Єдиний унікальний номер 317/3753/19
Провадження № 1-кп/317/50/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях судового засідання: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001224 від 05.10.2019 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, громадянки України, освіта середня, одруженої, пенсіонерки, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 29.09.2019, приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку № 16 по вул. Каховській у смт Малокатеринівка, в ході конфлікту з потерпілою ОСОБА_6 , вона умисно, шляхом здавлювання обома руками лівої руки потерпілої, спричинила останній тілесні ушкодження, а саме синці в ділянках лівого плеча, ліктьового суглоба, передпліччя, які згідно висновку експерта № 841 від 10.10.2019 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала та пояснила, що 29 числа був напівпохмурий день. Вони прокинулись та порались по господарству. О 10 годині сіли снідати. Далі вони почули як під залізний паркан полилась рідина. Вони поснідали. Потім їй стало зле. Вони пішли у будинок, де вона випила пігулку, потім ще одну, але не допомогло. Її сину також було зле.
До цього, у четвер, приїжджав дільничний, але ОСОБА_6 була на роботі. Він пообіцяв, що приїде у час, коли вона буде вдома, але не приїхав.
29 числа, приблизно об 11 годині, вона телефонувала працівнику поліції ОСОБА_9 і сказала, що заходи ніякі не вжиті. Він сказав, що викличе поліцейський автомобіль, але вони відмовились.
Після обіду вони почули звук автомобіля. Вони виглянули, стояв поліцейський автомобіль. Син їй сказав накинути щось, оскільки накрапував дощ. Вона вийшла, її син ОСОБА_10 йшов позаду. Коли вона порівнялась з першим колесом поліцейського автомобіля, то їй стало зле і вона обперлась на нього. Поліцейський спитав: «Чому ви деретесь?». Вона відповіла: «Де я дерусь?». Потім почалась сварка. ОСОБА_6 виражалась нецензурно. Вона попросила, щоб поліцейські забрали у ОСОБА_6 отруту. Вони зайшли у двір до ОСОБА_6 . Вона сказала, що отрута у гаражі у ОСОБА_6 . З нею пішов поліцейський. Вони зайшли до гаража. Під кріслом вона побачила ємність. Там був один балон, другого вже не було. Вона взяла цей балон. На кріслі лежала ємність в яку ОСОБА_6 це наливала і бризкала. Вона зажадала, щоб ОСОБА_6 відчинила погріб, але там нічого не було. У неї в руках була ємність в якій було 50-100 грамів рідини. Вона відкрила ємність, був різкий запах. Поліцейський також понюхав та підтвердив наявність запаху. Поліцейський роз`яснив можливість проведення експертизи.
ОСОБА_6 була вдягнута у синю дублянку з капюшоном.
Далі ОСОБА_6 пішла до себе у двір, а вони пішли додому коли поїхала поліція. До ОСОБА_6 вона близько не підходила.
Також обвинувачена уточнила, що подія ця була 29.09.2019, приблизно з 14-00 хв. до 16-00 16-30. На вулиці було не темно. Біля автомобіля стояв один поліцейський між нею та ОСОБА_6 , яка стояла на калитці. Позаду неї стояв її син та ще один поліцейський. Почалась словесна перепалка між нею та ОСОБА_6 . Потім вона вимагала він поліцейських, щоб вони забрали рідину, якою вона їх травить. Спочатку ОСОБА_6 не погоджувалась їх пустити у двір, але потім погодилась.
Ці події були за адресою: АДРЕСА_2 .
У цей день ніякого фізичного контакту між нею та ОСОБА_6 не було. Її син, ОСОБА_11 , був очевидцем подій, він записував усе на мобільний телефон. Увесь час він був за спиною. У свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є підстави її обмовляти. Це було політичне замовлення того, хто поселив ОСОБА_6 . У неї відрізані пальці, було оперативне втручання, ліва рука не працює, тож вона ОСОБА_6 нічого не може зробити. На лівій руці два пальці повністю відрізані, а третій не працює.
Для з`ясування обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального проступку судом безпосередньо в судовому засіданні, окрім показань обвинуваченої ОСОБА_7 , допитано потерпілу ОСОБА_6 , свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , досліджені протоколи слідчих дій, висновки експертів та інші документи, що містять інформацію, яка має значення для кримінального провадження.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_7 знає 21 рік. Стосунки у них ворожі. 29.09.2019, приблизно з 6 до 7 години вечора вона збиралась заходити до будинку як почула, що її гукають, кажуть із поліції. Вона вийшла. Поліцейський спитав: «Що у вас трапилось? Чим труїте сусідів?». Один поліцейський був біля будинку ОСОБА_7 . Потім вони підійшли. ОСОБА_7 почала кричати: «Скільки ти будеш нас травити». Потерпіла пустила їх у двір подивитись. ОСОБА_7 знайшла бачок і каністру, побігла у погріб забрала бачок.
Увечері вона побачила, що рука синя від плеча до ліктя. Хватала її лише ОСОБА_7 . Конфлікт був біля її двору. Вона стояла на порозі біля калитки. Біля її двору стояв поліцейський автомобіль. Також стояв син ОСОБА_7 . Обвинувачена підбігла, почала зривати з неї одяг, сказала, що зараз їй дасть. Двома руками ОСОБА_7 схопила її за ліву руку, почала здавлювати. Поліцейський її відтягнув. Один поліцейський стояв навпроти неї, а інший біля автомобіля. Конфлікт закінчився тим, що її посадили в автомобіль, склали протокол. Вона була вдягнута у бавовняну кофту з довгим рукавом. В той день вона прискала персик, картоплю. Синець вона побачила на другий день. Числа четвертого жовтня 2019 року в поліції вона написала заяву. Очевидцями нанесення тілесних ушкоджень були поліцейські. Чи бачив ОСОБА_14 не пам`ятає. ОСОБА_7 хапала її від плеча до ліктя. Побої вона знімала тридцятого числа чи першого.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 зазначив, що він є громадським діячем, депутатом Запорізької районної ради. ОСОБА_6 неодноразово порушувала екологічне законодавство, погрожувала йому розправою. Протягом чотирьох місяців до 29.09.2019 він неодноразово звертався до швидкої допомоги для матері у зв`язку з алергічною реакцією. Також він звертався до прокуратури та поліції. ОСОБА_6 зверталась до комісії з етики щодо нього за три місяці до події.
29.09.2019, приблизно о 10 годині, було чутно як була розлита речовина на паркан. Його брату стало зле, приїжджала швидка допомога. ОСОБА_7 звернулась до працівника поліції Панченка. Приблизно о 16-10 16-20 год. він знаходився на ганку будинку, почув як приїхав автомобіль. Він побачив поліцейський автомобіль, повернувся до будинку та повідомив про це ОСОБА_7 . Також він взяв телефон. Його матір йшла попереду. Автомобіль стояв передом, порівнявшись з калиткою ОСОБА_6 . Матері він сказав, що на телефоні мало пам`яті. Він увімкнув камеру і почав знімати. Розмова була на високих тонах. ОСОБА_6 оперлась об праву сторону опори калитки. Перед нею стояв поліцейський, далі він. ОСОБА_7 оперлась на автомобіль. За нею був ще один поліцейський. Далі почались звинувачення ОСОБА_6 , що вони у людини хотіли забрати будинок. Потім вона звинувачувала їх, що вони викрали шифер, який був розташований на межі. Він спитав навіщо вона їх труїть. ОСОБА_6 відповіла, що вони забрали землю у хороших людей. Його матір спитала: «Навіщо ви розбризкуєте невідому речовину?». ОСОБА_6 відповіла, що води немає.
Він був удягнутий у светр, а матір була у кофті. Йшов дощ. Він сказав: «Мамо, може взяти парасольку та йому куртку»? Вона пішла. Також вона покликала брата ОСОБА_15 . Поліцейські з ним розмовляли, про що він не чув. Матір сказала, що поліцейські нікуди не поїдуть доки не розберуться. З дозволу ОСОБА_6 на територію зайшли сама ОСОБА_6 , поліцейський, а за ним ОСОБА_7 . Вони спускались у погріб, потім ходили у гараж або літню кухню. Коли вже виходили, то ОСОБА_7 сказала: «Так ось під простирадлом ці ємності». Поліцейський взяв ємність, виніс її за двір і спитав чи це та сама ємність. Свідок сказав, що запах такий же. Його матір також понюхала чи це та сама рідина. ОСОБА_7 стало зле. Поліцейський відкрив одну ємність, в якій знаходилась речовина, а потім другу ємність вона була вимита.
