ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4101/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 9 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185, КК України про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИВ:
18 жовтня 2021 року до суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 9 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185, КК України про накладення арешту на майно.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 18 жовтня 2021 року клопотання передано судді ОСОБА_1 .

Вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення цього клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною першою статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з тексту клопотання, 9 жовтня 2021 року за адресою: м. Київ, вул. Ващенка, 7, згідно частини третьої статті 233 КПК України проведено обшук автомобілямарки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 . та вилучено речі за переліком. Вказані речі були визнані речовими доказами у справі.

При цьому до клопотання, окрім витягу з ЄРДР, не долучено жодного документу на обґрунтування поданого клопотання. Зокрема відсутні документи на підтвердження проведення обшуку, вилучення вказаних у клопотання речей та автомобіля, докази надання дозволу слідчим суддею на проведення обшуку у випадку проведення такого згідно частини третьої статті 233 КПК України, докази визнання вилучених речей речовими доказами у справі.

Клопотання не містить відомостей про власника майна, арешт на який просить накласти слідчий, а саме автомобіля марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відсутні докази на підтвердження право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Клопотання, окрім фрази: «вилучені речі можуть бути відчужені, знищені та передані третім особам» не містить обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема та в тому числі, на автомобіль марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до частини одинадцятої статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Подане клопотання не містить належного обґрунтування із відповідними доказами щодо необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на автомобіль із забороною власнику, користувачу по довіреності, іншим користувачам відчужувати, розпоряджатись та користуватись цим майном.

При цьому слідчий суддя зазначає, що відповідно до частин першої, третьої статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що в додатках до клопотання зазначено, що додаються документи, якими обґрунтовується клопотання, проте, як зазначалось, такі документи до клопотання не додано.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим у клопотанні зазначено, що воно подається у кримінальному провадженні № 0002961, при цьому до клопотання додається витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0003258.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вказані обставини мають бути обґрунтовані у клопотанні для повного, всебічного та об`єктивного його розгляду.

Відповідно до вимог частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків у строк 72 години.

Керуючись статтями 64-2, 170-172, 309, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 9 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185, КК України про накладення арешту на майно, повернути прокурору для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1