Справа № 572/2666/20
Провадження № 1-кп/572/171/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000674 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, працевлаштованого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , громадянина України, раніше не судимого, працевлаштованого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и в:

Обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення Обвинувачення сформульовано в обвинувальному акті і підтримане прокурором під час судового розгляду, наступного змісту. Приблизно о 05 год. 23 липня 2020 року (точно часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи в місті Сарни Рівненської області, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, попередньо домовилися між собою умисно вчинити нападу на громадянина ОСОБА_6 з метою заволодіння належними йому грошовими коштами із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за наступних обставин.

Реалізовуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою та спільно в групі з ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, переслідуючи корисливий мотив та маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, 23 липня 2020 року, приблизно о 06 год., прийшли до приміщення квартири АДРЕСА_4 , за місцем проживання потерпілого.

В подальшому, постукавши у вхідні двері, дочекалися коли господар відчинив вхідні двері до квартири ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_6 руками в область грудної клітки та разом з ОСОБА_4 проникли в приміщення квартири та зачинили вхідні двері на ключ зсередини, висловивши потерпілому усну вимогу про передачу грошових коштів, яких на той момент у ОСОБА_6 , при собі не було. Після чого ОСОБА_4 застосував до потерпілого насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу яке виразилось в здавлені шиї, шляхом обхвату передпліччям правої руки, переважаючи у кількісній та фізичній силі, а ОСОБА_3 висловив потерпілому вимогу про передачу банківської картки для зняття грошових коштів з банкомата.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, поєднану єдиним спільним злочинним умислом, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , супроводжуючи ОСОБА_6 до банкомата АТ «Ощадбанк», розташованого за адресою м. Сарни по вул. Соборна, 3 Рівненської області, 23 липня 2020 року приблизно о 06:31 год. маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, користуючись власною фізичною та кількісною перевагою, а також із врахуванням особи потерпілого, який являється особою пенсійного віку і не зможе чинити супротиву, висловили в усній формі потерпілому вимогу про передачу їм грошових коштів, які потерпілий попередньо зняв із банківської картки № НОМЕР_1 в сумі 500 гривень, належної його покійні дружині ОСОБА_10 .

Із врахуванням вказаних обставин, ОСОБА_6 передав для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тільки 200 гривень, а решту в сумі 300 гривень залишив при собі, та з метою уникнення вчинення відносно нього подальших протиправних дій, почав втікати в напрямку Свято-Покровського собору УПЦ МП.

Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, наздогнали ОСОБА_6 в парку «Залізничник» та ОСОБА_3 застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, шляхом поштовху в спину, повалив на землю потерпілого та в усній формі повторно висловим вимогу до ОСОБА_6 про передачу банківської картки, однак після відмови останнього, ОСОБА_4 самостійно дістав з одягу потерпілого банківську картку № НОМЕР_1 та вимагав повідомити код доступу до неї.

В подальшому, ОСОБА_6 відмовившись розголошувати код доступу до вище зазначеної банківської картки, однак з метою уникнення продовження вчинення відносно нього протиправних дій, пішов разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_4 до банкомату АТ «Ощадбанк», що по вул. Соборна, 3 в м. Сарни, де о 06:45 год. 23.07.2020 з банківської картки № НОМЕР_1 , зняв готівкові кошти в сумі 500 гривень, якими ОСОБА_3 відкрито заволодів, шляхом ривка їх із банкомату.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір ОСОБА_3 , висловив усну вимогу до ОСОБА_6 про передачу йому решти готівкових коштів в сумі 300 гривень, які потерпілий, усвідомлюючи загрозу своєму життю та здоров`ю, з метою уникнення вчинення відносно нього подальших злочинних дій, передав ОСОБА_3 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , який діяв за попередньою змовою, спільно в групі з ОСОБА_4 , останні умисно заволоділи, привласнили та розпорядилися на власний розсуд належними ОСОБА_6 грошовими коштами в загальній сумі 1 000 грн., тим самим спричинили останньому матеріальної шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідування дії обвинувачених кваліфіковані за ч. 3 статті 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєданний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав частково та надав показання про те, що 23 липня 2020 року приблизно о 5 ранку, спільно зі своїм товаришем ОСОБА_4 підходячи до місця свого проживання по АДРЕСА_5 згадав про те, що має сьогодні віддати борг в розмірі 1000 гривень. Оскільки грошей віддати не мав, вирішив зайти до свого давнього знайомого сусіда ОСОБА_6 , у якого неодноразово позичав гроші. Спільно з ОСОБА_4 піднялись до квартири ОСОБА_6 , постукав у двері, ОСОБА_6 відчинив та запросив їх до квартири, щоб не стояти в коридорі, ОСОБА_4 попросив зробити чай, ОСОБА_6 погодився та направив останнього на кухню, щоб той зробив сам. ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_6 гроші в борг, на що останній неохоче погодився, оскільки він неодноразово позичав гроші, які ОСОБА_3 не повертав, та повідомив, що гроші має на картці і треба йти до банкомату неподалік. В цей час зайшов до кімнати ОСОБА_4 та обійняв ОСОБА_6 за плече. Після чого попрямували до банкомату. Підійшовши до банкомату ОСОБА_6 вставив банківську картку, зняв 500 гривень, 200 з яких дав ОСОБА_3 .. ОСОБА_3 почав говорити, що йому потрібні 1000, а не 500 гривень, і якось так сталося, що тоді ОСОБА_6 почав тікати, а ОСОБА_3 наздоганяти, чому почав тікати ОСОБА_6 останній пояснити не зміг. Наздогнав потерпілого в парку, біжучи обидва перечепились за щось та ОСОБА_12 впав на ОСОБА_6 і продовжував висловлювати прохання позичити 1000 гривень. В цей момент до них підійшов ОСОБА_4 , який кудись відходив ще до моменту зняття коштів з банкомату, запропонував встати із землі та піти з парку. Після цього ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 повернулись до банкомату, в якому останній зняв ще 500 гривень та віддав ОСОБА_3 всі гроші в розмірі 800 гривень. Потім під`їхала до банкомату машина патрульної поліції, про щось запитували, після чого всі розійшлися. Інших обставин ОСОБА_3 не пам`ятає, в скоєному розкаявся, з потерпілими примирився, відшкодував матеріальну шкоду, повернув борг.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину не визнав та надав показання про те, що 23 липня 2020 року приблизно о 5 ранку, спільно зі своїм товаришем ОСОБА_3 підходячи до місця його проживання по АДРЕСА_5 останній запропонував зайти в гості до свого давнього знайомого сусіда, якого ОСОБА_4 до цього не знав. Спільно з ОСОБА_3 піднялись до квартири ОСОБА_6 , ОСОБА_3 постукав у двері, ОСОБА_6 відчинив та запросив їх до квартири. ОСОБА_4 попросив зробити чай, ОСОБА_6 погодився та направив останнього на кухню, щоб той зробив сам. Перебуваючи на кухні ОСОБА_4 чув, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 голосно про щось розмовляють, згодом зайшовши до кімнати побачив, що ОСОБА_6 чимось засмучений, тоді ОСОБА_4 , вважаючи що є особистістю людяною, обійняв ОСОБА_6 за плече та присів разом з ним на диван. Після всі вийшли з квартири та попрямували до центру міста по вул..Соборній. По дорозі ОСОБА_4 відчув необхідність сходити до вбиральні та зайшов до себе додому по АДРЕСА_6 , вийшовши хвилин через 7 знову на вулицю, побачив в парку неподалік лежачих на землі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_3 лежав зверху на ОСОБА_6 . Підійшовши до них запропонував їм підвестися та допоміг це зробити. Після чого всі попрямували до вул..Соборної де ОСОБА_4 відчув необхідність знову піти до вбиральні, що він і зробив, повернувшись на вулицю аби перевірити чи все нормально, побачив ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та працівників поліції, які згодом поїхали, а ми розійшлися. Як було зрозуміло ОСОБА_4 , ОСОБА_3 просив гроші в борг у ОСОБА_6 , чи дав чи ні гроші ОСОБА_13 невідомо.