ОСОБА_6 була вдягнута у кожану «вітровку». Факту нанесення тілесних ушкоджень не було. Вони забрали ці ємності і пішли до свого будинку. ОСОБА_6 закрила калитку.
Приблизно о 19 год. 55 хв. ОСОБА_6 почала влаштовувати конфліктну ситуацію, ображала його, батька, ОСОБА_7 , фотографувала брата. Він пішов взяв телефон і почав знімати, але лише було чутно розмову.
Надалі його викликали до поліції. Слідчий просив приїхати його з матір`ю щось підписати, не сказав, що відкрите кримінальне провадження. Коли вони приїхали, то слідчий попросив зайти матір. Він почув голосну розмову. Коли вийшов слідчий, то він пішов та дав матері ліки. Слідчий дав йому папір, він подивився і побачив, що це повідомлення про підозру. Прийшов т.в.о. начальника, привели понятих, які були напідпитку. Оскільки слідчий не хотів отримувати докази, то вони вирішили нічого не підписувати. Повідомлення про підозру вони так і не отримали та поїхали додому. Через деякий час їм привезли повістку.
Також свідок уточнив, що на потерпілій була шкіряна «вітровка» з довгим рукавом. Це є на відеозапису, який він неодноразово пропонував слідчому. Приїхали два поліцейські. Вони з матір`ю разом вийшли до поліцейських. Коли вони вийшли, то поліцейські були біля домоволодіння ОСОБА_6 , спілкувались з нею. Коли вони підійшли, то поліцейський сказав: « ОСОБА_16 , не деріться». Далі ОСОБА_6 почала звинувачення. Автомобіль був за його спиною. ОСОБА_7 фактично стояла у нього за спиною. Поліцейський був на відстані витягнутої руки від ОСОБА_7 . З моменту коли ОСОБА_7 підійшла, до моменту коли вони зайшли шукати хімікати, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не контактували. Він не бачив, щоб ОСОБА_7 наносила тілесні ушкодження. Не було ситуації, коли ОСОБА_7 тримала ОСОБА_6 за руку. Вони знаходились у полі зору обох поліцейських. Він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_2 . З моменту приїзду поліції до моменту уходу від калитки ОСОБА_6 він постійно був там. Його матір спочатку була вдягнена у светр, а потім у легку куртку світлого кольору.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначив, що він є старшим сержантом поліції СРПП Запорізького РВП. Він приїжджав на виклик за зверненням ОСОБА_7 . Заступивши на зміну разом із ОСОБА_13 , ближче до вечора, годині десь о шістнадцятій, прийшов виклик на планшет. ОСОБА_17 викликала поліцію у зв`язку з тим, що сусідка травить їх хімікатами. Вони приїхали. Спочатку вийшов ОСОБА_10 , вони поговорили. Потім вийшла ОСОБА_7 . Напарник залишився розмовляти із ними, а він пішов до будинку АДРЕСА_2 . Далі вони стояли біля калитки потерпілої, вона була відчинена. Зліва від нього була ОСОБА_6 , вони розмовляли. Підбігла ОСОБА_7 , схопила її за руку. Потім підбігли його напарник і ОСОБА_10 . ОСОБА_7 говорила, що у ОСОБА_6 хімікати. ОСОБА_6 запропонувала зайти подивитись. Вони зайшли, подивились, нічого не виявили. Більше конфлікт не продовжувався.
Подія була у вересні 2019 року. Коли ОСОБА_7 підбігла, то щось кричала. Вона схопила потерпілу в області передпліччя, вище ліктя. Погода була теплою. Ще був світлий час доби. ОСОБА_6 начебто була у халаті. Він встав між ними, щоб розборонити. ОСОБА_13 відвів ОСОБА_7 . Самих тілесних ушкоджень він не бачив. Фізичний контакт був один. ОСОБА_6 схопили за ліву руку. ОСОБА_7 хапала однією рукою. Не пам`ятає чи була покрита ця частина руки за яку схопили ОСОБА_6 . Останні два тижні вони 4 рази приїжджали з цієї причини. Коли ОСОБА_7 схопила ОСОБА_6 , то остання крикнула. Син ОСОБА_7 все знімав на відео. Почав знімати вже після самої події. Бодікамери у нього і напарника були вимкнені.
У подальшому ОСОБА_6 залишилась у дворі. Не пам`ятає чи відбирали пояснення. Адміністративних протоколів не складали. Не пам`ятає однією чи обома руками ОСОБА_7 хапала ОСОБА_6 . Подія була у смт Малокатеринівка, будинки 14 та АДРЕСА_2 , вулиці не пам`ятає.
Під час додаткового допиту за клопотанням прокурора свідок ОСОБА_12 зазначив, що ОСОБА_7 підбігла і хапала потерпілу за передпліччя. Потерпіла була від нього зліва, а ОСОБА_7 справа. Там ще був його напарник, ОСОБА_13 , але він був далі. Син ОСОБА_7 поруч не був присутній. ОСОБА_7 схопила потерпілу за ліву руку за передпліччя. Однією чи двома руками не може сказати. Потерпіла була вдягнута у якийсь домашній халат. Слідчий не пояснював йому чому слідчий експеримент був у службовому кабінеті. Коли він розмовляв з потерпілою, то підбігла ОСОБА_7 і схопила ОСОБА_6 . Він одразу їх розняв.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 зазначив, що він є поліцейським Запорізького РВП. Знає потерпілу та обвинувачену, оскільки приїжджали до них на виклики. Вони приїхали на виклик. Начебто сусідка хотіла отруїти ОСОБА_7 хімікатами. Спочатку вона обурювалась. Потім вийшов ОСОБА_10 та почав нецензурно лаятись в сторону ОСОБА_6 . Вийшла ОСОБА_6 . ОСОБА_10 почав кричати на ОСОБА_6 . ОСОБА_7 схопила ОСОБА_6 за ліву руку і почала тримати. Вони попередили про недопустимість протиправних дій. ОСОБА_6 запросила усіх подивитись, що нікого не травить. Погода була теплою, на вулиці був світлий час доби. Коли саме це було не пам`ятає. Коли ОСОБА_7 хапала ОСОБА_6 , то ОСОБА_14 був поруч. Це було при вході на територію домоволодіння ОСОБА_6 . ОСОБА_7 хапала скоріш за все двома руками. Вони з ОСОБА_12 стали між ними. ОСОБА_7 казала, що це ОСОБА_6 їх травить. Потерпіла була у шоку. Чим був викликаний спалах агресії ОСОБА_7 не зрозуміло. Він був усередині, бачив почервоніння руки. Бодікамерами подію вони не знімали. ОСОБА_7 хапала ОСОБА_6 від кисті до ліктя, саме за цю частину. Це було у 2019 році у смт Малокатеринівка, вул. Каховська. Вони неодноразово виїжджали на виклики, адже ОСОБА_18 та ОСОБА_14 постійно звертаються до поліції. Якщо він не помиляється, то це був кінець вересня. Напарник стояв за ним, він, скоріш за все, не бачив тілесних ушкоджень. ОСОБА_6 була зліва, ОСОБА_7 була справа, а він посередині. Напарник був позаду за ОСОБА_19 , якщо не помиляється. ОСОБА_14 стояв біля ОСОБА_20 . Контакт між руками був секунд п`ятнадцять. Спочатку біля долоні, потім ОСОБА_7 перехопила вище. ОСОБА_6 казала, що вона буде звертатись до медичного закладу з цього приводу.
Під час додаткового допиту за клопотанням прокурора свідок ОСОБА_13 зазначив, що він знаходився далі від подій, а напарник ближче. ОСОБА_7 держала і трясла за ліву руку в районі передпліччя. Це було до хвилини, може хвилину, не більше. Більш точно подій не пам`ятає. Одразу втрутився напарник, розборонив їх. Було багато криків, поганих слів. Потерпіла трималась за руку. Механізм спричинення тілесних ушкоджень згадати не може. Син ОСОБА_7 вів відеофіксацію. Вважає, що він міг помилитись у визначенні місця спричинення тілесних ушкоджень кисть-передпліччя. Не пам`ятає що казав слідчому під час слідчого експерименту. У даних, які він повідомляє зараз, він впевнений. Фізичного контакту як рука тримає руку він не бачив.
За змістом висновку експерта № 841 синці в ділянках лівих плеча, ліктьового суглоба, передпліччя у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета (предметів). Індивідуалізуючі (характерні) особливості травмуючого предмета (предметів) у тілесних ушкодженнях не відобразились. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить терміну, вказаному оглянутою. Визначити знаряддя, якими були спричинені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 за наданими даними неможливо. Взаєморозташування потерпілої і нападаючої у момент спричинення тілесних ушкоджень могло бути будь-яким при умові доступності відповідних ділянок тіла для їх нанесення. Тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_6 , не є характерними для падіння з висоти власного зросту та тупу плоску поверхню. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , утворились від трьох травматичних впливів. Зважаючи на морфологічну характеристику вищевказані тілесні ушкодження були утворені в короткий проміжок часу. Судово-медичних даних за якими можливо було б встановити чи нанесені вони в один і той же час, чи в різний, немає. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , розташовані на ділянці тіла, що є доступною для спричинення власною рукою. Між механізмом утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 за експертними даними та механізмом їх нанесення за результатами її допиту встановлено збіг за характером травмуючих предметів (тупі), локалізацією травмованих ділянок (ліва верхня кінцівка), що не виключає можливість нанесення ушкоджень потерпілій при умовах та обставинах, викладених нею.
Даний висновок експерта суд визнає недопустимим доказом виходячи із наступного.
Як видно зі змісту дослідної (протокольної) частини висновку експерта № 841, експерт констатує, що будь-яких видимих зовні тілесних ушкоджень, а також слідів їх загоєння, які по давності утворення можна віднести до строку вказаного в обставинах справи, не виявлено.
Далі експерт цитує дані з висновку спеціаліста № 614/с від 01.10.2019 (лікар-спеціаліст ОСОБА_21 ), де відображено, що синці в ділянках лівих плеча, ліктьового суглоба, передпліччя у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета (предметів). Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить терміну, вказаному оглянутою.
Суд враховує, що висновок спеціаліста № 614/с від 01.10.2019, покладений в основу висновку експерта № 841, слідчим експерту не надавався.
З цією метою крім самого висновку експерта № 841, у судовому засіданні була досліджена ухвала слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 10.10.2019 у якій зазначено, що для проведення експертизи експертам направляється протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 . Також для проведення експертизи направлено саму потерпілу. Жодних посилань на надання експерту висновку спеціаліста № 614/с від 01.10.2019 в ухвалі слідчого судді немає.
Підлягає урахуванню й те, що у самому висновку експерта № 841 експерт ОСОБА_21 не зазначила які саме матеріали кримінального провадження нею отримані від слідчого та використовуються при проведенні експертизі.
У кінцевому рахунку суд не може не врахувати, що означеного висновку спеціаліста № 614/с від 01.10.2019 взагалі не було у матеріалах кримінального провадження під час досудового розслідування, даний документ не надавався ні слідчому, ні прокурору, він не був відкритий як доказ стороні захисту.
Під час розгляду кримінального провадження у судовому засіданні 11.02.2022 прокурор ОСОБА_5 зазначила, що даного документа у кримінальному провадженні не було та немає. Чи надавала такий документ експерту самостійно чи ні потерпіла у судовому засіданні згадати не змогла.
Таким чином, під час судового розгляду безпосередньо у судовому засіданні суд не досліджував висновку спеціаліста № 614/с від 01.10.2019, хоча даний документ по суті є єдиним медичним документом, яким зафіксовано наявність у потерпілої певних тілесних ушкоджень.
У матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що потерпіла ОСОБА_6 надавала слідчому чи прокурору будь-які медичні документи для долучення їх до матеріалів кримінального провадження, як і не вбачається відомостей щодо звернення останніх у порядку ст. 163 КПК України з відповідним клопотанням до слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.
Як зазначила у судовому засіданні 11.02.2022 прокурор ОСОБА_5 , лише посилання на висновок спеціаліста № 614/с від 01.10.2019 міститься у заяві потерпілої ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення.
За таких обставин, суд констатує, що під час проведення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 експертом був використаний висновок спеціаліста № 614/с від 01.10.2019, який не був приєднаний у належний процесуальний спосіб до матеріалів кримінального провадження та якого до часу ухвалення вироку не бачила ні сторона обвинувачення (слідчий, прокурор), ні сторона захисту, ні суд.
