ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/397/22 Справа № 203/5598/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 15 лютого 2022 року задоволено клопотання слідчого та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 квітня 2022 року включно й залишено без змін визначений розмір застави - 300 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, що складає 681 000 грн.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, й врахувавши його особу, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, та необхідність проведення у цьому провадженні ще ряду слідчих і процесуальних дій, дійшов висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались при обранні підозрюваному запобіжного заходу на теперішній час не втратили своєї актуальності та не зменшились, тому продовжив строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з цим рішенням, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 звернулись до суду з апеляційними скаргами.
Захисник ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати і постановити нову та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 посилається на те, що рішення суду постановлене з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, на думку захисника, суд не перевірив належним чином обґрунтованості підстав для продовження тримання під вартою ОСОБА_7 . Апелянт зазначає, що клопотання слідчого має формальний характер, й не містить належного обґрунтування того, що заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує продовження застосування щодо підозрюваного цього запобіжного заходу. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, викладених у клопотанні слідчого, надано не було і доводи клопотання ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення та в ньому не доведено неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Разом з тим, захисник вважає, що суд, з урахуванням суми ймовірно солідарно завданих збитків за наслідками вчинення злочину, яка складає 7239 грн, визначив завідомо непомірний розмір застави для ОСОБА_7 , що призводить до неможливості її внесення. До того ж, апелянт звертає увагу, що судом не враховано, що підозрюваний має постійне місце мешкання, дружину та неповнолітнього сина, що на теперішній час спростовує заявлені ризики та обґрунтовує можливість обрання до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_5 просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, й визначити розмір застави у провадженні до 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян. Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник ОСОБА_5 у своїй скарзі наводить доводи, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі захисником ОСОБА_6 . Водночас, захисник вважає, що судом не враховано можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що унеможливить пересування ОСОБА_7 поза контролем правоохоронних органів.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.
Згідно з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Положеннями частини 3 статті 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст. 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про утримання під вартою.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СВ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №30001569 від 14.12.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, зокрема щодо ОСОБА_7 . В межах цього провадження 20.12.2021 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 21.12.2021 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою й визначено заставу та було продовжено дію цього запобіжного заходу ухвалою суду від 15.02.2022.
Разом з цим, ухвалою цього ж суду від 15.02.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 30001569 продовжено до 21.05.2022.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що прийняте слідчим суддею рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ґрунтується на фактичних обставинах провадження та вищенаведених вимогах закону.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого злочину, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.
Разом з цим, в контексті п. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що з урахуванням обставин провадження, ступеню суспільної небезпеки вчиненого злочину, який є тяжким, покарання, що загрожує підозрюваному в разі доведення його винуватості, у виді позбавлення волі строком до 6 років, а також особи підозрюваного, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та ці ризики не зменшились й продовжують існувати.
На переконання колегії суддів, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.
Водночас, твердження захисників про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.
Отже, враховуючи викладене та фактичні обставини кримінального провадження, апеляційний суд погоджується з висновками суду, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводи сторони захисту, що підозрюваний має постійне місце проживання, має дружину та дитину, які перебувають на його утриманні не спростовує заявлені у клопотанні слідчого ризики та не можуть виступати стримуючими факторами належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Будь-яких переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_7 під вартою колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею щодо підозрюваного прийняте рішення, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність визначення застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та вважає такий розмір пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання, а також достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала є законною, обґрунтованою та скасуванню, з викладених в апеляційних скаргах мотивів, не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4