Справа №155/1376/18
Провадження №1-кп/155/10/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2021 місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Горохів Волинської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000294 від 24.07.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Полюхно Горохівського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, на утриманні якого особи не перебувають,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23.07.2018 приблизно о 19 годині ОСОБА_7 , перебувачи на території власного подвір`я, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, який раптово виник на грунті особистих неприязних відносин, переслідуючи прямий умисел на заподіяння травм іншій людині, наніс декілька ударів дерев`яною палицею та металевим прутом по обличчю, голові, лівій руці та лівій частині тулуба ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, тулуба та кінцівок, саден голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 98 від 30.07.2018 належать до категорії легких тілесних ушкоджень, а також перелому 8-го ребра зліва та відкритого перелому ліктьової кістки, які належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що потягнули за собою тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому органами досудового розслідування кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.122 КК України не визнав , суду показав, що корова потерпілого ОСОБА_5 неодноразово заходила на його город. Вона випасалася на городі у сусідів. 23.07.2018 після дощу він вийшов і знову побачив на своєму городі корову, яка ходила та все топтала. Він зловив корову та прив`язав у себе на подвір`ї до стовпа, нікого про це не повідомляв, очікував, що прийде ОСОБА_5 і вони поговорять. Десь через годину ОСОБА_5 їхав велосипедом і побачив корову, а через деякий час він зайшов із задньої сторони двору, відкрив двері та пішов до корови. Він запропонував поговорити чи викликати поліцію, бо корова вже четвертий раз топталася на його городі, однак той не хотів говорити та не хотів відшкодовувати збитки. ОСОБА_5 хотів вивести корову через ворота, якими зайшов сам, але там корова пройти не могла. ОСОБА_5 був у нетверезому стані, пхав його. Внаслідок цього він впав у болото, при цьому в нього випав у воду мобільний телефон та загубились ключі від хвіртки. Так було три рази. Потім він відчув, що вже не має сили і втік до хати, але ОСОБА_5 витягнув його з веранди. Потерпілий відв`язав корову та став виводити її на дорогу, але хвіртка була закрита. Тоді він ламав сітку, припоном штовхав його. Корову він водив туди й назад двічі. Обвинувачений ствердив, що тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не завдавав ні палицею, ні арматурою та припускає, що його могла вдарити корова, яку він водив по траві. Він не бачив внаслідок чого в потерпілого утворились ушкодження. Поліцію ніхто не викликав. При собі мав дерев`яну палку, бо не міг пересуватися. Виводити корову він не перешкоджав, хвіртки не відкрив потерпілому, бо загубив ключі. Пояснив, що проживає з матір`ю, якій 97 років. ОСОБА_5 розсердив його та довів до інфаркту. В нього був металевий прут, але ним не бив. Обвинувачений пояснив, що був випадок коли потерпілий з дружиною відшкодував йому шкоду, яку спричинила корова. При проведенні слідчого експерименту зазначив, що йому не роз`яснювали прав, він не був володільцем майна, а тому не мав права надавати дозвіл на проведення даного експерименту. Цивільний позов не визнав повністю.