Потерпілий ОСОБА_6 надав суду показання про те, що що 23 липня 2020 року приблизно о 5 ранку відпочивав та почув що в двері квартири хтось стукає, спочатку не відкривав, але потім стукати почали сильніше та щось кричати підійшов та запитав, хто проте не почув відповідь та відкрив вхідні двері квартири по місцю свого приживання.

Відкривши двері побачив двох осіб, а саме ОСОБА_14 та невідомого раніше чоловіка, ОСОБА_3 одразу штовхнув потерпілого в область грудної клітки, від чого потерпілий відійшов назад, після чого вказані особи увійшли до приміщення квартири, після чого ОСОБА_15 закрив двері на ключ. Невідомий мені чоловік сказав «чи можна чаю з бутербродами», на що потерпілий відповів що немає бутербродів, після чого невідомий пішов на кухню, потерпілий разом із ОСОБА_16 пішов до вітальні, де ОСОБА_17 почав перевіряти шафи та шукати грошові кошти.

В подальшому ОСОБА_17 почав говорити, щоб потерпілий віддав йому грошові кошти, на що останній відповів, що в наявності не має ніяких грошових коштів, далі ОСОБА_3 сказав, що він знає про наявність банківської картки, та сказав щоб ОСОБА_6 брав картку та пішов з ними до банкомату, аби зняти грошові кошти, на що потерпілий відмовився та сказав ОСОБА_17 що він і так винен грошові кошти, та коли він їх зможе віддати, після цих слів ОСОБА_17 покликав невідомого чоловіка назвавши його ОСОБА_17 , коли цей чоловік увійшов до вітальні, ОСОБА_3 звернувся до його зі словами «души». Далі невідомий чоловік підійшовши ззаду схопив потерпілого за шию, та почав душити, сидячи на дивані, а ОСОБА_17 в цей час стояв біля нас, коли ОСОБА_6 стало важко дихати, ОСОБА_17 знову звернувся до невідомого чоловіка зі словами «послаб трохи, а то ще задушиш», і невідомий чоловік послабив. Після чого ОСОБА_17 знову почав вимагати грошові кошти, та говорити щоб брати банківську картку та йти знімати грошові кошти, які потерпілий повинен нібито їм заплатити, зі слів ОСОБА_17 «за кришу, адже повернулись дев`яності», та сказав невідомому чоловіку щоб відпустив, що він і зробив. Коли потерпілий піднявся з дивану то пішов до приміщення спальні та сів на ліжко, а ОСОБА_17 увійшов слідом та сказав, брати банківську картку, приніс одяг, коли ОСОБА_6 вдягнувся та взяв банківську картку, почав виходити з приміщення квартири, помітив, що невідомий залишається в приміщенні квартири, тому сказав ОСОБА_3 , щоб останній також виходив в квартирі дані особи перебували приблизно З0 хвилин. Вийшовши під`їзду пішли по вул. Соборній в м. Сарни в напрямку банкомату, що розташований поблизу собору, а саме банкомату «Ощадбанк», ОСОБА_17 в цей час йшов поряд з потерпілим, а невідомий чоловік позаду на певній відстані. Підійшовши до банкомату потерпілий вставив банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належала його покійній дружині та зняв грошові кошти перший раз в сумі 500 гривень, і віддав ОСОБА_17 200 гривень, на що ОСОБА_17 відповів що це мало та почав вимагати решту грошових коштів, в цей час потерпілий почав відходити від ОСОБА_17 та втікати, проте ОСОБА_3 наздогнав його біпя приміщення колишнього залізничного будинку культури, що по вул. Соборній, звалив на землю та покликав на допомогу свого знайомого. Коли ОСОБА_6 перебував на землі ОСОБА_17 сидів на ньому вимагаючи банківську картку та сказав своєму знайомому, щоб він перевірив в кишені потерпілого і той забрав картку. Діставши картку ОСОБА_3 почав питати код від картки, на що потерпілий відмовився та погодився сам піти до банкомату та зняти грошові кошти, після цього ОСОБА_17 встав, невідомий чоловік віддав картку та всі втрьох пішли до банкомату. Біля банкомату ОСОБА_3 стояв позаду, а невідомий чоловік в стороні, потерпілий зняв ще грошові кошти 500 гривень, які ОСОБА_3 одразу забрав, та почав вимагати ще 300 гривень, потерпілий їх віддав після чого під`їхав службовий автомобіль працівників поліції, які звернулись до ОСОБА_17 , аби той показав документи, після чого в них ОСОБА_17 розпочався діалог. Працівники поліції запитали в потерпілого чи звертався на лінію «102» на що останній відповів, що ні після чого працівник поліції запитав чи все в порядку, чи має претензії, на що потерпілий будучи наляканим за власне здоров`я відповів працівникам поліції, що все в порядку, просто спілкуємось, після чого пішов додому та вирішив звернутись до працівників поліції. ОСОБА_6 додав, що ОСОБА_18 знає досить довгий період часу, адже він проживає неподалік від його будинку, та раніше я з ним добре спілкувався. Претензій до обвинувачених не має, просить суворо не карати, зазначив що матеріальну шкоду відшкодовано добровільно ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_19 надала суду показання про те, що 23 липня 2020 року зранку йшла на роботу повертаючи з вул.Веселої по вул.Соборній, біля банкомату побачила обвинуваченого та потерпілого, між ними була штовханина, ще одна особа стояла через дорогу, потерпілий кричав «якщо ти у мене забереш гроші, на що я буду жити», зрозуміла, що тут щось не те, можливо вимагають гроші у особи, викликала поліцію, потім побачила їх в парку, де потерпілий лежав на землі, а обвинувачений сидів на ньому. Приїзду поліції не дочекалась, оскільки поспішала на роботу.