Встановлені судом обставини зумовлюють недопустимість висновку експерта № 841.
Висновком експерта (експертиза за матеріалами справи) № 370/к встановлено, що згідно даних із висновку експерта № 841 від 16.10.2019 у ОСОБА_6 виявлені синці в ділянках лівих плеча, ліктьового суглоба, передпліччя. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета (предметів) в ділянку лівої верхньої кінцівки. Кількість травматичних впливів, що відобразились у вигляді тілесних ушкоджень три. Згідно даних із копій протоколів допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 08.10.2019, останні зазначають, що ОСОБА_22 схватила ОСОБА_6 за ліву руку та сильно її здавила, від чого остання почала кричати. Між механізмом утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 за експертними даними та механізмом їх нанесення за результатами допитів свідків, встановлено збіг за характером травмуючого предмета (кисті рук діють як тупий предмет (и)), локалізацією травматичних впливів (ліва верхня кінцівка). Рука людини (у тому числі ділянки пальців при стисканні) здатні діяти як травмуючий предмет із нерівномірно вираженою травмуючою поверхнею, а відповідно кількість тілесних ушкоджень, які утворилися, можуть перевищувати кількість формальних епізодів контактної взаємодії. Отже, експертна комісія вважає, що можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 за механізмом на який вказують свідки не виключається.
Даний висновок експерта суд визнає недопустимим доказом виходячи із наступного.
Як видно зі змісту дослідної (протокольної) частини висновку експерта № 370/к, експерти зазначають, що для проведення експертизи надано: постанова; копія допиту потерпілої; копія допиту свідка ОСОБА_12 , копія допиту свідка ОСОБА_13 .
Далі експерти цитують дані із висновку експерта № 841, зокрема, й ті, які стосуються змісту висновку спеціаліста № 614/с від 01.10.2019.
Із змісту висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) № 370/к видно, що для проведення експертизи слідчим не надавався висновок експерта № 841 та висновок спеціаліста № 614/с від 01.10.2019.
Згідно доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.
Врахувавши доктрину «плодів отруйного дерева», зокрема, використання вихідних даних, отриманих з висновку експерта № 841 та висновку спеціаліста № 614/с від 01.10.2019, також є недопустимим доказом висновок експерта (експертиза за матеріалами справи) № 370/к.
Підлягає урахуванню й те, що мета цієї експертизи полягала у перевірці даних, отриманих від свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , тобто саме по собі це експертне дослідження не визначало ані перелік отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, ані їх ступінь тяжкості.
Як видно зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.2019, під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 зазначив, що перебуваючи у патрулі, 29.09.2019 отримав виклик у АДРЕСА_2 . По прибуттю заявник ОСОБА_23 у ході сварки у його присутності та присутності свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , умисно, обома руками, застосовуючи фізичну силу схопила потерпілу ОСОБА_6 в районі передпліччя, а після намагалась декілька разів вдарити, однак свідок ОСОБА_13 завадив подальшому насиллю. Крім цього, свідок зазначає про аморальну та образливу поведінку ОСОБА_24 .
Згідно відеозапису до цього ж протоколу слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту насправді повідомив наступні обставини: 29.09.2019, приблизно о 16 год. 30 хв., у них був виклик в АДРЕСА_2 . Викликала ОСОБА_23 . Вони прибули на виклик, вона вийшла та почала скаржитись на сусідку ОСОБА_6 . Вона скаржилась, що та її травить вже пів року, пару місяців отрутою якоюсь. Вони її послухали, потім прийшли до сусідки. Він постукав, вона відчинила калитку. Він у потерпілої почав питати що відбувається, а та почала розповідати, що вони сваряться. ОСОБА_23 підбігла і почала хапати потерпілу за руку, за плече. Напарник проходив і встав між ними. Вона встигла її схопити. Вони почали казати: «Що виробите, заспокойтесь». ОСОБА_7 почала погрожувати потерпілій, нецензурну лайку використовувати. Почала просити пройти на територію двору потерпілої, знайти якісь отрути. ОСОБА_7 схопила потерпілу за праву руку, більше всього за руку, передпліччя. Потім син її прийшов. Конфлікт бачив він, ОСОБА_13 , сама ОСОБА_6 , ОСОБА_23 . Син ОСОБА_7 якраз підходив, може і бачив.
