Справа №585/2985/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/252/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
Іменем України

22 лютого 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/2985/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.03.2021, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 09.04.2019 до 18.08.2020.

19.11.2020 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього приписів ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) та перерахувати строк покарання з моменту арешту 09.04.2019 до 12.12.2019, а також строк перебування в РУ Маріупольському СІЗО № 7 з 12.12.2019 до 18.08.2020.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.03.2021 у задоволенні вказаного клопотання засудженому було відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що положення ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ №838-VIII від 26.11.2015) не можуть бути застосовані до ОСОБА_8 , оскільки він вчинив злочин 07.04.2019, тобто після внесення змін до цього Закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_7 про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_8 часу його попереднього ув`язнення з 09.04.2019 до 12.12.2019, а також перебування в СІЗО з 12.12.2019 до 18.08.2020 на підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII ВІД 26.11.2015).

Так, 24.12.2015 набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК, викладена ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 за № 838-VІІІ. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст. 72 КК.

ОСОБА_8 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.12.2019 за ч. 1 ст. 115 КК до 8 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК частково приєднано невідбуту частині покарання, призначеного вироком Донецького апеляційного суду від 03.04.2019, і остаточно призначено ОСОБА_8 до відбуття покарання у виді 9 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_8 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.04.2019 до 11.12.2019 включно з розрахунку день за день. Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 11.01.2020 і звернутий до виконання. Злочин, за який ОСОБА_8 був засуджений цим вироком, вчинений ним 07.04.2019.

Відповідно роз`яснень, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК в ред. Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII). ЗУ № 2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності з 21.06.2017, зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за ч. 5 ст. 72 КК відбувається із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто вказаний Закон змінив порядок зарахування до строку відбування покарання строку попереднього ув`язнення.

Враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив злочин після 21.06.2017, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК в ред. ЗУ № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), а тому доводи ОСОБА_8 про зарахування періоду часу з моменту його арешту 09.04.2019 до дня ухвалення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є безпідставними.

Не підлягають задоволенню і доводи ОСОБА_8 щодо необхідності зарахування строку його перебування в Маріупольському СІЗО № 7 за правилами ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ за №838-VІІІ), оскільки згідно вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.12.2019, запобіжний захід відносно засудженого діяв з 12.12.2019, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_8 норм ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII).

Таким чином, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим та умотивованим, внаслідок чого підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.03.2021 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4