Незважаючи не визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 23.07.2018 приблизно о 19 годині він пішов забирати свою корову із пасовища в с.Полюхно, однак на випасі корови не було. Тоді він взяв вдома велосипед і поїхав шукати тварину. Коли проїжджав по вулиці, побачив на подвір`ї у обвинуваченого свою корову. Він зайшов на подвір`я зі сторони городу та почав відв`язувати корову. Із будинку вийшов ОСОБА_7 та без пояснень почав бити його палкою по різних частинах тіла. Він захищався, відштовхував його. Коли ОСОБА_7 поламав палку тоді взяв арматуру. Він хотів вже йти додому, підійшов до брами, та ОСОБА_7 наздогнав його і металевою арматурою наніс удари по голові, лівій руці та ребрах. Від цих ударів він сів на землю, бо не міг рухатися. Потім підійшла його дружина з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які відчинили браму. Дружина забрала корову, а ОСОБА_10 - велосипед. Вони якось дійшли додому, там дружина перев`язала йому руку, а син завіз у лікарню. Крім того, потерпілий суду пояснив, що поліції не викликав і не звертався з приводу крадіжки корови, дозволу, щоб зайти на територію не запитував. Корова на подвір`я обвинуваченого сама потрапити не могла. Зазначив, що в нього з обвинуваченим ще раніше виникав конфлікт з приводу того, що корова відірвалась та пошкодила в садку саджанець. При працівникові поліції вони з дружиною заплатили ОСОБА_7 за цю шкоду в розмірі 500 грн. Внаслідок завданих ударів в нього були виявлені тілесні ушкодження у виді відкритого перелому лівої руки та зламане ребро. На лікування він затратив 1906,46 грн (1694,11+212,35 грн). Крім матеріальних збитків, йому була завдана моральна шкода, оскільки він переніс не тільки фізичну біль, а й моральні страждання. З нього глузували знайомі, неодноразово був змушений звертатися до лікаря, змушений був наймати людей, щоб допомогли обробляти землю та доглядати за худобою. Моральну шкоду оцінює в 30 000 грн. Цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в суді ствердила, що 23.07.2018 вони з чоловіком дивились телевізор. Десь біля 16.30 год чоловік пішов глянути на корову, яку вони випасають на городі в сусіда (через один город від городу обвинуваченого). Потім прийшов і приблизно о 18.00 год пішов вже її забирати. Коли вийшла надвір, то чоловіка ще вдома не було. Вона вийшла на дорогу, почула крик жінки і пішла глянути, що сталося. Коли дійшла до будинку обвинуваченого, побачила свого чоловіка, який сидів під брамою весь у крові. Брама була закрита і вона перелізла під сіткою. ОСОБА_7 сидів і стукав по пеньку. Відкрити браму не хотів, просив гроші за те, що корова була в нього на городі. Вона хотіла подзвонити до поліції, але не взяла із собою телефон. Сама відкрити браму не змогла, вилізла знову під сіткою на дорогу і побачила хлопців. Чоловік в цей час попросив їх допомогти відкриту браму. Вона дала хлопцям припона, ті стукнули та відбили замка. Тоді вона забрала корову і повела в хлів, а хлопці привели чоловіка і велосипед додому, бо в нього паморочилася голова, була перебита рука та текла кров з голови і руки. Вона перев`язала руку, тоді приїхав син, вони визвали поліцію та повезли чоловіка в лікарню. На другий день, коли обвинуваченому сказали, що він буде нести кримінальну відповідальність, він ліг в реанімацію. Через деякий час приходила жінка обвинуваченого миритися, однак вони не пробачили ОСОБА_7 за завдану шкоду. Крім того свідок ствердила, що цього літа в них був вже один конфлікт з обвинуваченим з приводу корови, яка теж тоді відв`язалась, і зайшла в садок, де пошкодила саджанець яблуні, однак на городі, як казав обвинувачений, не була. Тоді до них приходив поліцейський і щоб не створювати конфлікт, вона заплатила ОСОБА_7 500 грн. Дозволу, щоб зайти на подвір`я сусідів, ніколи ніхто не просив, всі заходять та вирішують свої питання.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який в суді ствердив, що 23.07.2018 року вони з ОСОБА_9 домовились піти в магазин. Коли дійшли до будинку обвинуваченого, побачили потерпілого ОСОБА_5 , який сидів під воротами та був весь в крові. ОСОБА_5 казав, що його побив ОСОБА_7 , попросив допомогти відкрити хвіртку, на якій висів ланцюг із замком. Вони взяли припона та відкрили хвіртку. Потім прийшла дружина ОСОБА_5 ОСОБА_12 , яка забрала корову, а вони взяли велосипед та допомогли потерпілого завести додому. ОСОБА_7 в цей час був на подвір`ї.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що 23.07.2018 він йшов із ОСОБА_10 вулицею до магазину. Біля будинку обвинуваченого побачив дружину потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_13 , яка попросила допомогти відкрити хвіртку. Коли зайшли на подвір`я він побачив ОСОБА_5 , який сидів на землі. На руці та обличчі потерпілого була кров. В цей час обвинувачений сидів на пеньку та стукав арматурою. Потерпілий пояснював, що його побив ОСОБА_7 через корову, яка відірвалась та зайшла на подвір`я обвинуваченого. Свідок ствердив, що відносини між потерпілим та обвинуваченим були недружні.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що влітку 2018 року працівники поліції запросили її бути понятою при проведенні слідчого експерименту на подвір`ї у ОСОБА_7 . З нею були: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та двоє поліцейських, один з яких знімав відео. На подвір`я вони зайшли без перешкод, тиску та вмовляння. При цьому ОСОБА_5 розказував, як відбувалися події 23.07.2018 та показував як його бив ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 показував свій одяг, який порвав потерпілий. Протоколи, які складалися працівниками поліції читала та підписувала. При проведенні слідчого експерименту нічого не вилучалось. Чи був ОСОБА_7 власником будинку вона не знає, але він вже довгий час проживає в селі.

