УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 ,
про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. П`ятківка Бершадського району Вінницької області, громадянину України, із вищою освітою, одруженому, інваліду 3 групи, особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, працюючому директором ТОВ «Київська будівельно монтажна компанія», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007373 від 26.11.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.4 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
01 грудня 2021 року до Шевченківського районного суду міста Києва звернувся прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи подане клопотання прокурор зазначив, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0007373, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.4 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.2 ст.367 КК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилався необґрунтованість підозри та на відсутність обставин на підтвердження ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для продовження діючого запобіжного заходу. Вказав, що підозрюваний виконує всі, покладенні на нього ухвалою слідчого судді обов`язки. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
За таких обставин, сторона захисту просить клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора та захисника, підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0007373, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.4 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.2 ст.367 КК України.
05 жовтня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні №0007373 від 26.11.2020.
26 жовтня 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
25 листопада 2021 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У свою чергу, відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та встановлена слідчим суддею в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2021.
Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під домашнім арештом, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Зазначаючи про наявність ризиків та необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом, прокурор зазначає, що на момент розгляду даного клопотання продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, вказує на те, що необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зумовлена тим, що строк дії запобіжного заходу закінчується 05.12.2021, однак завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, у зв`язку із особливою складністю провадження та необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які потребують додаткового часу.
Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Щодо існування інших, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на наявність яких у клопотанні посилається прокурор, а саме: можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання є недоведеним, у тому числі і прокурором у судовому засіданні.
Водночас, слідчий суддя вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не може ґрунтуватись лише на тому, що кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, відноситься до категорії особливо тяжких, а також на тому, що підозрюваний може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Так, необґрунтовані ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути підставою для продовження строку застосування запобіжного заходу, на підтвердження чого Європейський суд з прав людини у справі «Мхітарян проти Російської Федерації», зазначив, що «на національній владі лежить обов`язок встановити існування конкретних фактів, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою. Перекладання на затриману особу тягаря доведення цих аргументів рівносильне скасуванню правила ст. 5 Конвенції, яка оголошує взяття під варту винятком з права на свободу, яке допустимо тільки в суворо визначених обставинах».
У той же час, слідчий суддя вважає доводи захисника, такими, що заслуговують на увагу, оскільки необхідність знаходження підозрюваного під домашнім арештом не виправдано з точки зору дієвості даного кримінального провадження, враховуючи також, що підозрюваний не зловживав своїми правами та обов`язками.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Згідно постанови Європейського суду з прав людини від 13.03.2007 у справі «Кастравець проти Молдови», особа звинувачена в скоєні злочину повинна завжди звільнятися з під варти, якщо держава-відповідач не продемонструє, що є вагомі та достатні причини які виправдовують особу тримання її під вартою.
У ході судового розгляду даного клопотання слідчим суддею враховуються обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, соціальні зв`язки, наявність утриманців та офіційного місця працевлаштування, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України. На думку слідчого судді, обраний запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо неправомірним для нього.
Зважаючи на те, що стороною захисту надано слідчому судді достатні докази, які свідчать про те, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 зменшилися, що свідчить про можливість запобігання зазначеним в КПК України ризикам шляхом зміни підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання. Оскільки саме такий запобіжний захід щодо підозрюваного зможе забезпечити належне виконання своїх обов`язків та поведінки підозрюваного.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У свою чергу, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 січня 2022 року включно, та покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись частиною другою статті 376, статтями 115, 179, 194, 196, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи.
- паспорт для виїзду за кордон залишити на зберіганні у відповідних органах державної влади.
Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 січня 2022 року включно.
У разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжних захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого групи слідчих у кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 03 грудня 2021 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1