УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2022 Справа №607/922/22

Провадження №1-кп/607/394/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 06.01.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Вигода, Борщівського району, Тернопільської області, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, що має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючої провізором аптеки «АНЦ», раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2019 ОСОБА_4 , переслідуючи кримінально-протиправний намір спрямований на отримання житлової субсидії, звернулась із заявою та зібраними документами в управління соціальної політики Тернопільської міської ради, власноручно заповнивши декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.

При поданні декларацій про доходи, ОСОБА_4 була попереджена про відмову в призначенні житлової субсидії або припиненні її надання та повернення надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії, у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання), їхні доходи, майновий стан і витрати та одночасно дала згоду на збір інформації про свою сім`ю та доходи, що необхідно для призначення житлової субсидії, про що свідчить її підпис на декларації від 29.05.2019.

Однак, ОСОБА_4 , переслідуючи свій кримінально-протиправний намір, умисно, шляхом обману, при заповненні розділу І декларації не вказала, що її чоловік ОСОБА_5 , протягом 12 місяців перед призначенням житлової субсидії здійснив покупку квартири на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тисяч гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , шляхом обману подала недостовірні відомості про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання). Як наслідок, згідно із рішенням начальника управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_4 було призначено житлову субсидію та надмірно виплачено кошти в розмірі 23461,88 грн., чим заподіяно Державному бюджету України шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України визнала повністю, дала пояснення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння кримінального правопорушення, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаялася, пояснила, що матеріальну шкоду відшкодувала в повному обсязі, просила звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.45 КК України, про що нею також зазначено у поданій письмовій заяві.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання та підтвердив, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаялася у вчиненому, завдані кримінальним проступком збитки відшкодувала повністю.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

За правилами п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, згідно з положеннями ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 2, 3 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Санкція ч.1 ст.190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.190 КК України є кримінальним проступком.

В судовому засіданні встановлено, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 дійсно мало місце, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і ОСОБА_4 винна в його вчиненні.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачена ОСОБА_4 зрозуміла наслідки закриття щодо неї кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

При вирішенні клопотання суд бере до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальне правопорушення, що відноситься до кримінальних проступків, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, завдані кримінальним правопорушенням збитки повністю відшкодовані обвинуваченою, яка має двох малолітніх дітей на утриманні, є особою, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність матеріально-правових, передбачених ст.45 КК України та процесуально-правових підстав для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, враховуючи, що за наявності сукупності вказаних обставин таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження відносно неї - закрити.

Таким чином, клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речові доказі та процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які підлягають стягненню з обвинуваченої, відсутні.

Керуючись ст.ст.284- 286, 372, 376 КПК України, ст.ст. 44, 45 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі статті 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000028 від 06.01.2022, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1