У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.10.2021 Справа №607/19279/21

(провадження №1-кс/607/6335/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає у АДРЕСА_1 , розлучений, не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді з вказаним клопотанням, у якому просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням розміру застави, відповідно ч. 3 ст. 183 КПК України.
Клопотання мотивоване тим, що старшим слідчим слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001124, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Встановлено, що 10 серпня 2021 року, близько 14 год. 52 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку Orange, поблизу приміщення магазину «Фрукти», що знаходиться за адресою: вул. Митрополита Андрія Шептицького, 34, м. Тернопіль, проник через приспущене вікно водійських дверей автомобіля марки «Citroen» модель «Nemo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , звідки викрав чоловічу сумку чорного кольору, у якій знаходились банківська картка, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, ключі від квартири, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, грошові кошти у сумі 2000 доларів США, таким чином завдав ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 53 602 гривень 20 копійок. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001124 від 10 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Процесуальні повноваження слідчого у кримінальному провадженні № 0001124 від 10 серпня 2021 року доручено здійснювати старшому слідчому СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 . Процесуальні повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001124 від 10 серпня 2021 року здійснюються групою прокурорів у складі: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 . В межах даного кримінального провадження 26 жовтня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище.
Слідчий зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10 серпня 2021 року, близько 14 години 51 хвилини у ОСОБА_4 , який перебував на території ринку Orange, поблизу приміщення магазину «Фрукти», що знаходиться за адресою: вул. Митрополита Андрія Шептицького, 34, м. Тернопіль, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднана з проникненням у сховище. Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, 10 серпня 2021 року, близько 14 години 52 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку Orange, поблизу приміщення магазину «Фрукти», що знаходиться за адресою: вул. Митрополита Андрія Шептицького, 34, м. Тернопіль, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів і з мотивів незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, таємно, проник через приспущене вікно водійських дверей автомобіля марки «Citroen» модель «Nemo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , звідки взяв чоловічу сумку чорного кольору, у якій знаходились банківська картка, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, ключі від квартири, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, грошові кошти у сумі 2000 доларів США, та заховав під куртку, яку мав із собою. Надалі ОСОБА_4 , не маючи наміру повертати викрадені речі, покинув місце вчинення злочину, чим завдав ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 2000 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 10 серпня 2021 року становить 53 602 гривень 20 копійок. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення, на думку слідчого, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий вказала, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на її думку, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення; переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому кримінальному провадженні. Наведене, на думку слідчого, свідчить про неможливість запобігання переліченим ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, його належну поведінку, шляхом застосування м`якшого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки: застосування застави щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки він ніде не працює, не має постійного джерела доходів і, перебуваючи на волі, може вчиняти нові корисливі злочини, з метою особистого незаконного збагачення, та незаконно впливати на потерпілого та свідків; застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки своєю поведінкою він не вважає за необхідне виконувати покладені на нього законом обов`язки щодо виправлення його поведінки та не вчинення нових злочинів та, крім цього, не має офіційного місця реєстрації; застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки перебуваючи на волі, він може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду, а також може вчиняти нові злочини, як зазначено вище, не дотримуватиметься виконання покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім цього, вказав, що йому повністю зрозуміле його право мати захисника, однак він бажає здійснювати свій захист самостійно.
Заслухавши пояснення, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя дійшла до такого висновку:
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлено, що старшим слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001124 від 10 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В рамках даного кримінального провадження 26 жовтня 2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище.
На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 10 серпня 2021 року, а також протоколом його додаткового допиту від 20 вересня 2021 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 від 12 серпня 2021 року, ОСОБА_10 від 20 серпня 2021 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 24 вересня 2021 року; протоколами оглядів (відеозаписів) від 20 вересня 2021 року, 01 жовтня 2021 року та доданими до них таблицями ілюстрацій.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні, та доведені прокурором в судовому засіданні, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому кримінальному провадженні.
Висновок про наявність вказаних ризиків випливає із фактичних обставин кримінального провадження, зокрема тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим; тієї обставини, що доказове значення показання свідків та потерпілого матимуть лише ті, які отримані під час судового розгляду або в порядку ст. 225 КПК України.
Разом із тим, на переконання слідчого судді, ризик того, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, прокурором не доведений. Так, як убачається із витягу з ЄРДР та доданих до клопотання матеріалів, дане кримінальне правопорушення є закінченим, що свідчить про те, що продовження даного кримінально правопорушення не можливе. Крім цього, судимість підозрюваного за раніше вчинені ним кримінальні правопорушення погашена у встановленому законом порядку. Погашення судимості означає, що судимість особи втратила своє правове значення і така особа в подальшому не може зазнавати правообмежень кримінально-правового і загальноправового характеру. Таким чином, ОСОБА_4 є раніше не судимим. Відтак, доводи клопотання про можливість підозрюваного продовжити кримінальне правопорушення чи вчиняти інші кримінальні правопорушення є необґрунтованими.
З урахуванням наявності доведених зазначених вище ризиків, зокрема, переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою їх запобігання, щодо ОСОБА_4 слід застосувати один із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.
Обставинами, які слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінити в сукупності, відповідно до ст. 178 КПК України є такі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як убачається із клопотання, неможливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту обґрунтована тим, що він своєю поведінкою не вважає за необхідне виконувати покладені на нього законом обов`язки щодо виправлення його поведінки та не вчинення нових злочинів та, крім цього, не має офіційно місця реєстрації. Також у судовому засіданні прокурор вказував, що немає даних про згоду інших членів сім`ї на домашній арешт підозрюваного.
Разом із тим, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 фактично проживає у АДРЕСА_1 , де також зареєстровані його мати, брат та племінник. Надання згоди членами сім`ї під час вирішення питання про можливість застосування запобіжного заходу у виді арешту законом не передбачено. Відсутність місця реєстрації відповідно до закону також не виключає можливості застосування домашнього арешту. З огляду на відсутність судимості ОСОБА_4 доводи клопотання про те, що він своєю поведінкою не вважає за необхідне виконувати покладені на нього законом обов`язки щодо виправлення його поведінки та не вчинення нових злочинів, не заслуговують на увагу.
Також суд враховує інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що підозрюваний, розлучений, не працює, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання.
За таких обставин, на переконання слідчого судді, повністю запобігти вищевказаним ризикам може такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, оскільки внаслідок його застосування підозрюваний не зможе ні переховуватись від органу досудового розслідування та суду, ні незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги вагомість наявних доказів про підозру ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує йому у випадку визнання винуватим і становить від трьох до шести років позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередити вказані вище ризики здатний запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово і вважає за необхідне застосувати саме його на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України.
Застосовуючи щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
З урахуванням наведеного, у клопотання слідчого слід задовольнити частково, застосувавши щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за місцем проживання по АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; утриматись від спілкування із свідками та потерпілим; носити електронний засіб контролю.
Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 25 грудня 2021 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1