Як видно зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.2019, під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_13 зазначив, що перебуваючи на службі 29.09.2019, близько 17-18 годин, він прибув на виклик заявника ОСОБА_25 за адресою: АДРЕСА_1 . У ході спілкування біля сусідського будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_22 вела себе аморально, лаялась на потерпілу ОСОБА_6 , після чого у присутності свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 застосувала до потерпілої фізичну силу, а саме здавлювання руки та удари в область лівого передпліччя потерпілої. Далі свідок ОСОБА_13 завадив ОСОБА_22 продовжувати насильство та намагався врегулювати конфлікт.
Згідно відеозапису до цього ж протоколу слідчого експерименту свідок ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту насправді повідомив наступні обставини: ОСОБА_26 на виклик в АДРЕСА_1 , на прохання громадянки ОСОБА_27 , якщо не помиляється. Вона пояснила, що її сусідка із будинку АДРЕСА_2 неодноразово отруює їх якимись хімічними речовинами. Після цього вийшов її син ОСОБА_10 і разом вони направились до будинку АДРЕСА_2 . Двері відкрила ОСОБА_6 , яка пояснила, що у неї немає ніяких поганих намірів по відношенню до її сусідів. Після цього громадянка ОСОБА_7 почала вести себе вкрай неадекватно по відношенню до своєї сусідки, виражалась нецензурною лайкою, кидалась на неї, штовхала, намагалась застосувати якісь заходи фізичного впливу, але у неї цього не вийшло. З ним був напарник, ОСОБА_12 , син ОСОБА_28 . ОСОБА_23 фізичну силу застосовувала. Свідок перегородив дорогу, щоб не було ніяких протиправних дій, але вона будь-яким способом намагалась пройти до потерпілої і нанести якусь фізичну шкоду. Це відбулось. ОСОБА_7 почала вести себе неадекватно. Вони виясняли свої проблеми. Після цього сусідка уже погодилась зі всім, щоб уникнути конфлікту. Вона попросила пройти на її територію, щоб громадянка ОСОБА_7 упевнилась, що ніяких речовин немає, що у неї немає поганих намірів.
Питання слідчого: «В яку конкретно область вона приблизно наносила удари, хватала може за якісь частини тіла?».
Свідок: «Область руки. Більшість рука, шия скоріш за все.
Далі слідчий питає: «Район передпліччя, так?», і показує рукою на ділянку тіла на собі.
Свідок: «Так, абсолютно вірно, район передпліччя».
Протоколи проведення слідчих експериментів за участю свідків не відповідають критеріям належності та допустимості, достовірності та не можуть прийняті судом до уваги, оскільки вказані слідчі дії були проведені без дотримання вимог ст. 240 КПК України.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Як видно з протоколів проведення слідчих експериментів, слідчим фактично не проводилось відтворення дій, обстановки, обставин певної події. Замість проведення слідчого експерименту на місці події із залученням статистів для встановлення повного механізму скоєння кримінального проступку, у службовому кабінеті Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, зафіксовано усні пояснення свідків без залучення статиста (-ів).
Крім того, пояснення, які були надані свідками під час проведення слідчих експериментів, що зафіксовані на відеозаписах, суттєво спотворені у самих протоколах. Частина відомостей, що містяться у протоколах слідчих експериментів, не походять від свідків, тобто не надавались ними. Окремі питання слідчого взагалі містили у собі відповіді.
Так, свідок ОСОБА_12 під час слідчого експерименту чітко вказав на те, що ОСОБА_7 схопила потерпілу за праву руку. Дана обставина взагалі не знайшла свого відображення у змісті протоколу. Почувши про повідомлену свідком під час слідчого експерименту обставину, слідчий одразу відреагував і повторив начебто слова свідка: «Схопила за рука, руку, передпліччя однієї з рук, точно якої ви вже не пам`ятаєте, так?». Фактично слідчий свідомо намагався спонукати свідка до іншої відповіді, що є грубим порушенням порядку проведення слідчого експерименту.
Підлягає урахуванню й те, що у судовому засіданні під час допиту свідок ОСОБА_12 безсумнівно вказував на те, що обвинувачена хапала потерпілу за ліву руку, а не за праву, як він повідомив під час слідчого експерименту.
