Справа № 128/3230/21
Провадження №11-кп/801/259/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13.12.2021, якою відмовлено в задоволені клопотання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про заміну невідбутої частини покарання на обмеження волі щодо засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, до засудження непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 05.02.2020 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 186 ч.3, ст. 70 ч.4, ст. 72 КК України до 5-ти років позбавлення волі; згідно ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк тримання під вартою з 12.04.2019 року по 07.05.2020 року з розрахунку один день тримання під вартою до одного дня позбавлення волі,

за участю прокурора ОСОБА_7 , представника ДУ «СВК №81» ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:
В.о. начальника державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» ОСОБА_9 звернувся до суду з поданням про заміну невідбутої частини покарання на обмеження волі відносно засудженого ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що по даній справі ОСОБА_6 засуджений 05.02.2020 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 186 ч.3, ст. 70 ч.4, ст. 72 КК України до 5-ти років позбавлення волі; згідно ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк тримання під вартою з 12.04.2019 року по 07.05.2020 року з розрахунку один день тримання під вартою до одного дня позбавлення волі. Початок строку: 07.05.2020 року, кінець строку: 12.04.2024 року.
ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.04.2019 року; в ДУ «Стрижавська BK (№ 81)» прибув 01.06.2020 року з ДУ «Вінницька УВП №1)», де за час відбування покарання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку, заохочення не застосовувалися.
За час відбування покарання в ДУ «Стрижавська ВК №81» характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, п`ять разів заохочувався у встановленому законом порядку.
ОСОБА_6 працевлаштований в їдальні установи в якості пекаря, також виконує разові доручення по благоустрою установи.
До суспільно - корисної праці відноситься з розумною ініціативою, разові доручення виконує сумлінно.
На заходи виховного та профілактичного характеру реагує вірно, робить для себе належні висновки.
По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги.
Приймає участь в програмі диференційованого- виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення».
В середовищі засуджених неконфліктний, вживчивий, підтримує дружні стосунки із засудженими різних категорій, до лідерства не прагне.
Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички самостійного їх виконання.
До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.
Соціально - корисні зв`язки підтримує з матір`ю, донькою - шляхом телефонних переговорів, листування, надавалося два короткострокових побачення, отримав від них одну передачу, три посилки.
Згідно вироку суду має цивільний позов: матеріальна шкода на суму 572 грн.; 1099 грн. 07 коп., але виконавчі листи до установи не надходили.
За характером врівноважений, спокійний; вину в скоєному злочині за вироком суду визнав.
Згідно підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, засуджений ОСОБА_6 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.
Застосуванню ст. 101 КВК України - заміні умов тримання за формальними ознаками підлягав по відбуто 1/3 частини строку покарання - 12.12.2020 (протокол №40 від 23.12.2020 року відмовлено
комісією установи на підставі заяви засудженого).
Застосуванню ст. 82 КК України - заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягає по відбуттю 1/2 частини строку покарання 12.10.2021 року.
Застосуванню ст. 81 КК України - умовно - достроковому звільненню за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання 12.08.2021 року.
ОСОБА_6 не перебуває в установі на профілактичному обліку.
Рішенням адміністративної комісії ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» від 02.11.2021 року протокол № 31 було прийнято рішення, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання став на шлях виправлення, тому заслуговує на застосування ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.

Суд першої інстанції, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, відмовив в задоволенні клопотання, так як засуджений ОСОБА_6 є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за вчинення умисних, корисливих злочинів; звільнявся від відбування покарання з випробуванням, але на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний корисливий злочин, за що був засуджений 25.07.2019 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 місяців арешту.
Протягом часу відбування покарання в ДУ «Стрижавська ВК №81» з 12.04.2019 року ОСОБА_6 освіти не здобув, працевлаштований в пекарні установи лише протягом останніх 5-ти місяців, однак заяви про вивід на роботу до підприємства з моменту прибуття до ДУ «СВК №81» до моменту звернення адміністрації установи з відповідним поданням до суду, не подавав.
ОСОБА_6 отримав 2 дисциплінарних стягнення та 5 заохочень за виконання покладених на нього обов`язків.
Однак, подяки за додержання правил поведінки в силу статті 82 КК України не є підставою для заміни покарання.
Ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_6 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого ОСОБА_6 можливе в умовах обмеження волі, судом не встановлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати норми ст. 82 КК України та замінити ОСОБА_6 умови утримання з позбавлення волі на обмеження волі.
Свої вимоги засуджений мотивує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та однобічні, оскільки ОСОБА_6 своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, так як визнав свою вину, розкаявся у скоєному злочині, працює, отримує заохочення та не порушує режим утримання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить задовільнити його клопотання про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки вважає, що довів своє виправлення, представника ДУ «СВК №81» ОСОБА_8 , який не заперечив щодо застосування до засудженого ст. 82 КК України, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, оскільки погоджується з судовим рішенням та вважає, що доводи наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для задоволення клопотання, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду з наступних підстав.

Так основною вимогою щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень, наведених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд відмовляючи в задоволенні клопотання про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання, мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_6 за час відбування покарання на шлях виправлення не став.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений за тяжкий злочин, на момент розгляду клопотання відбув 1/2 частину строку покарання у вигляді позбавлення волі, за час відбування покарання в ДУ «Вінницька УВП №1» двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак стягнення погашені у встановленому законом порядку, був працевлаштований в ДУ «Стрижавська ВК №81» лише протягом останніх 5 місяців в пекарні установи, де характеризується позитивно та п`ять разів заохочувався.

Проте, як правильно зазначив в своєму рішенні суд першої інстанції, даних, які вказують на те, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення матеріали справи не містять, оскільки процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання, а тому отримані засудженим подяки за додержання правил поведінки в силу статті 82 КК України та працевлаштування протягом 5 місяців не є підставою для заміни покарання.

Також судом враховано, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисних, корисливих злочинів, після звільнень від відбування покарання з випробуванням знову вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про відсутність самокерованої правослухняної поведінки у засудженого.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання про заміну ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Доводи апеляційної скарги про необхідність заміни ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки виходячи з принципів інституту кримінального покарання, враховуючи дані про особу засудженого, тяжкість вчиненого злочину та строк невідбутого покарання, заміна невідбутої частини покарання є передчасною та буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, та відсутні підстави для її зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419, 537 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13.12.2021 про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання на обмеження волі ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4