Свідок ОСОБА_20 надав суду показання про те, що здійснював патрулювання у складі екіпажу патрульної поліції в м.Сарни, на службовий планшет надійшло повідомлення про вимагання грошових коштів по вул..Соборна біля банкомату «Ощадбанку». Прибувши на місце виявили двох осіб молодого віку та особу похилого віку. Дані особи заявили про те, що нічого не відбувається, все гаразд, хоча особа похилого віку вочевидь нервувала. Було встановлено особу ОСОБА_3 та проведено поверхневий огляд, з огляду на те, що останній поводив себе трохи неадекватно, відчувався незначний запах алкоголю. Здійснювався запис з нагрудних камер.

Свідок ОСОБА_21 надав аналогічні показання, про те, що здійснював патрулювання у складі екіпажу патрульної поліції в м.Сарни, на службовий планшет надійшло повідомлення про вимагання грошових коштів по вул..Соборна біля банкомату «Ощадбанку». Прибувши на місце виявили двох осіб молодого віку та особу похилого віку. Дані особи заявили про те, що нічого не відбувається, все гаразд, хоча особа похилого віку вочевидь нервувала. Було встановлено особу ОСОБА_3 та проведено поверхневий огляд, з огляду на те, що останній поводив себе трохи неадекватно, відчувався незначний запах алкоголю. Здійснювався запис з нагрудних камер.

Свідок ОСОБА_22 надав суду показання про те, що є сусідом потерпілого ОСОБА_6 , який розповідав йому про те, що до нього приходили хлопці, вимагали гроші, довелось віддати, хто саме приходив не повідомив, скільки віддав не повідомив.

Свідок ОСОБА_23 надала суду показання про те, що є сусідкою ОСОБА_6 , проживає в сусідній квартирі, приблизно о 06 год. 30 хв. чула з квартири ОСОБА_6 голосні крики, кричав саме ОСОБА_6 , вже пізніше дізналась від ОСОБА_22 про те, що якісь особи вимагали у ОСОБА_6 гроші.

Свідок ОСОБА_24 надала суду показання про те, що приблизно в липні 2020 року зранку їй зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про те, що його пограбували. Свідок запросила його до себе та наполягла на тому, щоб він звернувся до поліції. ОСОБА_6 повідомив, що пограбував його ОСОБА_3 з іншим чоловіком, який душив його, вимагали гроші, прийшли о 5 ранку, зайшли до квартири, шукали гроші, примусили взяти банківську карту та піти до банкомату, де зняв кошти декілька разів, їх зупинила поліція, проте ОСОБА_6 сказав, що все нормально. В той же день звернулись до поліції з цього приводу.

