Справа № 456/1223/20
Провадження № 1-кп/456/180/2021
ВИРОК

іменем України

01 вересня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Станків Стрийського району Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, з повною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 121 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

встановив:

ОСОБА_3 , 11.02.2020, в період з 21 по 21.30 год, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту з батьком ОСОБА_8 , який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , скориставшись безпорадним станом останнього, умисно наніс численні удари кулаками обох рук в обличчя та тулуб потерпілого, спричинивши йому тілесне ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , передбачена частиною 1 статті 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в процесі розгляду кримінального провадження змінював свою позицію щодо винуватості по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 121 КК України. У судовому засіданні 04.06.2020 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. В подальшому змінив свою позицію, вину не визнав і суду пояснив, 11.02.2020 він підробляв на роботі і був у стані алкогольного сп`яніння, ввечері прийшов додому, сестра була на вулиці, вдома був тільки батько, який лежав на підлозі, вважає, що батько встав щоб попити і впав, тому він його підняв і витягнув на диван. Батько махав руками, і він дав йому пити. Потім прийшла сестра і племінник, викликали ШМД. Конфлікт можливо був, але чого не пам`ятає, часто батько злився на те, що він вживає алкоголь. Того дня він вживав самогон. Чи наносив удари руками батьку він не пам`ятає, можливо не навмисно. Має провали в пам`яті, а тілесні ушкодження могли утворитися від падіння, оскільки батько хотів вставати і падав, можливо вдарився об піч в кухні, яка біля дивану де знаходився батько. Скільки ударів наносив не пам`ятає.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та підлягають доказуванню.

Доказуванню у кримінальному провадження підлягають, подія кримінального провадження, винуватість обвинуваченого, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір завданої шкоди, розмір процесуальних витрат, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вина обвинуваченогоОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 121 КК України, доведена зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

показаннями потерпілої ОСОБА_5 , за змістом яких ОСОБА_9 разом з сестрою, її дітьми та батьком проживав в с. Фалиш. Їй подзвонили на наступний день після події, і повідомили, що батько в лікарні. Вона бачила в нього синець під очима, але не думає, що його міг вдарити ОСОБА_10 - обвинувачений. Батько після інсульту міг впасти, а коли його піднімали він махав руками. За ним дома переважно доглядав ОСОБА_10 , оскільки він самостійно міг сісти і встати, а ходити не міг. З лікарні вона забрала батька до себе, він помер через місяць після події.

показаннями свідка ОСОБА_11 , за змістом яких обвинувачений є її братом та вони проживали з батьком в одному будинку. Того дня брат прийшов додому з роботи, був в стані алкогольного сп`яніння. Вона пішла на вулицю, брат дивився телевізор, коли приблизно за 20 хвилин повернулася то побачила, що брат піднімав батька з підлоги і поклав на диван. Батькові було погано і він не міг дихати. Вона подзвонила сестрі ОСОБА_12 , яка викликала швидку. Батько мав силу в руках, однак погано ходив і часто падав. В брата не було конфлікту ні з батьком, ні з нею. На тілі батька синців і крові не бачила. Того дня батько падав з дивану два рази вона його піднімала. Коли пробував встати сам, то міг вдарятися різними частинами тіла, але тоді на обличчі тілесних ушкоджень у нього вона не бачила. Синці в батька побачила на наступний день в лікарні. Брат не міг підняти руку на батька.

показаннями свідка ОСОБА_13 , за змістом яких він проживає з мамою та сестрою по сусідству з обвинуваченим, який нерідко випивав, однак поводився зазвичай спокійно. Подія відбулася в лютому місяці, він в той час був у м. Стрийю, йому зателефонувала мама і повідомила, що в сусідів щось відбувається та попросила щоб він зателефонував до ОСОБА_14 , який проживає по сусідству. Він повернувся додому близько 23 год., вони з ОСОБА_14 взяли діда та поїхали в лікарню, дід був при свідомості і щось говорив, мав гематому на обличчі біля ока, крові він не пам`ятає.

