Справа № 643/488/22
Провадження № 1-в/643/98/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2022 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

представника заявника - Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» - лікаря-психіатра ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» ОСОБА_7 про зміну примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду на амбулаторну примусову психіатричну допомогу стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
в с т а н о в и в :

17 січня 2022 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява представника КНП ХОР «ОКПЛ № 3» про зміну примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду на амбулаторну примусову психіатричну допомогу стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року стосовно ОСОБА_5 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, скасовано з часу доставки (прийому) ОСОБА_5 до психіатричного закладу із звичайним наглядом. 11 січня 2022 року ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР «ОКПЛ №3» у складі: заступника генерального директора КНП ХОР «ОКПЛ №3» ОСОБА_7 , завідувача 24 психіатричним відділенням ОСОБА_8 , лікаря-психіатра 24 психіатричного відділення ОСОБА_9 . Комісія дійшла висновку, що на теперішній час ОСОБА_5 продовження застосування примусових заходів медичного характеру в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом не потребує, та, враховуючи хронічний перебіг захворювання, для підтримки якості ремісії потребує переведення на амбулаторну примусову психіатричну допомогу.

У судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_3 підтримав подану заяву та вважав за необхідне змінити примусові заходи медичного характеру стосовно ОСОБА_5 , оскільки є відповідний висновок комісії лікарів-психіатрів, посилався, що впродовж останнього місяця стан ОСОБА_5 є стабільним, в нього нормалізувався сон, відсутня маячня, галюцинації, він спілкується з іншими пацієнтами лікарні, спостерігається покрашення динаміки психічного стану хворого.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, вважав за необхідне в задоволенні заяви відмовити, вважав, що заява ініційована передчасно, оскільки у висновку лікарської комісії від 11 січня 2022 року мають місце суперечності щодо небезпечності ОСОБА_5 , у вказаному акті зазначено, що у ОСОБА_5 відсутня критика до вчиненого ним суспільно-небезпечного правопорушення, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що хворий не має планів на лікування, ОСОБА_5 вчинено кримінальний проступок стосовно особи, яка є його сусідкою, критики до вчиненого кримінального проступку в хворого немає, а тому між ними знову може виникнути конфлікт, якщо ОСОБА_5 буде змінено примусові заходи медичного характеру на амбулаторну примусову психіатричну допомогу. Також просив взяти до уваги думку законного представника хворого ОСОБА_5 його батька ОСОБА_10 , який проживає у Херсонській області та заперечує проти зміни стосовно його сина примусових заходів на амбулаторну примусову психіатричну допомогу.

Особа, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримав, просив змінити примусові заходи медичного характеру стосовно нього на амбулаторну примусову психіатричну допомогу, посилався, що влаштується на роботу до свого знайомого на посаду охоронника, буде займатися спортом, щодо обставин вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння зазначив, що в нього мав місце конфлікт із сусідкою на ім`я ОСОБА_11 , в ході конфлікту він на неї голосно кричав та сусіди з невідомих для нього причин викликали поліцію, пояснив, потерпілу «навіть пальцем не чіпав».

Захисник ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію ОСОБА_5 .

Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_10 , який є батьком хворого, у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, посилався на неможливість приїхати в судове засідання через вік та стан здоров`я, у поданій заяві просив продовжити стосовно його сина примусові заходи медичного характеру, зазначив, що його син є інвалідом армії.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 січня 2021 року у справі № 641/6617/19 обрано підозрюваному ОСОБА_5 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на шістдесят днів до 26 березня 2021 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року продовжено стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку зі строком дії ухвали до 22 травня 2021 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку зі строком дії ухвали до 18 липня 2021 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року стосовно ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, скасовано з часу доставки (прийому) ОСОБА_5 до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», до примусових заходів медичного характеру відноситься надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно з положеннями ч. 1 3 ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Аналогічні за своїм змістом положення викладені у Законі України «Про психіатричну допомогу» та ч. 1 ст. 95 КК України.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року примусові заходи медичного характеру припиняються у зв`язку з одужанням або зміною психічного стану особи настільки, що це виключає очевидну небезпечність для нього та для інших осіб.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його дій та його особи в цілому.