У судовому засіданні також були досліджені матеріали кримінального провадження, процесуальні документи, надані прокурором в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, а саме:

- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається що кримінальне провадження 0000674 від 23.07.2020 року зареєстровано 23.07.2020, 22:10:52 з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

- Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.07.2020р. від ОСОБА_6

- протокол огляду місця події від 23.07.2020р. в квартирі АДРЕСА_7 , за участі понятих, з ілюстративною таблицею, під час якого нічого не вилучалось;

- протокол проведення слідчого експерименту від 10 серпня 2020р. за участі понятих та ОСОБА_6 ;

- постанова від 10 серпня 2020р. про приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу, а саме флеш карти з відеофіксацією проведення слідчого експерименту;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2020р, згідно якого свідок ОСОБА_20 , в присутності понятих, впізнає особу на фото №2, на якій зображений ОСОБА_6 ;

- Ухвала слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2020р. про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів в ПАТ «Державний ощадбанк», а саме до матеріалів відео та фото фіксації, здійснення операцій по зняттю готівки за період з 23.07 по 24.07 2020р.;

- Виписка АТ «Ощадбанк» по картковому рахунку НОМЕР_1 за період з 23.07 по 24.07 2020р.;

- Постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 14 серпня 2020р., а саме DVDR диску з матеріалами фото та відео фіксації здійснення операцій по зняттю готівки по картковому рахунку НОМЕР_1 за період з 23.07 по 24.07 2020р. Зміст диску було досліджено у судовому засіданні;

- Рапорт інспектора УПП в Рівненській області ОСОБА_21 щодо результатів виїзду за викликом 23.07.2020р. на вул..Соборна в м.Сарни;

- Постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 28 липня 2020р., а саме DVD диску з матеріалами відеофіксації з нагрудних камер поліцейських по факту виїзду 23.07.2020р. Зміст диску досліджено в судовому засіданні;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2020р, згідно якого свідок ОСОБА_21 , в присутності понятих, впізнає особу на фото №4, на якій зображений ОСОБА_6 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.08.2020р, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 , в присутності понятих, впізнає особу на фото №2, на якій зображений ОСОБА_4 ;

- протокол огляду відеозаписів від 08 липня 2020р. з нагрудних камер поліцейських по факту виїзду 23.07.2020р

- протокол проведення слідчого експерименту від 17 серпня 2020р., за участі понятих та ОСОБА_3 та флеш карту з відео фіксацією даної слідчої дії;

Заслухавши показання обвинувачених, потерпілого, свідків, дослідивши вищезазначені письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

На досудовому розслідуванні дії обвинувачених кваліфіковано за ч.3 ст. 197 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із проникненням у житло.

Проте, суд вважає, що така кваліфікація дій обвинувачених є невірною і не відповідає фактичним обставинам справи, встановленим в ході судового розгляду справи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 62 Конституції України та пунктом 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція) закріплено принцип презумпції невинуватості, як один із основних засадничих принципів кримінального судочинства, передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини (далі-Суд) в своєму рішенні «Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland) від 25 березня 1983 року зробив висновок, що принцип невинуватості є одним із елементів справедливого судового процесу у кримінальних справах у розумінні пункту 1 ст. 6 Конвенції.

На думку Суду, пункт 2 статті 6 Конвенції «вимагає …, inter allia, аби судді, виконуючи свої завдання, не ставились до них із переконанням, що підсудний учинив інкримінований йому злочин, Тягар доказування лежить на обвинуваченні, а кожний сумнів має тлумачитись на користь підсудного» (рішення у справі Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 06 грудня 1988 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Питання зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення врегульоване ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Так, диспозиція ч. 3 ст. 187 КК України передбачає наступне: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище. За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Критерієм розмежування насильницького грабежу від розбою є характер і тяжкість застосованого насильства як способу заволодіння чужим майном: при розбої воно є небезпечним для життя і здоров`я, а при грабежі такої небезпеки не має.

