Справа №303/7176/15-к
№1-кс/303/202/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 року м.Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и в:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на будинок АДРЕСА_1 , накладеного постановою СУ УМВС України в Закарпатській області від 21.10.2011 по кримінальній справі №21007710
Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування у кримінальній справі №21007710 за ст.ст. 190 ч.4, 358 ч.1 КК України постановою старшої слідчої СУ УМВС ОСОБА_5 від 21.10.2011 заборонено проведення будь-яких дій по перереєстрації та відчуженню будинку АДРЕСА_1 та на підставі якої накладено обтяження на вказаний будинок, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 Накладений арешт на нерухоме майно є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню. Вказує на те, що з урахуванням вимог ст. 214 КПК України в редакції 2012 року відомості про вказані кримінальні правопорушення (кримінальна справа №21007710) 08.02.2013 внесено до ЄРДР за №0000607, а відтак при розгляді даного клопотання про скасування арешту на майно слід застосовувати норми діючого КПК 2012 року.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 підтримала подане клопотання, просила таке задовольнити, навівши доводи, зазначені нею в письмовому клопотанні.
Старший слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 просив в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно відмовити, посилаючись на те, що в провадженні СВ Мукачівського РУП перебуває кримінальне провадження №0000607 за фактом вчинення ОСОБА_8 шахрайських дій щодо нерухомого майна, зокрема будинку АДРЕСА_1 ; в ході досудового розслідування оголошено розшук ОСОБА_8 , відтак скасування арешту на вказане нерухома майно в подальшому утруднить виконання судового рішення у кримінальному провадженні.
Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до слідуючого висновку.
В провадженні СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ст.ст. 190 ч.4, 358 ч.1 КК України.
Постановою старшої слідчої СУ УМВС ОСОБА_5 від 21.10.2011 заборонено проведення будь-яких дій по перереєстрації та відчуженню будинку АДРЕСА_1 та накладено арешт на вказане нерухоме майно.
Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст.ст. 3, 5 КПК України в редакції 1960 року). За загальним правилом, якщо інше не передбачено перехідними положеннями, після набуття відповідними змінами чинності підлягають застосуванню нові процесуальні норми, незалежно від того, коли було розпочато провадження у справі.
Судом встановлено, що в провадженні СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №0000607 (кримінальна справа №21007710), відомості про яке внесено до ЄРДР 08.02.2013 у відповідності до ст. 214 КПК України за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.4, 358 ч.1 КК України.
В ході досудового розслідування по вищезазначеній кримінальній справі на будинок АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі постанови старшої слідчої СУ УМВС ОСОБА_5 21.10.2011.
Таким чином, арешт на майно накладався під час дії КПК України у редакції 1960 року і на даний час ці обмеження залишаються не скасованими, ураховуючи, що відповідно до п.10 розділу ХІ Перехідних положень КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000607 триває.
При цьому, заявник посилається на вимоги ст.174 КПК України в редакції 2012 року, однак відповідно до п.9 розділу ХІ Перехідних положень цього Кодексу арешт майна, застосований під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності Кодексом (19 листопада 2012 року), продовжує свою дію до моменту його скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності Кодексом 2012 року, тобто, за правилами КПК України 1960 року і вказана норма узгоджується з вимогами ч.1 ст.5 КПК України.
Зі змісту клопотання вбачається, що арешт на майно у вказаній заявником кримінальній справі (кримінальне провадження №0000607) накладено в порядку, визначеному КПК України в редакції 1960 року, який втратив чинність на підставі прийняття Кодексу від 13.04.2012 року.
Положеннями ч.3 ст.26 КПК України визначено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник,законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Положення розділу ХI Перехідних положень КПК України 2012 року не містять проз"яснення щодо розгляду у суді скарг та перевірки правильності процесуальних рішень (дій) органу дізнання, слідчого, прокурора, у тому числі щодо накладення арешту на майно, що були вчиненні ними та звернуті до виконання у відповідності до положень КПК України в редакції 1960 року.
Згідно з п.9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України в редакції 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Отже, питання скасування арешту майна, накладеного до набрання чинності новим Кодексом, необхідно розглядати за правилами КПК України в редакції 1960 року, а посилання заявника на положення ст.174 КПК України в редакції 2012 року є безпідставними, оскільки жодних доказів про те, що арешт накладався за правилами КПК України в редакції 2012 року, заявник не надав.
За правилами КПК України в редакції 1960 року під час досудового розслідування арешт накладається постановою слідчого, а відповідно до ч.6 ст.126 цього ж кодексу накладення арешту на майно під час досудового розслідування, скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. Також відповідно до ст.214 КПК України в редакції 1960 року питання заходів забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна вирішується слідчим при закритті справи.
За правилами КПК України в редакції 1960 року суд має повноваження скасувати арешт майна відповідно до ст.248 КПК України при закритті справи та відповідно до ст.324 КПК України при постановленні вироку.

Таким чином, зміна, скасування чи припинення арешту майна, незважаючи на набуття чинності новим процесуальним законом, відбувається згідно з п.9 розділу XI Перехідних положень КПК України у порядку, що був передбачений нормами КПК України в редакції 1960 року.
З поданого клопотання слідує, що арешт на майно був застосований під час проведення досудового слідства до дня набрання чинності КПК України в редакції 2012 року, а тому такий арешт продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у вищезазначеному порядку.
Кримінально-процесуальний кодекс України в редакції 1960 року не передбачав інституту судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування, і тому до компетенції слідчого судді не входить скасування арешту майна, який був накладений до набрання чинності КПК України в редакції 2012 року.
Зазначеним кодексом був встановлений вичерпний перелік процесуальних рішень органу дізнання, слідчого чи прокурора, які могли бути самостійно оскаржені до суду на стадії досудового слідства. Постанова про накладення арешту на майно до таких процесуальних рішень не відносилася.
Главою 22 КПК України в редакції 1960 року передбачено, що у судовому порядку скарга на накладення арешту на майно може бути розглянута судом лише під час попереднього судового розгляду або розгляду справи по суті.
За наявності передбачених законодавством підстав необхідно користуватися правом на судове оскарження постанови про порушення кримінальної справи (стаття 236-7 КПК України). У разі скасування судом постанови про порушення кримінальної справи та набуття відповідною постановою суду законної сили, всі постанови слідчого про арешт майна втрачають силу, а вилучене майно підлягає поверненню законним володільцям (стаття 326-8 КПК України в редакції 1960 року).
З урахуванням вищевикладеного, арешт майна, про скасування якого просить заявник, був застосований під час досудового слідства до набрання чинності КПК України в редакції 2012 року. Враховуючи, що такі процесуальні рішення уповноважених посадових осіб органу досудового розслідування щодо арешту майна, про які зазначено в клопотанні, не можуть бути на даний час предметом розгляду, а скасування арешту, накладеного у такий спосіб, не відноситься до повноважень слідчого судді у розумінні положень ст.174 КПК України, а також те, що Перехідними положеннями чинного КПК України чітко визначено порядок вирішення питань про скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 126, 234 КПК України в редакції 1960 року, ст.ст. 5, 7, 174, п.9 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України в редакції 2012 року, слідчий суддя
у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного постановою СУ УМВС України в Закарпатській області від 21.10.2011 по кримінальній справі №21007710 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1