рапортами від 11.02.2020, 12.02.2020, 13.02.2020 (а.к.п. 55, 56, 57), які підтверджують повідомлення ОСОБА_15 , лікарем ШМД та лікарем Стрийської ЦРЛ до Стрийського ВП про отримані ОСОБА_8 тілесні ушкодження;

протоколом огляду місця події від 13.02.2020 (а.к.п. 58-61), із застосуванням технічних засобів фіксації (а.к.п. 62-66), в якому описано місце вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до протоколу та долучених фото таблиць біля дивану, на якому знаходився потерпілий не розміщена кухня та піч, такі розміщені в протилежній частині кімнати, навпроти. Безпосередньо біля дивану розмішене м`яке відпочинкове крісло.

висновком експерта № 29 від 14.02.2020 (а.к.п. 72-73), відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені синці: довкола обох очей, спинки носа, грудної клітки; згідно медичної карти стаціонарного хворого Стрийської ЦРЛ лікарями діагностовано: «закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку середнього ступеню, після травматичний субарахноїдальний крововилив (крововилив під м`які мозкові оболонки головного мозку), закритий перелом лівої виличної кістки та косого крила клиновидної кістки зліва, перелом кісток носа, гемосинусит (наявність крові в пазухах носа)». Дані тілесні ушкодження могли утворились від дій тупих твердих предметів, не характерні для утворення їх в результаті падіння з висоти власного росту, по давності причинення можуть відповідати даті 12.02.2020 року і за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент причинення;

повідомленням директора КНП «Стрийська ЦРЛ» від 20.02.2020 (а.к.п.76), відповідно до якого станом на 20.02.2020 провести слідчі дії з ОСОБА_8 неможливо, враховуючи важкість стану, зумовленого отриманою черепно-мозковою травмою та супутньою патологією, пацієнт адекватному продуктивному мовному контакту недоступний;

повідомленням в.о. директора КНП «Стрийська ЦРЛ» від 27.02.2020 (а.к.п.77), про те, що ОСОБА_8 26.02.2020 виписаний додому;

протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2020 за участі свідка ОСОБА_15 (а.к.п. 79-81), в ході проведення якого останній повідомив, що він знаходився у с.Ярушичі, коли до нього подзвонив близько 21.20 год. брат, що дядько чіпає маму. Надалі, брат знову йому подзвонив, що дядько чіпає його діда. Тоді він приїхав та зайшов додому, де побачив діда та дядька, що сидів на дивані та тримав діда за руку, він був випивший, нічого йому не пояснював, а тому він його вивів на вулицю і подзвонив у поліцію, в будинку більше нікого не було. А також, з метою перевірки наданих показів, на місці вчинення злочину показав що дідо (справа) і дядько (зліва) сиділи на дивані, і дядько тримав діда за праву руку, яку вивернув до заду, при цьому дідо казав « ОСОБА_16 , лиши мою руку». І тоді він його вивів на вулицю і подзвонив у поліцію. Тілесні ушкодження були тільки на обличчі у діда, а саме з лівого боку гуля, синяки під очима. Потім прийшла мама, її рідна сестра та сусіди. Приїхала швидка. Крові він не бачив;

протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2020 за участі свідка ОСОБА_11 (а.к.п. 83-85), в ході проведення якого остання повідомила, що близько 21.00 год. дивилася телевізор, коли прийшов брат, який був випивший, говорив з батьком, проявляв агресію до неї і міг вдарити, тому вона вийшла на подвір`я і сиділа на лавці близько 15-20 хв. В будинку був батько, який лежав на дивані та брат. Зайшла до хати то побачила у батька синяки, він приліг на дивані на груди, брат був збоку і курив. Вона побігла до двоюрідної сестри дзвонити, надалі приїхав її син, який подзвонив у поліцію. А також, з метою перевірки наданих показів, на місці вчинення злочину показала, що коли вона виходила з будинку батько лежав на дивані у кухні, головою ліворуч до входу у кухню, брат ОСОБА_10 сидів поруч на кріслі, в період коли вона перебувала на подвір`ї ніхто з посторонніх додому не заходив. Коли повернулася у будинок, то ОСОБА_10 курив біля кухні, а батько приліг на дивані на груди, на лиці у батька побачила гулі;

