Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1700/21
Провадження № 1-кс/542/443/21
УХВАЛА
Іменем України
18 листопада 2021 року смт Нові Санжари
Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області
ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора, в.о. начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 15.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2021 року прокурор Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з клопотанням про арешт майна, у якому просив накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000267, на тимчасово вилучене майно, а саме: на ніж кухонний, загальною довжиною 26 см., довжина леза 14 см., довжина рукоятки 12, з надписом ROSTFREI, на лезові якого мається плями речовини бурого кольору, за зовнішніми ознаками схожі на кров, який поміщено до картонної коробки, опечатаної печаткою Новосанжарського ВП № 123 пакет № 1.
В обґрунтування вказаного клопотання прокурором зазначено наступне.
14.11.2021 до відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 15.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.
16 листопада 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння особи з метою проведення слідчого експерименту, 16.11.2021 слідчими СВ відділення № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_5 . Під час проведення слідчого експерименту, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний ОСОБА_5 показав на ніж, якими він 14.11.2021 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , від яких останній помер на місці. З метою огляду та вилучення даного ножа, слідчий експеримент було призупинено для складання протоколу огляду та вилучення вищевказаного ножа. Відповідно до протоколу огляду від 16.11.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено ніж кухонний, загальною довжиною 26 см, довжина леза 14 см., довжина рукоятки 12, ширина леза в найширшій частині біля рукоятки становить 2,5 см., з надписом на лезові ROSTFREI, на лезові наявні плями речовини бурого кольору за зовнішніми ознаками схожі на кров, рукоятка обмотана алюмінієвим проводом білого кольору.
16.11.2021 постановою слідчого СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 вказаний ніж визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000267.
Прокурором зазначено, що в даному випадку є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вилучений ніж необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні, для чого необхідним є належне зберігання речового доказу із метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень. Накладення арешту на тимчасово вилучений ніж є необхідним для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати.
В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі, зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась. Надала до суду 17.11.2021 заяву в якій вказала, що не заперечує проти накладення арешту на вищевказане майно (кухонний ніж).

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
З огляду на викладене, враховуючи неприбуття в судове засідання прокурора та власника майна, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна за їх відсутності.
Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.
Надаючи оцінку вказаному клопотанню, слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000267 від 15.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.
Прокурором доведено, що ніж, вилучений під час проведення слідчого експерименту, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що він є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Вилучений, відповідно до протоколу огляду від 16.11.2021 ніж підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 КПК України.
Постановою слідчого від 15.11.2021, вказаний ніж визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000267 від 15.11.2021.
Як вбачається з клопотання прокурора, накладення арешту на вилучений ніж він вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження речового доказу, з необхідністю проведення слідчих дій та експертних досліджень.
Підстави для накладення арешту з метою збереження речових доказів та необхідністю призначення експертних досліджень, у повній мірі узгоджуються із приписами КПК та предметом доказування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки тимчасово вилучений ніж відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, у такому кримінальному провадженні, може мати доказове значення, оскільки: вилучений ніж в подальшому може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за частиною 2 статті 121 КК України.
За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання прокурора про необхідність накладення арешту на зазначений ніж, який є предметами, що зберіг на собі сліди злочину у кримінальному провадженні, переконливими.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора, в.о. начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 15.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, задовольнити.
Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000267 від 15.11.2021, на тимчасово вилучене майно, а саме на:
-ніж кухонний, загальною довжиною 26 см., довжина леза 14 см., довжина рукоятки 12, з надписом на лезові ROSTFREI, на якому наявні плями речовини бурого кольору за зовнішніми ознаками схожі на кров, який поміщено до картонної коробки, опечатаної печаткою Новосанжарського ВП № 123 пакет № 1, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких дій, що можуть змінити зовнішній вигляд вилученої речі, що буде зберігатися в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, смт Нові Санжари, пл. Перемоги, 1, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку статті 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8