Хоча ОСОБА_7 вини своєї не визнав, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами.

Повідомленням Горохівської ЦРЛ у ВП ГУНП №74, з якого вбачається, що 23.07.2018 о 22 годині ОСОБА_5 доставлено до закладу з відкритим переломом лівої ліктьової кістки зі зміщенням, з переломом ребра зліва, причина травми записано зі слів - побив сусід;

Заявою ОСОБА_5 від 23.07.2018 до Горохівського ВП ГУНП у Волинській області з приводу притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який спричинив йому тілесні ушкодження (а.с.85);

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0000294, за заявою ОСОБА_5 , зареєстроване 24.07.2018 року;

Постановою про доручення проведення судово-медичного обстеження від 24 липня 2018 року;

Актом судово-медичного обстеження №94, проведеного судово-медичним експертом ОСОБА_17 , розпочатого - 25.07.2018, закінченого - 27.07.2018, винесено заключення на основі результатів судово-медичного обстеження громадянина ОСОБА_5 , медичної карти амбулаторного хворого на його ім`я та у відповідності з поставленими питаннями та встановлено, що при обстеженні виявлено синці обличчя тулуба та кінцівок, садна голови, переломи 8-го ребра зліва та відкритий перелом лівої ліктьової кістки. Синці та синці з саднами на їх фоні. А також переломи кістки передпліччя та ребра, виникли внаслідок дії тупих предметів, які мають обмежені по ширині контактуючу поверхню. Садна виникли внаслідок дії під кутом твердих предметів, які мають обмежену по ширині контактуючу поверхню. Виявлені ушкодження виникли приблизно за 2 доби до обстеження, що підтверджується ступінню їх організації. По ступені тяжкості тілесні ушкодження тілесні ушкодження, у вигляді синців та саден, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Перелом ліктьової кістки та ребра, по ступені тяжкості , відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, оскільки для стійкого їх зрощення необхідно термін більше 21 доби. Яких-небудь характерних або специфічних ознак, які вказували б на характер поверхні травмуючого предмета, не виявлено. Судово-медичних ознак, які б давали можливість встановити послідовність заподіяння ушкоджень, а також взаємне розміщення потерпілого та нападника, в момент заподіяння ушкоджень, обстеженням не виявлено. Виникнення такого характеру ушкоджень, та в такій кількості, внаслідок падіння на будь-яку поверхню з висоти власного росту, або падіння на стіну, чи виступаючі предмети, виключається. Цілком вірогідне виникнення таких ушкоджень при нанесенні ударів тупим, твердим предметом, подібним до палиці, металевого прута, тощо, і маловірогідне виникнення їх внаслідок ударів руками та ногами;

Клопотанням про призначення та доручення проведення судово-медичної експертизи та ухвалою слідчого судді Локачинського районного суду від 30.07.2018;

Висновком експерта № 98 від 30.07.2018, проведеного на основі даних судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_5 , по даних зазначених у вищевказаному акті судово-медичного обстеження № 94;

Заявою ОСОБА_7 від 21.08.2018, якою він надав добровільну згоду на проведення слідчого експерименту на території домоволодіння, що в АДРЕСА_1 .

