Справа № 346/549/16-к
Провадження № 1-кп/346/8/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

члена колегії - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України та ОСОБА_7 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Коломийського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000837 від 03.10.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_6 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України та ОСОБА_7 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України.

Дане кримінальне провадження розглядається колегіальним складом суду в складі головуючої судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .

На даний час головуюча в справі суддя ОСОБА_8 та член колегії ОСОБА_10 перебувають на лікарняному, та в судове засідання 27.10.2021 року не з`явились потерпіла і її представник.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 17.09.2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів - по 12.11.2021 року.
В судовому засіданні прокурор заявив та підтримав подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, котрі не зменшились та залишаються актуальними, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочинів, що обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 заперечив щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 має місці соціальні зв`язки: постійне місце проживання, на утриманні має неповнолітніх дітей, яких необхідно утримувати, а докази на які посилається прокурор в судовому засіданні свого підтвердження не знаходять. Вважає, що вказані прокурором ризики є недоведеними.

Обвинувачений ОСОБА_6 погодився із думкою свого захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали, які стосуються розгляду даного питання, член колегії суддів суддя доходить наступного висновку.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набув чинності 23.04.2020, пункт 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України викладено у редакції, яка передбачає, що під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи вказані нормативні положення та думку учасників судового розгляду і те що 12.11.2021 року в обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується дія запобіжного заходу і до того часу неможливо колегіально розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу, з яким 27.10.2021 року звернувся до суду прокурор, з посиланням на те, що встановлені досудовим слідством ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не змінилися, суд дійшов висновку про необхідність вирішення даного питання одноособово членом колегії - суддею ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 331 КПК України також передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього кодексу.
Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою існують на даний час, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.
Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені судом ризики, передбачені п.1, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК ОСОБА_11 продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою і продовження саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 331, 369-372, п. 20-5 розділу XI Перехідних положень КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк, що не перевищує 60 днів - по 24 грудня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1