ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000128 від 26.11.2021 року, на підставі обвинувального акта та угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим, у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який працює трактористом в ТОВ «Україна», раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України,

за участі: сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України. В підготовче судове засідання учасники провадження подали угоду про примирення від 16 грудня 2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , тому згідно з вимогами ст. 474 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду угоди.

Суд визнає доведним, що 25 листопада 2021 року приблизно о 18:05 год, ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю спільного проживання, в господарському приміщенні, а саме літній кухні, що в АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту із своєю дружиною ОСОБА_5 , умисно наніс їй кулаком лівої руки чотири удари в область обличчя. Внаслідок умисних, кримінально-протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 було завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень, а тому ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а саме в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Згідно з угодою про примирення від 16.12.2021 року обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину за ч. 1 ст. 126 КК України. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Всі фактичні обставини справи вказані правильно. З потерпілою примирився. Також пояснив суду, що угоду уклав добровільно і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити угоду про примирення.

Потерпіла також просила затвердити угоду про примирення, укладену добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди зрозумілі. Претензій матеріального та морального характеру не має. З ОСОБА_3 примирилася.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити цю угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені в ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки укладення і затвердження угоди.

Також судом встановлено, що ця угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 126 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією статті.

Тому наявні правові підстави для затвердження угоди, укладеної 16.12.2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , а також для призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про примирення від 16.12.2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити узгоджену міру покарання у виді 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Підволочиський районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1