Справа № 1-в/593/11/2022
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2022 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про повернення речових доказів в кримінальному провадженні №0000196 від16.06.2017 року за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.07.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_3 із заявою у якій просить повернути йому речові докази, а саме грошові кошти, в кримінальному провадженні №0000196 від16.06.2017 року за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.07.2019 року.
В судове засідання прокурор не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином.
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового засідання, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, розглянувши заяву та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Судом встановлено, що згідно вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.07.2019 року у справі №1-кп/593/27/2019 затверджено угоду про визнання винуватості укладену 22.07.2019 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю його захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000196.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.07.2019 року покарання у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 гривень.

А також стягнено із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів по кримінальному провадженню для проведення експертиз:
-судової експертизи спеціальних хімічних речовин та речових хімічних виробництв №2-460/17 від 12.07.2017 р. вартість проведення якої становить 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять)грн. 60 коп.;

- судової технічної експертизи документів №1.1-232/17 від 13.07.2017 р. вартість проведення якої становить 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.;

- судової технічної експертизи документів №1.1-251/17 від 18.07.2017 р. вартість проведення якої становить 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.;

-почеркознавчої експертизи №1.1-252/17 від 19.07.2017 р. вартість проведення якої становить 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.

Вирок набрав законної сили 22.08.2019 р.

Як вбачається з вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.07.2019 року під час його ухвалення не було вирішено питання про долю речових доказів.

Відповідно до постанови про речові докази від 22.06.2017 р. було визнано речовими доказами: грошові кошти в сумі 2000 гривень, які ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_3 в якості неправомірної вигоди; грошові кошти в сумі 20 гривень, які належать ОСОБА_5 ; марлеві тампони - марлевий тампон (контрольний взірець), яким проводились змиви з рук ОСОБА_5 марлевий тампон, яким проводились змиви з правої руки ОСОБА_5 , марлевий тампон, яким проводились змиви з лівої руки ОСОБА_5 , зразок спецпрепарату «Промінь-1» .
Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про повернення речових доказів грошових коштів слід задовольнити.
Керуючись статтями 100, 537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_3 про повернення речових доказів - задовольнити.
Речові докази по справі:
- грошові кошти в сумі 2000 гривень, а саме 3 купюри номіналом по 500 гривень кожна, із наступними серіями та номерами: СБ3106272, СБ6778320, СБ6778321; три купюри номіналом по 100 гривень кожна, із наступними серіями та номерами: МН7054347, ЗД1572262, КК7116469; одна купюра номіналом 200 гривень із серією та номером УФ4552052, які ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_3 в якості неправомірної вигоди повернути ОСОБА_3 ;
-грошові кошти в сумі 20 гривень, які належать ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 ;
- марлеві тампони - марлевий тампон (контрольний взірець), яким проводились змиви з рук ОСОБА_5 марлевий тампон, яким проводились змиви з правої руки ОСОБА_5 , марлевий тампон, яким проводились змиви з лівої руки ОСОБА_5 , зразок спецпрепарату «Промінь-1» -знищити.
Ухвала суду може бути оскаржена в Тернопільський апеляційний суд протягом 7 діб з дня її оголошення через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_1