Справа № 404/334/22
Номер провадження 1-кс/404/161/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , заявлених власників: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , представника заявленого власника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню 0000163 за ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладання арешту на «ВАЗ 2105» він-код НОМЕР_1 .

Необхідність арешту слідчий пояснює тим, що авто стало предметом незаконного заволодіння. Метою арешту є необхідність збереження речового доказу. Слідчий вимоги підтримав. ОСОБА_4 погодився з доводами слідчого.

ОСОБА_5 і його представник- адвокат ОСОБА_6 заперечили, через відсутність події злочину, яка виключає застосування будь якого заходу забезпечення.

Надана слідчим довідка з АІС документально підтверджує, що автомобіль «ВАЗ-2105», він-код НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_5 (а.к.34)

Цей факт ОСОБА_5 також документально підтвердив, надавши для огляду відомості з єдиної національної інформаційної системи «ДІЯ».

Крім того, ОСОБА_5 надав для огляду копію постанови державного виконавця Фортечного відділу ДВС №ВП-61553830 від 28.12.2021 року про закінчення виконавчого провадження №390-1564-19 та припинення арешту майна боржника.

Відповідно до Постанови КМУ№1388 від 07 вересня 1998 року, право власності виникає, змінюється, припиняється з моменту державної реєстрації транспортного засобу.

Таким чином ОСОБА_5 має право використовувати зареєстрований за ним транспортний засіб.

Незважаючи на це, СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області продовжує досудове розслідування за фактом незаконного заволодіння ОСОБА_5 зареєстрованим за ОСОБА_5 транспортним засобом «ВАЗ-2105» він-код НОМЕР_1 . (а.к.4)

19 січня 2022 року, по зазначеному кримінальному провадженню слідчий провів обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , під час якого відшукали та вилучили легковий автомобіль «ВАЗ-2105» він-код НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_5 (а.к.38)

Постановою слідчого авто визнано речовим доказом, згодом слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на авто для збереження речового доказу.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту. ( ч. 1 ст. 170 КПК України)

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинні врахувати (ч. 2 ст. 173 КПК України) наявність обґрунтованої підозри.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Прокурор не виконав п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, оскільки відсутня обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 289 КК України містить таку кваліфікуючу ознаку, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При розгляді клопотання з`ясовано, що починаючи з 15 січня 2022 року, ОСОБА_5 законно використовував зареєстрований за ним транспортний засіб. При цьому стосовно ОСОБА_5 не припинялась державна реєстрація автомобіля. Державний виконавець скасував заходи забезпечення щодо цього автомобіля. За таких умов не доведено існування обґрунтованої підозри в частині об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. (ч. 5 ст. 132 КПК України)

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

Слідчий не подав доказів існування обґрунтованої підозри в частині об`єктивної та субєктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, зокрема що ОСОБА_5 : усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Через недоведеність обґрунтованості підозри самої події злочину, не можна застосувати захід забезпечення у виді накладення арешту на майно. Керуючись ст.170,173,309,371, 372, 395, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на легковий автомобіль «ВАЗ-2105», він-код НОМЕР_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1