Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9780/21
Провадження № 1-кс/644/1304/21
У Х В А Л А

26 жовтня 2021 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчої слідчого відділу ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП у Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 800001025 від 08.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
У клопотанні слідча просила накласти арешт на мобільний телефон «ZTE L 210», в обґрунтування чого посилалася на те, що слідчий відділ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП у Харківській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 800001025 від 08.10.2021 за фактом таємного викрадення у потерпілої ОСОБА_4 мобільного телефону «ZTE L 210».

Також слідча зазначила, що громадянин ОСОБА_5 добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон «ZTE L 210», який був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Відтак, з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування, знищення чи відчуження, слідча просить накласти на нього арешт.

Суд, вислухавши пояснення слідчої, дослідивши надані докази, доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Між тим, ч. 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166 та 170-174 КПК України.

Як встановлено судом, мобільний телефон «ZTE L 210» не є тимчасово вилученим майном, а був добровільно виданий органу досудового розслідування. Також у клопотанні відсутні дані, що даний телефон зберіг на собі сліди чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Слідча не довела ні необхідності арешту майна для цілей кримінального провадження, ні наявності ризиків того, що таке майно, у разі повернення власнику, може бути прихованим, пошкодженим, зіпсованим, знищеним, перетвореним чи відчуженим.

Відтак, суд доходить висновку, що відсутні підстави для арешту мобільного телефону «ZTE L 210», що, окрім наведеного вище, фактично призведе до подальшого та невиправданого позбавлення власника майна можливості його використання.

Поряд з цим, суд вважає, що для збереження телефону, як речового доказу, він підлягає поверненню його власнику з зобов`язанням останнього зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 172, 173 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчої слідчого відділу ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП у Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна, мобільного телефону «ZTE L 210», у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 800001025 від 08.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення повного тексту.

Слідчий суддя ОСОБА_1