висновком експерта № 31 від 14.02.2020 (а.к.п. 89), відповідно до якого у ОСОБА_3 виявлені синці на тильних поверхнях обох кистей, які могли утворились від співударних дій з тупими твердими предметами, по давності припинення можуть відповідати даті 11.02.2020 і за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження;

протоколом проведення слідчого експерименту від 15.02.2020 за участі підозрюваного ОСОБА_3 (а.к.п. 90-93), в ході проведення якого останній повідомив, що він близько 21.00 год. прийшов додому випивший, батько лежачий, знаходився вдома у кухні, через словесний конфлікт він його побив, тілесні ушкодження спричиняв кулаками обох рук, а саме десь тричі наніс удари в область грудей та лиця. А також, з метою перевірки наданих показів, на місці вчинення злочину показав, що батько знаходився у лежачому положенні на ліжку-дивані у кухні, головою ліворуч до входу у кухню, кулаками обох рук наніс удари по лицю та грудній клітці;

висновком судово-психіатричного експерта № 111 від 12.03.2020 (а.к.п. 100-101), відповідно до якого на час проведення експертизи ОСОБА_3 психічною хворобою не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, с-м залежності, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій ОСОБА_3 також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, не перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

висновком експерта № 54 від 03.04.2020 (а.к.п. 106-108), відповідно до якого смерть ОСОБА_8 , наступила біля двох діб до проведення судово-медичної експертизи трупа в моргу. При проведенні судово-медичної експертизи тіла трупа, виявлені тілесні ушкодження у трупа ОСОБА_8 в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

висновком експерта № 898/2020-т від 23.03.2020 (а.к.п. 107), відповідно до якого, при судово-токсикологічній експертизі - крові з трупа ОСОБА_8 не виявлено: етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів;

висновком експерта № 785/20 від 01.04.2020 (а.к.п. 108), відповідно до якого під час дослідження внутрішніх органів трупа ОСОБА_8 виявлено вогнищеві крововиливи в товщі склеротично-потовщеної стінки аорти, з розривом її. Інтерстиційний склероз міокарду. Вогнищева гіпертрофія міокарду. Дрібно-вогнищева гостра серозна пневмонія. Вогнищевий гломерулосклероз. Хронічний проміжний нефрит. Дистрофічні зміни нирок. Поодинокі кісти в нирках. Набряк головного мозку.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 40, складеного о 00 год 20 хв 12.02.2020, ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.к.п.193).

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_17 підтримав свої висновки №29 та №31 та вважає їх правильними. Надав суду показання, за змістом яких, даних про падіння з висоти власного росту потерпілого не було, і синці, які були виявлені на його тілі не характерні для падіння. Рентген знімку головного мозку не було, була зроблена коп`ютерна томограма. Удари могли бути завдані твердим предметом, могли бути руки, ноги чи сторонній предмет, однак не від падіння. Під час огляду обвинуваченого, той говорив, що на критичні зауваження батька він наніс йому удари. Ніхто обвинуваченого не заставляв так говорити.

Під час додаткового допиту 01.09.2021 експерт ОСОБА_17 повідомив про те, що у висновку № 29 від 14.02.2020 він допустив описку, по давності спричинення тілесні ушкодження які можуть відповідати 11.02.2020, а не 12.02.2012, як помилково вказано. Підтвердженням чого є час вчинення кримінального правопорушення, медичні карти та документи, які теж ним бралися до уваги під час проведення експертизи.

Крім цього судом досліджено матеріали справи, що характеризують особу обвинувачеого ОСОБА_3 , а саме:

- відповідно до довідки № 39-14022020/46031 від 14.02.2020, ОСОБА_3 раніше не судимий (а.к.п.195);

- відповідно до характеристики Станківської с/ради від 14.02.2020, ОСОБА_3 розлучений, не працює, скарг та заяв на його адресу від жителів села не надходило (а.к.п.197);

- відповідно до довідки КНП «Стрийської ЦРЛ» від 14.02.2020, ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.198).

Покликання обвинуваченого на те, що потерпілий ОСОБА_8 міг отримати тілесні ушкодження коли вставав з дивану на якому він постійно перебував, не втримавшись бо він не міг ходити і падаючи вдарився об піч, яка має металеву окантовку, суд вважає безпідставними та розцінює як спробу уникнення кримінальної відповідальності, оскільки така позиція спростована висновком № 29 від 14.02.2020 і показами експерта та дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 13.02.2020 та доданими до нього фото таблицями, відповідно до яких біля дивану, на якому знаходився потерпілий не розміщена кухня та піч, такі розміщені в протилежній частині кімнати, навпроти. Безпосередньо біля дивану розмішене м`яке відпочинкове крісло.

Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази суд зазначає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження та підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 21.10.2011 року у справі «Коробова проти України», відповідно до якої, при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», який ґрунтується на достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновках.

Досліджені документи та висновки експертів є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст. 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки містять інформацію, яка відповідає дійсності.

Вищенаведені докази суд визнає належними та допустимими, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку, встановленому КПК України. У своїй сукупності ці докази є достатніми та взаємопов`язаними між собою.

В судовому засіданні досліджено як доказ заяву ОСОБА_18 від 12.02.2021, якою вона просить закрити кримінальне провадження за фактом спричинення тілесних ушкоджень батьку ОСОБА_8 , оскільки батько через перенесений інсульт не може писати самостійно та з його слів претензій до ОСОБА_3 не має, конфлікт між ними вичерпаний.

Вказаний доказ суд визнає недопустимим, оскільки такий отриманий не у порядку встановленому КПК України, суду не надано жодних даних про те, що викладений зміст заяви відповідає волі потерпілого ОСОБА_8 .

Аналізуючи наявність складу злочину, передбаченого частиною 1 ст. 121 КК України, суд вважає за необхідне зазначити таке:

Обов`язковою ознакою цього злочину є потерпілий. Ним може бути лише людина - громадянин України, особа без громадянства. іноземець.

Об`єктивну сторону злочину утворюють: 1) діяння (дія або бездіяльність); 2) наслідки у вигляді тяжкого тілесного ушкодження і 3) причинний зв`язок між зазначеними діянням і наслідками.

Тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів.

Ознакою тяжкого тілесного ушкодження є небезпека для життя в момент заподіяння.

Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене поданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Суд зауважує, що відповідно до висновку експерта у ОСОБА_8 виявлені ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент причинення .

Суб`єктом злочину є осудна особа, яка досягла 14-річного віку.

З огляду на вік обвинуваченого ОСОБА_3 , а також відсутність будь-яких фактичних даних, які б вказували на неосудність обвинуваченого (обмежену осудність) або перебування його у такому стані до постановлення вироку, суд вважає, що ОСОБА_3 є суб`єктом цього злочину.

Суб`єктивна сторона завдання тілесних ушкоджень характеризується прямим або непрямим умислом.

Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку суд вважає доведеним факт умисного заподіяння обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а отже вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 121 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; щодо особи похилого віку; щодо особи, з якою перебуває в сімейних і близьких правовідносинах (п.6, 6-1, 13 ч.1 ст. 67 КК України).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, який відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах Стрийської ЦРЛ не перебуває, раніше не судимий.

Також суд бере до уваги думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має та просить не карати його суворо.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які обтяжують покарання суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 121 КК України у виді позбавлення волі на мінімально визначений строк.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, зважаючи на його особу та характеризуючи дані, відсутність обставин для висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, тому суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого статті 75 КК України, а саме: звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Відтак, призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Документально підтверджених процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні не має.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 15.02.2020.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1