Провадження № 11-кп/4820/96/22
Справа № 685/1537/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законного представника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000142 від 27.10.2020 за апеляційною скаргою законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_9 на вирок Білогірського районного суду від 25 червня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Білогірського районного суду від 25 червня 2021 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Теофіполь Теофіпольського району Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою спеціальною освітою, не одруженого, учня 11-ї групи ДНЗ «Теофіпольський ПАПЛ», раніше судимого:
- 04.06.2020 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначено йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік без конфіскації майна.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року, та призначено ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки 2 /два/ місяці без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Теофіполь Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, учня 9-го класу Коров`єнської гімназії Новоставецької сільської ради, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначено йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік без конфіскації майна.
Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та додатковий обов`язок, передбачений п.4 ч.3 ст.76 КК України, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 ухвалено рахувати з моменту проголошення вироку суду.
Стягнуто з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на користь держави витрати понесені на проведення автотоварознавчої експертизи в кримінальному провадженні №0000142 в сумі 1144,15 грн.
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному 27 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, накладених ухвалою слідчого судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області ОСОБА_12 від 27 жовтня 2020 року.
За вироком суду, 26 жовтня 2020 року близько 23 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_11 разом із неповнолітнім ОСОБА_10 прийшли до домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 , за місцем проживання їх спільної знайомої ОСОБА_13 з метою поспілкуватися із останньою.
В ході розмови із ОСОБА_13 , ОСОБА_11 запитав в останньої дозвіл на користування, а саме взяття покататися, автомобілем марки «Ford», моделі «Eskort», пісочно-бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_14 і перебуває в користуванні її вітчима ОСОБА_15 та який знаходився на території вищевказаного господарства, однак остання відмовила в даному проханні, сприйнявши його за пустощі. Після цього, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_16 покинули територію господарства та пішли гуляти по території с.Новоставці Теофіпольського району Хмельницької області.
27.10.2020 близько 00 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_11 разом із неповнолітнім ОСОБА_10 , керуючись корисливим мотивом на протиправне заволодіння чужим транспортним засобом, шляхом вільного доступу зайшли на територію господарства, розташованого по АДРЕСА_2 .
Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне вилучення транспортного засобу за ініціативою та вказівкою ОСОБА_11 , ОСОБА_10 відкрив металеві двостворчасті ворота господарства, де знаходився не зачинений на центральний замок та із вставленим в замок запалювання ключем колісний транспортний засіб легковий автомобіль марки «Ford», моделі «Eskort», пісочно-бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний на праві користування ОСОБА_15 .
Після цього, ОСОБА_11 діючи спільно із ОСОБА_10 , сівши за кермо автомобіля, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, не заводячи двигун автомобіля, усвідомлюючи, що їх дії є відкритими для ОСОБА_13 , діючи з метою залишитися непоміченими для матері ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , шляхом прикладання сили рук викотили автомобіль із території господарства на проїжджу частину дороги.
Після цього ОСОБА_10 сів на заднє сидіння салону вказаного автомобіля, а ОСОБА_11 запустив двигун та розпочав рух транспортного засобу, внаслідок чого останній діючи за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_10 , всупереч волі користувача, умисно, протиправно заволоділи транспортним засобом - легковий автомобілем марки «Ford», моделі «Eskort», пісочно-бежевого кольору, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний на праві користування ОСОБА_15 .
Близько 02 год. 27.10.2020 року ОСОБА_11 залишив ОСОБА_10 неподалік місця його проживання в с. Коров`є Теофіпольського району Хмельницької області, відразу після чого ОСОБА_11 за кермом автомобіля було виявлено та зупинено працівниками поліції по вул. Окружна в с.Коров`є Теофіпольського району Хмельницької області.
В поданій апеляційній скарзі представник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_9 просить вирок у частині призначення покарання змінити, призначити таке у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При цьому вказує, що при призначенні покарання суд не врахував малозначність ролі ОСОБА_10 у вчиненому, а також ту обставину, що у нього наявні власні кошти, достатні для сплати штрафу у мінімальному розмірі.
Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржили.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 , його представника та захисника ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому кримінальному правопорушенні при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням особи обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 судом першої інстанції не встановлено, не знаходить таких і суд апеляційної інстанції.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд першої інстанції врахував особу останнього, вчинив тяжкий злочин, а також і те, що повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв його розкриттю, що виразилося у послідовних показаннях щодо обставин та механізму незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, а також позицію потерпілого ОСОБА_15 , який не має претензій майнового характеру до ОСОБА_10 , висновок органу пробації та результати психологічних досліджень особистості останнього.

Не можуть бути задоволеними доводи апелянта про необхідність призначення покарання ОСОБА_10 у виді штрафу, оскільки суд за наявності обставин, що пом`якшують покарання, призначив його із застосуванням вимог ст.69 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, підстав для ще більшого пом`якшення, про що зазначає в своїй апеляційній скарзі апелянт, колегія суддів не знаходить.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив злочин після постановлення вироку Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 04.06.2020 року, але до повного відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з випробуванням з іспитовим строком один рік, тобто вчинив новий злочин до закінчення іспитового строку, то суд першої інстанції вірно призначив йому покарання відповідно до вимог ч.1 ст.71, ст.72 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутого покарання за попереднім вироком.
Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_10 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням санкції кримінального закону, за яким кваліфіковані його злочинні дії, та вимог ст. 65 КК України.

Підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Білогірського районного суду від 25 червня 2021 року відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді