Справа № 303/3016/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1289/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року у м.Львові
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційні скарги процесуального прокурора ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2020 року задоволено клопотання захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.296 КК України з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. ст. 284 КПК України, заявлене в інтересах обвинувачених.
Кримінальне провадження № 0001359 внесене до ЄРДР 05.12.2019 року за обвинуваченням: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України, закрито на підставі пункту 10 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, після повідомлення особам про підозру.
На вказану ухвалу суду процесуальний прокурор ОСОБА_6 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції в новому складі суду із стадії підготовчого засідання. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та не вмотивованою, не відповідає об`єктивно з`ясованим фактичним обставинам кримінального провадження, дослідженим у підготовчому судовому засіданні, судом першої інстанції не наведено належних та достатніх мотивів та підстав для ухвалення такого рішення.

Зазначає, що у даному кримінальному провадженні, 08.05.2020р. відповідно до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України, слідчий повідомив підозрюваним та їх захисникам про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також, 08.05.2020р. підозрюваним та їх захисникам слідчим надано доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них. У період з 08.05. по 19.05.2020р. сторони знайомились з матеріалами кримінального провадження. Після перевірки обвинувального акта на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, 20.05.2020р. такий був підписаний та затверджений прокурором, і на виконання вимог ст. 293 КПК України 20.05.2020р. ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ) та 21.05.2020р. ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) його копію було вручено підозрюваним та їх захисникам, що підтверджується відповідною розпискою. 10.06.2020р. обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні скеровано у суд першої інстанції. Прокурор вважає, що наведені обставини вказують на те, що строки досудового розслідування, передбачені ст. 219 КПК України, не порушено.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею. Отже, суд першої інстанції необґрунтовано включив до строків досудового розслідування строки ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Зазначає, що практично моментом звернення до суду з обвинувальним актом є початок виконання вимог передбачених параграфом 3 глави 24 КПК України, а саме відкриття матеріалів іншій стороні, відомості про що внесено до ЄРДР, а також підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту. Покликається на положення ч. 4 ст. 110 КПК України, згідно яких обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується до судове розслідування, що і було зроблено у відповідності до вимог КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 наводить вимоги та доводи на їх обґрунтування, які є аналогічними вимогам та доводам, наведеним в апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_6 .

На апеляційну скаргу сторони обвинувачення адвокат ОСОБА_12 , як захисник обвинуваченого ОСОБА_10 , подав заперечення, у яких просить відхилити апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_15 та залишити без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції. Звертає увагу, що обвинувальний акт повинен бути направлений до суду у межах строку досудового розслідування, оскільки саме з цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування. Зазначає про правомірність висновку суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт був затверджений прокурором 20.05.2020р., вручений прокурором обвинуваченим та їх захисникам 20.05.2020р., 21.05.2020р., до суду направлений поштою 11.06.2020р. тобто поза межами строку досудового розслідування.

При апеляційному розгляді прокурор підтримав подані апеляційні скарги, з наведених у них мотивів та просив таки задоволити, натомість обвинувачені та їх захисники заперечили апеляційні скарги прокурорів як необґрунтовані, та зазначили про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку не дотримані.

Оскаржуваною ухвалою кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, після повідомлення особам про підозру.
Суду першої інстанції прийшов до висновку про наявність у даному кримінальному провадженні підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, складений та скерований прокурором до суду поза межами строку досудового розслідування.
Однак, колегія суддів не погоджується із можливістю закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, виходячи із наступного.

Згідно п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Тобто, закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України у випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи не допускається.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КПК України, а саме хуліганства, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалість, вчинене групою осіб, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.
Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, суд першої інстанції прийшов до висновку, що злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України віднесений до тяжких злочинів, проте не належить до категорії злочинів проти життя та здоров`я особи.
При цьому, суд першої інстанції врахував правовий висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 04.10.2012р. у справі № 5-17кс12 щодо відмежування «хуліганства» від «злочинів проти здоров`я», і згідно з яким: «… в основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені об`єкти захисту.»
Як наведено у врахованій судом першої інстанції постанові Верховного Суду України від 04.10.2012 р. у справі № 5-17кс12 правильну кримінально-правову оцінку хуліганства та відмежування його від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини, належить проводити за сукупністю ознак суспільно небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюються поняттям склад злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально каране.
У даному випадку суд першої інстанції врахував лише безпосередній об`єкт хуліганства громадський порядок, порушення якого є обов`язковою ознакою вчинення злочину, передбаченого усіма частинами статті 296 КК України.
Разом з тим, ч. 4 ст. 296 КК України встановлений кваліфікований склад даного злочину, який, з-поміж інших ознак хуліганства, передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частинами 1, 2, та 3 цієї статті, із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Однією із обов`язкових умов наявності застосування зброї чи інших предметів як ознаки цього виду хуліганства є спрямованість їх на спричинення шкоди здоров`ю людей.

Як вбачається із встановлених стороною обвинувачення обставин кримінального провадження, внаслідок вчинення хуліганських дій (ч.4 ст. 296 КК України) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, завдали легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я ОСОБА_16 , зокрема, ОСОБА_8 наніс один удар металевою битою в область голови ОСОБА_16 , а інші особи нанесли кілька ударів руками по голові та обличчю потерпілого.
Отже, колегія суддів вважає, що інкриміновані обвинуваченим хуліганські дії, вчинені у тому числі із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, були спрямовані не лише на порушення громадського порядку, а і проти здоров`я особи, зокрема, потерпілого ОСОБА_16 , що виключає закриття даного кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Як передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2020р. у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 296 КК України постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому на підставі п.6 ч.1 ст.407 КПК України вказану ухвалу слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, який слід провести із чітким дотриманням вимог КПК України, та в залежності від установленого прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

На підставі наведеного апеляційні скарги прокурорів підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги процесуального прокурора ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: