Справа № 504/3095/18
Провадження № 1-кп/504/172/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав, клопотання потерпілого ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001108 від 19.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

20.01.2022 року до суду надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_6 , про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 , незаконно впливає на потерпілого, принижує його честь та гідність, постійно проявляє неповагу та неприязнь до потерпілого на судових засіданнях, психологічно впливає на нього, провокує потерпілого на відповідні дії.

Також, мотивуючи доцільність задоволення клопотання зазначив, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, не розкаюється у вчиненні злочину, а його агресивна налаштована поведінка відносно потерпілого, свідчить про те, що обвинувачений є небезпечним для суспільства та скоїть таке ж кримінальне правопорушення повторно або більш тяжкий злочин, тому запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить мету його застосування - ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, впливати на потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, у судовому засіданні заперечували проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання потерпілого, та вважає його необґрунтованим.

Заслухавши доводи потерпілого, про необхідність задоволення клопотання, пояснення обвинуваченого, його захисника, та думку прокурора, дослідивши матеріали провадження, та клопотання, вважаю, що клопотання потерпілого ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.9 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Під час судового розгляду, суд, за нормами ст. 331 КПК України, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали (ст.199 КПК України), так як ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу (ч.1 ст.203 КПК України).

Так як, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 28.01.2022 року, виникла необхідність вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, або ж можливості пом`якшення запобіжного заходу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання способам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Зміна запобіжного заходу охоплюється терміном «застосування запобіжного заходу». Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18). У зв`язку з чим питання про зміну запобіжного заходу вирішується в порядку, передбаченому для його застосування, з врахуванням вимог статті 200 КПК.

Між тим, суд вважає, що посилання потерпілого ОСОБА_6 на існуючі ризики в судовому засіданні такими, що не знайшли свого підтвердження.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , та вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є достатніми для запобігання ризикам, в порядку ст.177 КПК України.

Пункт 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вказує на те, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, суд, вирішуючи питання про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до п.47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі «Болдирєв проти України» викладені висновки про те, що, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та «І. А. проти Франції».

З огляду на вище вказане, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою та залишити в силі раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно ст.181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали при триманні особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Таким чином, аналізуючи викладене, суд вважає, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню. З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: вчинити інше кримінальне правопорушення, здійснювати тиск на потерпілого, вважаю необхідним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Строк дії ухвали до 28 березня 2022 року.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- в період часу з 22:00 годин до 06:00 годин наступного дня не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу працівника поліції, прокурора або суду;

- прибувати до ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області за вимогою;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також свідками по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, та в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1