При цьому доводи обвинуваченого та його захисника в судовому засіданні, з приводу неналежного дозволу на проведення слідчого експерименту в порядку передбаченому ч.5 ст.240 КПК України, суд не бере до уваги, зважаючи, що сторонами кримінального провадження не надано належних доказів хто ж дійсно був власником домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , станом на дату проведення слідчого експерименту. Однак з копії паспорта обвинуваченого серії НОМЕР_1 та довідки про склад сім`ї Печихвостівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрований за вказаною вище адресою, а тому має право користування даним будинковолодінням. Крім того свідок ОСОБА_14 ствердила, що обвинувачений більше 10 років проживає в АДРЕСА_1 . Доказів, станом на дату вчинення кримінального правопорушення, які б стверджували, що ОСОБА_7 там не проживає, суду не надано.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.08.2018, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_5 , понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , та відеозаписом, що приєднаний до протоколу, що був досліджений судом, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 показав та розказав про події, які відбулися 23.07.2018 на території домоволодіння ОСОБА_7 , де останнім були нанесенні йому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Протоколом огляду предмету від 21.08.2018 року та ілюстративними таблицями до нього, складеного в присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , де заступником начальника СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області було оглянуто металевий предмет у вигляді пруту квадратної форми, (металевий стержень), розміром сторін - 1,5*1,5 см, загальною довжиною 1.2 м, вагою 2,288 кг, який з однієї сторони сплюснений та загострений, а з іншої теж сплющений та зігнутий в сторону, довжина згину 10 см, яким були нанесенні потерпілому тілесні ушкодження, а також оглянуті забруднені штани, куртка та сорочка, в які був одягнений ОСОБА_7 , та, за його показаннями в суді, висіли на вулиці.

Постановою про визнання предмета речовим доказом від 21.08.2018 року, якою зазначені вище речі визнанні речовими доказами.

Повідомленням про підозру від 22.08.2018 року, яким ОСОБА_7 повідомлено у підозрі в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Оцінюючи здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, зокрема ними встановлюється подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та інші обставини, які підлягають доказування відповідно до ст. 91 КПК України. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. При цьому досліджені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають, а їх сукупність та взаємозв`язок є достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення. Посилання сторони захисту про ряд неточностей в процесуальних документах, не є, на думку суду, такими порушеннями, які можуть перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Однак суд, на підставі п.1 ч.3 ст. 87 КПК України, визнає недопустимим доказом протокол слідчого експерименту від 21.08.2018, проведеного за участю свідка ОСОБА_7 , у присутності понятих, та погоджується із думкою захисника, що даний доказ був отриман ий з показань ОСОБА_7 як свідка, який надалі був визнаний підозрюваним та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні.

Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України. При цьому невизнання вини обвинуваченим розцінюється судом як спосіб захисту з метою ухилення від відповідальності за скоєне.

Призначаючи покарання, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину (на час вчинення кримінального правопорушення - злочин середньої тяжкості), особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання, суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його відношення до скоєного (невизнання своєї вини), разом з тим суд враховує, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, пенсіонер, особа з інвалідністю 3 групи професійного захворювання, хворіє, а тому вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, у виді позбавлення волі, при цьому, на підставі ст.75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно з ст.76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_5 , суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 5 ст. 128 КПК України визначено, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Оскільки, поданими потерпілим чеками підтверджується матеріальна шкода в розмірі 1906,46 грн, тому вона підлягає стягненню із обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні питання щодо суми відшкодування моральної шкоди суд враховує, те що потерпілий переніс душевні та фізичні страждання, спричинені протиправними діями обвинуваченого, пов`язані з тривалим лікуванням, внаслідок чого було порушено звичний спосіб його життя, він змушений був звертатися до людей за допомогою по господарству, разом з тим суд враховує, що ОСОБА_7 є особа з інвалідністю, пенсійного віку, хворіє.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та глибину перенесених потерпілим фізичних і душевних страждань, характер вчиненого злочину обвинуваченим та ступінь його вини, при цьому виходить також з вимог розумності і справедливості, а тому на підставі ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого 6000 грн моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 сплачений останнім судовий збір в розмірі 705,00 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.ст.75-76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 1906,46 (одна тисяча дев`ятсот шість гривень 46 коп) грн матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 6000 (шість тисяч гривень) грн моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 705, 00 (сімсот п`ять гривень ) грн.

Речові докази у справі, а саме:

Чоловічу сорочку, штани та куртку, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів при відділенні поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області - повернути ОСОБА_7 , як законному власнику.

Металевий прут, який переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів при відділенні поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий

.