Отже, в разі вчинення розбою посягання відбувається на два об`єкти - власність та життя і здоров`я потерпілої особи.

При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілого, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту - життя і здоров`я особи.

Однією з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу.

За результатами дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, зокрема показань обвинувачених, потерпілого та свідків, встановлено, що вчинення даного злочину хоча і супроводжувалося насильством, однак воно не було небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, який зазнав нападу. Так з показань потерпілого, обвинувачених та свідків встановлено, що після нападу дійові особи злочину обвинувачені та потерпілий тривалий час знаходились разом після нападу та їх дії не направлялись на подолання опору потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до ОСОБА_6 з боку обвинувачених не вбачалась та були направленні виключено на заволодіння майном потерпілого. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії обвинувачених.

Крім того, на думку суду формулювання обвинувачення які відображені у обвинувальному акті містять певні протиріччя. Так такі твердження обвинувачення як «висловивши потерпілому усну вимогу про передачу грошових коштів», «маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна» взагалі не мають відношення до об`єктивної сторони такого складу злочину як розбій.

Крім того жодним доказом з боку обвинувачення по справі не підтверджено факт нападу, факт насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або погрозою такого застосування, судово-медична експертиза для виявлення будь-яких тілесних ушкоджень не проводилась. Достовірно не встановлено, чи мало місце саме напад поєднаний з проникненням до житла ОСОБА_6 , оскільки з показань обвинуваченого, потерпілого та свідків чітко вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_3 були добре знайомі між собою і ОСОБА_6 , не здогадуючись про справжні наміри обвинуваченого, міг добровільно дозволити останньому зайти до квартири.

Таким чином, за встановлених у даному провадженні фактичних обставин, мав місце грабіж поєднаний з насильством, відносно потерпілого під яким має розумітися лише вплив на останнього з метою заволодіти його майном.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

З огляду на викладене, на підставі ч. 3 ст. 337 КПК України дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , по даному кримінальному провадженню слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України.

Отже, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Поруч з тим, суд критично ставиться до показань обвинувачених, які є непослідовними, нелогічними, спрямованими на примітивне сприйняття учасниками провадження обставин вчинення злочину, носять суперечливий характер і не відповідають фактичним обставинам справи.

З урахуванням вищенаведеного суд відхиляє, твердження сторони захисту, що органами досудового слідства помилково кваліфіковані дії обвинувачених за ч.3 ст.187 КК України, та їх слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 189 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого, думку потерпілого щодо призначення мінімального покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, характеризуючі особистість обвинуваченого - раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, працевлаштований, посередньо характеризується, на обліках лікаря психіатра чи нарколога не перебуває..

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставини, пом`якшуючи покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Відповідно до п.1, п. 13 ч.1 ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання не встановлені.

Враховуючи особистість ОСОБА_3 , конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих, та обтяжуючих покарання обставин,суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо без ізоляції його від суспільства., тому слід призначити покарання у виді позбавлення волі з максимально передбаченим законом іспитовим строком. і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Під час судового розгляду суд дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та враховує, що обвинувачений раніше не судимий.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого, відсутність обставин, обтяжуючих відповідальність, думку потерпілого щодо призначення мінімального покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, характеризуючі особистість обвинуваченого, має постійне місце реєстрації та проживання, посередньо характеризується, на обліках лікаря психіатра чи нарколога не перебуває.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлені.

Відповідно до п.1, п. 13 ч.1 ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання не встановлені.

Враховуючи особистість ОСОБА_4 , конкретні обставини кримінального провадження, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо без ізоляції його від суспільства., тому слід призначити покарання у виді позбавлення волі з максимально передбаченим законом іспитовим строком. і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Цивільний позов та процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 124, 368, 373, 374 КПК України ,

УХВАЛИВ:

Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000674 перекваліфікувати з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази : флеш карти та оптичні диски зберігати в матеріалах кримінального провадження

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Сарнеський районний суд Рівненської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя

Суддя