Справа № 752/8591/20
Провадження № 1-кс/752/4009/20
У Х В А Л А

19 червня 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві у межах кримінального провадження № 0004051 від 25.04.2015 року про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в :
представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся із скаргою до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва на постанову слідчого від 21.04.2020 року про повну відмову у задоволенні клопотання поданого у межах кримінального провадження № 0004051 від 25.04.2015 року та зобов`язання вчинити дії.
В обгрунтування скарги представник зазначає, що він здійснює представництво ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004051 від 25.04.2015 року, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві.
Вказує, що досудове розслідування стосується незаконного захоплення групою осіб приміщення офісу нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_3 , де пізніше було розміщено приймальню колишнього народного депутата України ОСОБА_5 . Зауважив, що За результатами ознайомлення із матеріалами кримінального провадження вбачається, що 20.04.2015 року в захопленні приміщення приймали участь понад 10 осіб, один з яких пред`являв довіреність від власника приміщення (згідно показів свідка ОСОБА_6 ). В ході слідства були встановлені 2 довіреності, які надавалися власником приміщення №17 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , а саме: від 15.10.2014 ОСОБА_8 (номер у реєстрі 1061); від 16.04.2015 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (номер у реєстрі 720). Зазначені вище довіреності посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , у зв`язку з чим представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого в порядку статті 220 КПК України із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 у кримінальному провадженні № 0004051.
Однак, слідчим Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, оскільки, на думку слідчого на даному етапі проведення досудового розслідування не встановлено достатніх підстав для проведення слідчої дії, в порядку, що передбачений ст. 220 КПК України.
Як наслідок, просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати слідчого здійснити вказану слідчу дію.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 відсутній, до суду подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності, з викладених підстав просив задовольнити.
Уповноважений слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві у судовому засіданні відсутній, його неявка за правилами ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши скаргу та додатки, додані до неї, постанову, якою прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як убачається із наданих матеріалів адвокат ОСОБА_4 здійснює захист та представництво інтересів ОСОБА_3 .
За даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в межах кримінального провадження № 0004051 від 25.04.2015 року внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 355, ч.1 ст. 298-1 КК України.
Як убачається з внесеної до реєстру фабул кримінальних правопорушень внесені повідомлення про те, що органом досудового розслідування отримано відомості про те, що 20.04.2015 року близько 19 год. 30 хв. невстановлені особи у складі організованої групи, перебуваючи у приміщенні АДРЕСА_2 вчинили примушування до невиконання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 цивільно-правових зобов`язань, що завдало великої шкоди останній.
В межах вказаного кримінального провадження представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві із клопотанням про проведення слідчої дії - про застосування заходів забезпечення кримінального провадженя, а саме щодо звернення з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в порядку частини статті 159 КПК України.
Вказане клопотання не було належним чином розглянуто, а тому представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся із скаргою до слідчого судді, який просив задовольнити зазначену вище скаргу та зобов`язати слідчого розглянути клопотання, в порядку передбаченому ст. 220 КПК України.
Постановою слідчого від 21.04.2020 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Європейський суд з прав людини, неодноразово зазначав у своїх численних рішеннях, що кримінальне обвинувачення повинно розумітись в досить широкому контексті.
Так, у рішенні від 06.09.2005 року у справі «Салов проти України» ЄСПЛ вказав, що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення; воно повинне розумітися в сенсі конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві.
Таким чином, воно може визначатися як офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа скоїла злочин (справа «Девеер проти Бельгії», «Екле проти Німеччини»).
Проте, у деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного. (справа «Екле проти Німеччини»).
У рішенні від 19.02.2009 року у справі «Шабельник проти України» ЄСПЛ вказав, що право на правову допомогу виникає в момент, коли становище людини стає суттєво уразливим, навіть якщо її офіційно не затримано як підозрювану. ЄСПЛ вказав, що становище заявника стало значно вразливішим одразу після вжиття серйозних слідчих заходів щодо перевірки підозри стосовно нього та підготовки версії обвинувачення. Таким чином, судом було констатоване порушення §1 та п. «с» §3 ст.6 Конвенції, оскільки момент виникнення права на правову допомогу не залежить від того, який формальний статус має підозрювана у скоєнні злочину особа.
За приписами ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити виїмку).
Слідчий суддя погоджується із доводами заявника, що постанова слідчого від 21.04.2020 року є невмотивованою, в якій взагалі відсутні відомості, які б вказували чому слідчі дії, які просить вчинити представник ОСОБА_3 , не можуть бути здійснені.
Враховуючи фабулу кримінального правопорушення, а також доводи викладені представником у скарзі та доданих до ниї додатків, проведення впізнання особи є необхідною та такою, що буде сприяти всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження №0004051 від 25.04.2015 року.
З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлена скарга є обгрунтованою, а тому підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 2, 7-9, 91, 93, 110, 220, 223, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
встановив:

скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві у межах кримінального провадження № 0004051 від 25.04.2015 року про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.
Скасувати рішення слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_14 про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 .
Зобов`язати слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_14 , або ж іншого слідчого групи слідчих у межах кримінального провадження № 0004051 звернутися до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, , які знаходяться у володінні приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 (згідно Єдиного реєстру нотаріусів адреса: АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_1 ), із можливістю вилучення належно завіених копій, а саме всіх документів, журналів, реєстрів, пов`язаних із посвідченням довіреностей від імені ОСОБА_7 від 15.10.2014 та 16.04.2015 року:

- документів, якими посвідчувалася особа ОСОБА_7 ;

- за наявності, документів, якими посвідчувалася довірена особа, в ході підготовки та посвідчення довіреності від 15.10.2014 на ім`я ОСОБА_8 (номер у реєстрі 1061);

- за наявності, документів, якими посвідчувалися довірені особи, в ході підготовки та посвідчення довіреності від 16.04.2015 на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 (номер у реєстрі 720);

- реєстру для реєстрації нотаріальних дій за дати 15.10.2014, 16.04.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1