Згідно з актом комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 5/1 від 11 січня 2022 року, проведеного лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», ОСОБА_5 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми з безперервним типом перебігу, ремісія «С». В процесі лікування психічний стан хворого покращився, поведінка впорядкована, редукувалися маячні переживання, досягнуто стану ремісії, з`явилася формальна критика до хвороби та до скоєного правопорушення, налаштований на регулярний прийом підтримуючої терапії вдома. Комісія дійшла висновку, що на даний час ОСОБА_5 суспільної небезпеки не представляє, продовження примусових заходів медичного характеру в закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду не потребує, з метою підтримання якості ремісії потребує застосування амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Також у вказаному акті зазначено, що ОСОБА_5 внутрішньо декілька напружений, настрій знижений, вираз обличчя незадоволений, емоційно нестійкий, пам`ять грубо не порушена, увага важко перемикаєма, мислення аморфне з елементами паралогічності, повністю не розкривається. Намагається раціоналізувати причину госпіталізації «я ничего не делал, а она мне в глаза газовым баллоном брызгала». Активно маячних ідей не висловлює, обмани сприйняття заперечує, планів на майбутнє не будує, інтереси обмежені, критика до свого стану часткова. На підставі психодіагностичного обстеження виявлено зниження когнітивної функції, структурно-логічні порушення мислення, в особистісній сфері емоційна нестійкість, напруга, дратівливість, порушення цілеспрямованості та критичності до своїх дій. виявлені структурно-логічні порушення мислення у вигляді зісковзувань, різноплановості, формальності, зниження цілеспрямованості і критичності. В особистісній сфері виражена емоційна нестійкість, імпульсивність, труднощі соціальної адаптації.

Висновок комісії лікарів психіатрів не має для суду наперед встановленої сили і підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами, відомостями та обставинами, які підлягають встановленню при вирішенні питання, порушеного у заяві представника закладу з надання психіатричної допомоги.

У судовому засіданні лікарем підтверджено, що ОСОБА_5 для забезпечення стабільного стану його психічного здоров`я потребує постійного приймання медичних препаратів, якщо лікування буде здійснюватися амбулаторно. Зазначив, що в ОСОБА_5 станом на день складання акту комісії лікарів-психіатрів від 11.01.2022 має місце часткове критичне ставлення до вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння.

Усе наведене вище, на переконання суду, не може достеменно свідчити про дотримання ОСОБА_5 в майбутньому призначеного йому лікування в амбулаторному порядку.

Суд вважає, що вказаний вище акт комісії лікарів не доводить, що особа видужала або внаслідок змін її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру, а також, що психічний стан на час звернення із заявою до суду змінився на такий, що не становить очевидної небезпеки для нього або інших осіб. Поряд з цим, як убачається зі змісту вказаного висновку, ОСОБА_5 є психічно хворим з 1996 року, у період часу з 1988 року по 1989 року служив в армії, був комісований через психічне захворювання з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою, є інвалідом армії 2 групи, більше 20 разів лікувався в 13 відділенні ОКПЛ №3 у зв`язку із загостренням патопсихологічної симптоматики, попередні госпіталізації були обумовлені агресією пацієнта до матері, яку він неодноразово бив.

Під час вирішення питання про заміну раніше установлених примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду на амбулаторну примусову психіатричну допомогу за місцем проживання ОСОБА_5 саме на суд покладено обов`язок запобігти вчиненню зазначеною особою нових суспільно-небезпечних діянь.

Водночас, на переконання суду, висновок лікарів-психіатрів щодо зміни раніше установлених примусових заходів медичного характеру є передчасним, оскільки зі встановлених в ході судового розгляду обставин не вбачається, що внаслідок здійсненого лікування у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду стан здоров`я ОСОБА_5 настільки змінився, що останній не становитиме суспільної небезпеки для себе та оточуючих, також суд зважає на те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, та на даний час продовжує страждати на психічне захворювання, згідно з поставленим діагнозом - хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми з безперервним типом перебігу, ремісія «С», а тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 369 372, 512, 514 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» заступника генерального директора ОСОБА_7 про зміну примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду на амбулаторну примусову психіатричну допомогу стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1