальних правопорушень та вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в діях саме цих осіб в даному випадку.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведено всебічно та повного, а тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження, на думку слідчого судді, є передчасним та таким, що зроблений без належного з`ясування всіх обставин справи.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Таким чином, прихожу до переконання, що постанова Першого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому від 19 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000250 від 03.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, є передчасною та ухвалена без з`ясування та перевірки всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому від 19 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000250 від 03.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1