УХВАЛА

11 листопада 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 172 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000153 від 31.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 172 КК України, звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із клопотанням, яке погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

З клопотання вбачається, що 31 березня 2021 року, приблизно о 13 годині, у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів від ОСОБА_9 в сумі 112 000 грн. під приводом повернення документально не підтвердженого боргового зобов`язання, яке не оспорювалось в судовому порядку.

Так, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел на вимагання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, 31.03.2021 о 13 год., перебуваючи в приміщенні літньої кухні, що знаходиться на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вимагання грошових коштів в сумі 112 000 грн., під приводом повернення документально не підтвердженого боргового зобов`язання, яке не оспорювалось в судовому порядку, наніс ОСОБА_9 не менше двох ударів руками та ногами в область голови та ноги, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу з осадженням на слизовій оболонці нижньої губи зліва, садно на передній поверхні лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У цей час, ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою досягнення спільної злочинної мети, тримав за плечі потерпілого ОСОБА_9 та демонструючи йому ніж, який тримав у руці, погрожував застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я.

Надалі, з метою спонукання потерпілого до виконання незаконних вимог, щодо передачі грошових коштів, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння транспортним засобом марки SKODA FABIA, іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким потерпілий приїхав до місця події та залишив поблизу території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , в якості застави, як гарантії отримання грошових коштів від ОСОБА_9 . Про свій умисел на заволодіння даним транспортним засобом ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в присутності потерпілого ОСОБА_9 , які мовчазною згодою підтримали його намір та дали свою згоду на спільне вчинення таких дій. З метою досягнення свого злочинного умислу ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які вже застосували до потерпілого насильство, яке є небезпечним для здоров`я та погрози застосування такого насильства, пред`явив потерпілому ОСОБА_9 вимогу передати їм автомобіль марки SKODA FABIA, іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким потерпілий тимчасово користувався, орендуючи у власника ОСОБА_11 . Перебуваючи під психологічним тиском внаслідок насильства, яке є небезпечним для здоров`я та погроз застосування такого насильства, ОСОБА_9 , сприймаючи такі погрози реально небезпечними для свого здоров`я, дав свою згоду на передачу даного автомобіля ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в якості застави як гарантії повернення грошових коштів, які вони у нього незаконно вимагали. Після цього, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_9 , розуміючи протиправний характер своїх дій, відчинив незамкнені водійські двері автомобіля марки SKODA FABIA, іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сів за кермо та за допомогою ключів, які знаходились в автомобілі, привів у дію двигун, після чого заїхав вказаним автомобілем на територію домогосподарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де його і залишив.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 31 березня 2021 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в приміщенні літньої кухні, що знаходиться на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , застосувавши до ОСОБА_9 фізичне насильство, незаконно заволоділи автомобілем марки SKODA FABIA, іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким ОСОБА_9 тимчасово користувався.

При цьому, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні, що знаходиться на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності та за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з метою вимагання грошових коштів в сумі 112 000 грн., під приводом повернення документально не підтвердженого боргового зобов`язання, яке не оспорювалось в судовому порядку, наніс ОСОБА_9 не менше двох ударів руками та ногами в область голови та ноги, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу з осадженням на слизовій оболонці нижньої губи зліва, садно на передній поверхні лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У цей час, ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою досягнення спільної злочинної мети, тримав за плечі потерпілого ОСОБА_9 та демонструючи йому ніж, який тримав у руці, погрожував застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я.

Крім цього, під час вчинення вимагання грошових коштів, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння транспортним засобом марки SKODA FABIA, іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким потерпілий приїхав до місця події та залишив поблизу території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , в якості застави, як гарантії отримання грошових коштів від ОСОБА_9 .. Про свій умисел на заволодіння даним транспортним засобом ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в присутності потерпілого ОСОБА_9 , які мовчазною згодою підтримали його намір та дали свою згоду на спільне вчинення таких дій. З метою досягнення свого злочинного умислу ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які вже застосували до потерпілого насильство, яке є небезпечним для здоров`я та погрози застосування такого насильства, пред`явив потерпілому ОСОБА_9 вимогу передати їм автомобіль марки SKODA FABIA, іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким потерпілий тимчасово користувався, орендуючи у власника ОСОБА_11 . Перебуваючи під психологічним тиском внаслідок насильства, яке є небезпечним для здоров`я та погроз застосування такого насильства, ОСОБА_9 , сприймаючи такі погрози реально небезпечними для свого здоров`я, дав свою згоду на передачу даного автомобіля ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в якості застави як гарантії повернення грошових коштів, які вони у нього незаконно вимагали. Після цього, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_9 , розуміючи протиправний характер своїх дій, відчинив незамкнені водійські двері автомобіля марки SKODA FABIA, іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сів за кермо та за допомогою ключів, які знаходились в автомобілі, привів у дію двигун, після чого заїхав вказаним автомобілем на територію домогосподарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де його і залишив.

