Справа № 715/2884/21
Провадження № 1-кп/715/17/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.01.2022 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Опришени Чернівецького району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України;
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 06.09.2021 року, приблизно о 15.00 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen-Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», в межах населеного пункту с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, який не позначений дорожнім знаком 5.45 ПДР України «Початок населеного пункту», зі сторони КПП «Порубне» в напрямку м. Чернівці, на швидкості, що перевищує допустиму на даній ділянці дороги на якій діє дорожній знак 3.29 ПДР України «Обмеження максимальної швидкості руху 60 км/год.».
Проїжджаючи 539 км.+900 м. вказаної автодороги, водій ОСОБА_7 , не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме вантажний автомобіль марки "Маn- TGX-18.440", реєстраційний номер НОМЕР_2 , із напівпричепом марки «Kogel-Snco-24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухаючись у попутному напрямку по крайній правій смузі, змінив напрямок руху ліворуч, при цьому виїхав на ліву смугу руху, не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості шляхом застосування гальмування, продовжив рух та допустив зіткнення з вказаним вантажним автомобілем.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Volkswagen-Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку СМЕ № 744 від 23.09.2021, спричинено смерть, яка настала від закритої тупої травми черева з розривами печінки та селезінки, геморагічного шоку, масивної внутрішньої кровотечі.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_7 вчинив в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 12.3, 12.9 ПДР, які безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б), які лише сприяли порушенню вищевказаних правил встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002 року.
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 січня 2022 року прийнято відмову цивільного позивача від позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_7 і провадженні в цій частині позовних вимог закрито у зв`язку з добровільним відшкодуванням ОСОБА_7 вказаних витрат.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю, крім того показав, що у вчиненому щиро кається і просив суд суворо не карати.
Аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що у вчиненому обвинуваченим ОСОБА_7 є склад злочину, передбачений ч.2 ст.286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, позитивну характеристику по місцю проживання, майновий стан обвинуваченого та стан його здоров`я, те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, думку потерпілого, який просив суд не карати суворо обвинуваченого та те, що злочин вчинено з необережності, на утриманні обвинуваченого перебувають двоє малолітніх дітей, також суд враховує думку інших учасників процесу.
Як пом`якшуючі покарання обставини ОСОБА_7 суд визнає: повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому.
Обтяжуючих покарання обставин судом не виявлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити йому основне покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує, що позбавлення права керування транспортними засобами може призвести до позбавлення основного, хоча і неофіційного доходу сім`ї обвинуваченого, оскільки основне джерело доходів обвинуваченого пов`язано з керуванням транспортним засобом.
Також відповідно до довідки Глибоцької селищної ради № 43 від 17 грудня 2021 року вбачається, що обвинувачений має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2015 років народження і його будинок знаходиться на відстані 3,5 км від школи, дорога проходить через ліс, шкільного автобуса немає, тому позбавлення права керування транспортними засобами обвинуваченого створить перешкоди у реалізації права на освіту його дітьми.
Санкція ч.2 ст. 286 КК України передбачає можливість не застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Враховуючи вищевикладене та думку учасників судового процесу щодо можливості застосування додаткового покарання, суд дійшов висновку його не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_7 .
У зв`язку з тим, що вина обвинуваченого у вчиненому повністю доведена в судовому засіданні, а по справі є судові витрати, суд дійшов висновку стягнути їх з обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_4 в частині позовних вимог до страхової компанії, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.
При цьому, ч.1 ст.129 КПК України передбачає, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
За змістом ст.91 КПК України доказуванню належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні підлягають вид і розмір шкоди. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Щодо вирішення питання визначення розміру моральної шкоди, судом враховується те, що як вказано у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Зокрема, у п. 3 вказаної Постанови зазначається: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Серед основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, зазначена Постанова Пленуму в п.9 та ч.3 ст.23 ЦК України визначають: характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Також враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої душевної травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення нормального стану.
Згідно із положеннями п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Потерпілим ОСОБА_4 було понесено витрати на поховання дружини щодо бальзамування, обмивання, одягання, купівлі предметів для поховання в розмірі 30 460 гривень, та щодо виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника в розмірі 118 00 гривень.
Загальний розмір матеріальних витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника складає 148 460 гривень, що підтверджується доданими до позовної заяви доказами.
Цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 , як водія автомобіля марки «Volkswagen-Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди за полісом № 205356012 в Товаристві з додатковою відповідальністю «СК «Кредо».
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано спеціальним нормативно-правовим актом Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст. 3 вказаного Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до вимог ст. 27 Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи. Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.
З огляду на вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягають стягненню з страховика - ТДВ «СК «Кредо» в межах страхової суми в розмірі:
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Volkswagen-Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки "Маn- TGX-18.440", реєстраційний номер НОМЕР_2 , із напівпричепом марки «Kogel-Snco-24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 вересня 2021 року.
Речові докази: автомобілем марки «Volkswagen-Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки "Маn- TGX-18.440", реєстраційний номер НОМЕР_2 , із напівпричепом марки «Kogel-Snco-24», реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути власникам; шайбу тахографа повернути власнику; флеш носій залишити в матеріалах справи.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок суду може бути подано апеляцію в Чернівецький апеляційний суд через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.
Суддя: