Справа №295/4111/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000086 від 16.04.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волосківці Менського району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2021 року народження, військовослужбовця за контрактом, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , учасник бойових дій, раніше судимого: 21.05.2021 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 62 КК України строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці тримання у дисциплінарному батальйоні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 28, 49, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, повторно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 02 грудня 2019 року о 08 годині не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання у с. Волосківці Менського району Чернігівської області, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 25 березня 2021 року, коли ОСОБА_3 було затримано відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира.

Таким чином, ОСОБА_3 , нез`явився вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), а саме вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин, зазначених у обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення та показав, що дійсно з 02 грудня 2019 року по 25 березня 2021 року не з`явився вчасно на службу та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати та врахувати, що активно сприяв розкриттю злочину та має на утриманні малолітню дитину.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Крім цього, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, вчинення кримінального правопорушення особою, яка є учасником бойових дій.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення повторно.

Суд виключає рецидив злочину вказаного в обвинувальному акті, оскільки в даному випадку хоча ОСОБА_3 і вчинив більше двох одиничних злочинів, але по кожному з них відсутня така ознака рецидиву як передбачений у КК самостійний (окремий) склад злочину.

Суд враховує те, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії умисних тяжких злочинів, має молодий вік, негативно характеризується за місцем служби, критично ставиться до вчиненого, одружений, має на утриманні малолітню дитину, у зв`язку з чим приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 62, 69, 70 КК України, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Керуючись ст.ст. 349, 370 - 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 (одного) року 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 21.05.2021 та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання із застосуванням ст. 62 КК України у виді тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 24.03.2021 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя: ОСОБА_1