Провадження № 1-кс/524/324/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0001683 від 06.11.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0001683 від 06.11.2021 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 06.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 1) ОСОБА_7 , будучи особою, яка вживає наркотичні засоби, з невстановленого слідством часу, діючи з протиправним, корисливим умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», незаконно придбав невстановленим досудовим розслідуванням способом, у невстановленому місці та часі, особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який зберігав при собі, з метою збуту. У подальшому, 05.11.2021 о 11:42 годині ОСОБА_7 прибув до приміщення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, розташованого за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева б. 29/5, де залишив у пакеті з продуктами для харчування призначеного для передачі обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , два поліетиленові пакетики із особливо небезпечним наркотичним «канабіс», масою, в перерахунку на суху речовину відповідно 3,274 г та 4,462 г, що виявлені та вилучені працівниками правоохоронних органів.
2) ОСОБА_7 , будучи особою, яка вживає наркотичні засоби, з невстановленого слідством часу, діючи з протиправним, корисливим умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», повторно, незаконно придбав невстановленим досудовим розслідуванням способом, у невстановленому місці та часі, особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який зберігав за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з метою збуту. У подальшому, 17.12.2021, в період часу з 06 год. 15 хв. до 07 год. 30 хв., на підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет, в якому зберігався особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальною масою 21,119 г, яку ОСОБА_7 зберігав за місцем фактичного мешкання з метою збуту, внаслідок чого протиправна діяльність ОСОБА_7 припинена.

17.12.2021 року відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обґрунтовуючи тим, що слідчим вжиті заходи з метою виявлення та розшуку майна підозрюваного, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, досудове розслідування здійснюється за ч. 2 ст. 307 КК України, яка передбачає додаткове покарання конфіскацію майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, необхідно накласти арешт на вищевказане майно.

Вислухавши думку слідчого, яка підтримала клопотання з підстав, зазначених у клопотанні, та просила його задовольнити, представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 , вважав клопотання необґрунтованим, пояснив, що дана квартира отримана не злочинним шляхом, перебуває у спільній сумісній власності інших осіб, права яких будуть порушені в разі накладення арешту на квартиру, просив відмовити, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.

Органом досудового розслідування за матеріалами правоохоронних органів здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту.

У ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання вимог КПК України щодо виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлено майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

? АДРЕСА_2 .

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно п. 1, 2 ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі, зокрема, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 28 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватись «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути « необхідним у демократичному суспільстві».
Зокрема, слідчий суддя враховує, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою можливої передачі майна стороннім особам, його відчуження з метою уникнення додаткового покарання такого як конфіскація майна у разі встановлення вини підозрюваного, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,з позбавленням права відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням можливість призначення покарання у вигляді конфіскації майна та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Вирішуючи питання про накладення арешту слідчий суддя, враховує, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процедурному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до, зокрема, приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Задовольняючи частково клопотання, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Тому в частині розпорядження даного майна необхідно відмовити, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження для власника становить надмірний тягар.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 3, 7, 22, 16, 131,132, 167, 170-175,309,369-372,532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0001683 від 06.11.2021 року, задовольнити частково.
Накласти арешт на об`єкт нерухомості:

?квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з позбавленням права відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
В іншій частині відмовити.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.
Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1