У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №0002054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.08.2017 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

В провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 клопотав про виклик до суду експерта Львівського НДЕКЦ для роз`яснення висновку, яким досліджено руків`я ножа. Обвинувачений підтримав заявлене.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання захисника.

Заслухавши клопотання сторони захисту та доводи в його обґрунтування, позицію прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступних висновків.

В матеріалах справи наявний висновок № 10/791 від 16.11.2017 судового експерта ОСОБА_6 (том 2, а.с. 161), яким проведено судову молекулярно-генетичну експертизу на виконання постанови слідчого у кримінальному провадженні №0002054.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Так, ч. 1 ст. 356 КПК України передбачено, що за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою, суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.
За змістом ч. 3 ст. 356 КПК України експерту можуть бути поставлені запитання щодо наявності в експерта спеціальних знань та кваліфікації з досліджуваних питань (освіти, стажу роботи, наукового ступеня тощо), дотичних до предмета його експертизи; використаних методик та теоретичних розробок; достатності відомостей, на підставі яких готувався висновок; наукового обґрунтування та методів, за допомогою яких експерт дійшов висновку; застосовності та правильності застосування принципів та методів до фактів кримінального провадження; інші запитання, що стосуються достовірності висновку.
Відтак, враховуючи, що стороною захисту ініційовано питання про виклик експерта для його допиту в судовому засідання, зокрема для роз`яснення висновку, наявного в матеріалах справи, з метою уникнення будь-яких суперечностей щодо його розуміння, суд вважає за необхідне задовольнити означене клопотання адвоката.
Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Викликати в судове засідання, призначене на 14 год. 00 хв. 28.02.2022, судового експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_6 для роз`яснення висновку експерта №10/791 від 16.11.2017, яким проведено судово-молекулярну експертизу руків`я ножа у кримінальному провадження №0002054.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1