Провадження № 1-кс/643/4757/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню за №0002878 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідуючи корисливу мету отримання прибутку в результаті незаконного збуту наркотичних засобів, шляхом залишення схованок на території міста Харкова, вступив у попередню змову з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , та діючи відповідно до розробленого плану, повинен був у визначеному місці відшукувати схованки, в яких зберігалися заздалегідь розфасовані по згорткам наркотичні засоби, після чого повинен був робити схованки - розкладати кожний з цих згортків в окреме місце, з метою реалізації вказаних наркотичних засобів, які знаходилися у схованках, серед охочих їх придбати. Вчиненням вказаних дій ОСОБА_6 мав на меті отримати прибуток від збуту наркотичних засобів, у вигляді грошової винагороди за кожну зроблену ним схованку.

За таких обставин, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, отримав інформацію про місце знаходження схованки з наркотичними засобами у розфасованому вигляді. Далі, ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичних засобів, у листопаді 2021 року, перебуваючи на території м. Харкова, точної дати досудовим розслідуванням наразі не встановлено, відшукав вищезазначену схованку - великий згорток у вигляді розфасованих згортків з наркотичними засобами, точну кількість яких досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим. Зазначені згортки ОСОБА_6 підняв та забрав, тим самим він незаконно придбав та став незаконно зберігати з метою збуту наркотичні засоби в розфасованому вигляді. Після цього, ОСОБА_6 продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, 03.11.2021 точний час в ході досудового розслідування не встановлено, маючи при собі наркотичні засоби у вигляді розфасованих згортків, обмотаних ізоляційними стрічками різних кольорів, діючи в групі з раніше знайомим йому ОСОБА_7 перебував на території парку «Перемога» розташованому в Московського районі м. Харкова та шукав підходяще місце, де можна залишити схованку з наркотичним засобом у розфасованому вигляді, однак його протиправні дії були помічені співробітниками поліції.

Злочинна діяльність ОСОБА_6 була викрита працівниками поліції та останнього 03 листопада 2021 року о 14 год. 51 хв. було фактично затримано за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 54-г (посадка парку «Перемога»). В ході затримання у ОСОБА_6 в присутності захисника та понятих було виявлено та вилучено 32 згортки обмотані ізоляційними стрічками різних кольорів, з речовиною рослинного походження всередині, масою в перерахунку на суху речовину 10, 2535 грам, яка згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/121-21/24471-НЗПРАП від 04.11.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, оскільки наркотичний засіб канабіс, віднесений до списку №1 таблиці №І, який затверджений вищевказаною постановою, який ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Слідчий в клопотанні посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та вказував, що він вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може:
- переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, тобто тяжкий злочин.
Розглядаючи вказаний ризик варто зазначити, що підозрюваний ОСОБА_6 не одружений, офіційно не працевлаштований, не має дітей чи інших осіб на утриманні, отже останній не має стійких соціальних зв`язків.
- вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічної категорії, з метою незаконного збагачення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 не має законних джерел отримання заробітку, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з метою незаконного збагачення, припинення його протиправної діяльності не було наслідком добровільного волевиявлення останнього, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.
Згідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
- до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, на підставі ст.12 КК України вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, орган досудового слідства вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст.177 КПК України.
Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
З метою запобігання переліченим ризикам слідчий просив застосувати до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні наполягала на задоволенні клопотання та обранні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся, вказав, що підозра обґрунтована. Вказав, що неофіційно працює на ринку «Барабашово», докладає зусиль до офіційного працевлаштування, просив у задоволенні клопотання слідчого у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 на судовому засіданні вказала на те, що ризики необґрунтовані, її підзахисний раніше не судимий та жодних правопорушень до теперішнього часу не скоював, вину визнає, має щире каяття, має зареєстроване місце мешкання, де мешкає з матір`ю, братом та вітчимом, має стійкі соціальні зв`язки, не вступив до вищого навчального закладу, оскільки не дібрав достатньо балів для вступу, за місцем навчання характеризується позитивно, неофіційно працює на складі ринку «Барабашово». У задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання піл вартою просила відмовити та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

03.11.2021 о 14 годині 51 хвилині ОСОБА_6 було затримано в порядкуст.208 КПК України та 04.11.2021 о 14:18 год. належним чином повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

05.11.2021 після отримання висновку судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Надані стороною обвинувачення докази, на думку слідчого судді, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.11.2021 в ході якого, під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України у останнього було виявлено та вилучено 32 згортки обмотані ізоляційними стрічками різних кольорів, з речовиною рослинного походження всередині, масою в перерахунку на суху речовину 10, 2535 грам, яка згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/121-21/24471-НЗПРАП від 04.11.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, який ОСОБА_6 зберігав з метою збуту, мобільний телефон iPhone XS чорному корпусі IMEI l: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в пам`яті якого збереглася інформація, про протиправну діяльність пов`язану з незаконним збутом наркотичних засобів; висновком судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/121-21/24472-НЗПРАП від 04.11.2021; допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду та вчините інше кримінальне правопорушення.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та фактично мешкає в м. Харкові.
Згідно вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти Росії» національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.
Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Таран проти України від 17 жовтня 2013 року зазначено, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи "за" і "проти" звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове увязнення (рішення від 4 жовтня 2005 року у справі "Бекчєв проти Молдови" (Becciev v. Moldova).
Також слід зауважити, що відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв протиУкраїни") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого. Обмеження розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, лише переліком законодавчих підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011).
Надані слідчим докази, з погляду на практику Європейського суду з прав людини, можна вважати такими, що на теперішній час достатньо обґрунтовують підозру ОСОБА_6 на даному етапі розслідування, а перелічені ризики - переховування від органу розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення - виключати не можна, однак прокурором не доведено переконливого обґрунтування застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , пов`язаного з триманням під вартою.
Так, слідчий суддя не може погодитись з тим, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, оскільки підозрюваний має молодий вік, раніше не судимий, зареєстрований та має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, неофіційно працює, позитивно характеризується, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав та щиро розкаявся, з огляду на що, та враховуючи норми ч.4 ст.194 КПК України, вважає можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002878 від 03.11.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту на строк два місяці та покласти на нього такі обов`язки:

- в період часу з 21.00 години до 07.00 години наступного дня не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- прибувати до слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова чи до Московського районного суду м. Харкова за першою вимогою;

- не виїжджати за межі населеного пункту, де мешкає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- докласти зусиль до офіційного працевлаштування або навчання.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1