У результаті вказаних злочинних дій, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , незаконно заволоділи транспортним засобом марки SKODA FABIA, іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 97379,64 гривень, яким потерпілий ОСОБА_9 тимчасово користувався, орендуючи у власника ОСОБА_11 .

18.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозра у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, про яку повідомлено ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними під час досудового слідства доказами, а саме: даними, отриманими під час проведення огляду місця події від 31.03.2021, в ході якого оглянуто територію господарства за адресою: вул. Зелена, 30 с. В.Житин Рівненського району Рівненської області та автомобіля марки SKODA FABIA, р.н. НОМЕР_1 . В ході огляду вилучений автомобіль марки SKODA FABIA, р.н. НОМЕР_1 та ключ запалювання до нього документи для розмитнення т.з. SKODA FABIA, р.н. НОМЕР_1 ; даними, отриманими під час проведення огляду від 08.04.2021, в ході якого оглянуто та вилучено мобільний телефон марки HUAWEI який належить потерпілому ОСОБА_9 ; висновком комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/118-21/3456-КТ від 27.04.2021, згідно якої на телефоні марки HUAWEI, який належить ОСОБА_9 , виявлено звукозапис, який скопійовано на оптичний диск; даними, отриманими під час проведення огляду від 05.07.2021, в ході якого оглянуто диск із звукозаписом, вилученим з мобільного телефону ОСОБА_9 , та надруковано текстовий зміст розмови; висновком судових експертів комісійної криміналістичної експертизи відео звукозапису №3166/3167 від 18.08.2021, згідно якого у звукозаписі розмови на наданому на дослідження оптичному диску серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Висловлювання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в текстовому змісті цієї розмови, який в основному відповідає викладеному в протоколі огляду речей (оптичного носія) від 05.07.2021, позначені відповідно як «Чоловічий голос 1» і «Чоловічий голос 2». У звукозаписі розмови на наданому для дослідження оптичному диску ознак монтажу (в тому числі порушень неперервності запису) не виявлено; висновком транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/118-21/3088-АВ від 15.04.2021, згідно якої ринкова вартість автомобіля SKODA FABIA, р.н. НОМЕР_1 станом на 31.03.2021 становить 97379, 64 гривень; даними, отриманими з показань потерпілого ОСОБА_9 , який розповів про обставини події, що мала місце 31.03.2021, зокрема про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень та заволодіння автомобілем марки SKODA FABIA, р.н. НОМЕР_1 ; даними, отриманими під час проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_9 ; висновком судово-медичної експертизи №288 від 02.04.2021, згідно якої у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу з осадженням на слизовій оболонці нижньої губи зліва, садно на передній поверхні лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 31 березня 2021 року; висновком судово-медичної експертизи №288/Д-999 від 11.10.2021, згідно якої судово-медичні дані, встановлені при судово-медичній експертизі в частині отримання тілесних ушкоджень гр.. ОСОБА_9 , не суперечать показам, даним ним під час його допиту 11.06.2021 року та при проведенні слідчого експерименту за його участю 07.09.2021; іншими доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

Покликаючись на наведене слідчий доводить, про достатність підстав вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, вчиняти інше кримінальне правопорушення, а тому враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів, необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною останньому залишати місце свого проживання.

В судовому засіданні прокурор та слідчий повністю підтримали клопотання просили його задоволити з підстав викладених у ньому так, як у вказаному клопотанні підтверджено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого за безпідставністю та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу технічними засобами при розгляді клопотання слідчим суддею не здійснювалось.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000153 від 31.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 172 КК України.

За вищевказаних обставин, 18.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України.

Твердження слідчого та прокурора, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі, ніякими обґрунтованими та належними доказами в судовому засіданні не підтверджено.

Поряд з цим слідчим повністю доведено наявність інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які він посилається у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, вказані в ст.178 КПК України.
Згідно ч.1 ст.181 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинен перевірити чи достатньо підстав для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є домашній арешт до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.
При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Натомість, протягом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Слідчий суддя приходить до переконання, що є всі підстави для застосування, у відповідності до ч. 4 ст.194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
П.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».
Таким чином, характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 який має постійне місце проживання, тимчасово не працює, не одружений, на даний час немає підстав стверджувати, про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України на запобігання, яким спрямоване застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що підозрюваний тісно співпрацює з органом досудового розслідування для встановлення повного, всебічного та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження. На даний час свідки у кримінальному провадженні допитані, усі необхідні письмові докази (документи) вилучені.
Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про обрання підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 193-174, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-прибувати до слідчих СУ ГУНП в Рівненській області, якими здійснюється досудове розслідування кримінального провадження та прокурорів, якими здійснюється процесуальне керівництво, за першою вимогою;
-не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора;
-повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом та строк дії ухвали визначити до 18.12.2021.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1