Жодного слова про здавлювання обвинуваченою ОСОБА_7 руки потерпілої ОСОБА_6 свідок ОСОБА_13 слідчому не повідомляв, про що свідчить відеозапис слідчого експерименту. Так, на питання слідчого в яку конкретно область вона приблизно наносила удари, хватала може за якісь частини тіла, свідок ОСОБА_13 надав наступну відповідь: «Область руки. Більшість рука, шия скоріш за все».
Даний свідок не повідомляв слідчому про те, чи била ОСОБА_7 по руці ОСОБА_6 , чи хапала за неї, чи здавлювала її.
Надалі, як видно із відеозапису до слідчого експерименту, слідчий питає: «Район передпліччя, так?», і показує рукою на ділянку тіла на собі. Таким чином, слідчий свідомо намагався спонукати свідка до певної відповіді, що є грубим порушенням порядку проведення слідчого експерименту.
Вказане істотно суперечить вимогам ст. 240 КПК України та має своїм наслідком визнання протоколів недопустимими доказами в кримінальному провадженні на підставі ч. 1 ст. 86 КПК України.
Також судом досліджені докази сторони захисту: карти спадкоємності щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ; депутатські звернення від 12.08.2019 та від 27.06.2019; лист Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 451/02-01-32 від 14.08.2019; листи Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 16.07.2019, від 25.07.2019, від 25.07.2019, від 30.09.2019; доповідну записку начальнику Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області; медичні документи щодо стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_7 .
Докази сторони захисту є неналежними, оскільки вони нічого не підтверджують та не спростовують, де-факто прямо не стосуються самої події.
Можливість чи неможливість обвинуваченої ОСОБА_7 за станом здоров`я (відсутність пальців та хвороба пальців) завдати потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження лежить у площині проведення судової експертизи, про призначення якої під час судового розгляду не просила ні сторона захисту ні сторона обвинувачення.
Проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у діянні обвинуваченої ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Частина 1 статі 125 КК України передбачає кримінальну відповідальність за спричинення потерпілому легкого тілесного ушкодження.
З об`єктивної сторони даний кримінальний проступок характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо).
Кримінальний проступок вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди у вигляді наслідків, зазначених у ч. 1 ст. 125 КК України.
Оскільки належних, допустимих, достовірних доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт спричинення потерпілій ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень немає, то немає підстав вважати, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Даючи оцінку показанням свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 суд відзначає, що самі по собі показання свідків не можуть визначати ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. Дійсно, показання даних свідків у сукупності підтверджують, що у визначені в обвинувальному акті дату, час та місці між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_7 мала місце конфліктна ситуація, у ході якої між ними відбувся певний фізичний контакт.
Разом із тим, суд не може не врахувати, що під час додаткового допиту свідок ОСОБА_13 спочатку зазначив, що ОСОБА_7 тримала потерпілу і трясла за ліву руку у районі передпліччя, проте на питання суду вказав, що самого фізичного контакту, тобто як рука обвинуваченої ОСОБА_7 тримає руку потерпілої ОСОБА_6 він не бачив.
Продовжуючи аналізувати покази даного свідка суд звернув увагу на те, що під час первісного допиту у суді свідок ОСОБА_13 повідомив суд, що він бачив почервоніння руки потерпілої. При цьому безсумнівно вказав, що ОСОБА_7 хапала потерпілу він кисті до ліктя. Тут варто співставити показання даного свідка із показаннями свідка ОСОБА_11 , самої потерпілої та обвинуваченої ОСОБА_7 у частині, яка стосується одягу потерпілої. Хоча показання потерпілої та свідка ОСОБА_11 в цій частині трохи різняться (щодо того у що саме була вдягнена потерпіла), проте і потерпіла і свідок ОСОБА_11 і обвинувачена вказували на наявність на потерпілій одягу із довгим рукавом, що виключало можливість свідка ОСОБА_13 побачити почервоніння руки як на вказаній ним ділянці тіла потерпілої, так і на тій ділянці тіла потерпілої, яка зазначена в обвинувальному акті. Отже, показання даного свідка в цій частині є вкрай сумнівними.
Як повідомив під час допиту свідок ОСОБА_12 , самих тілесних ушкоджень він не бачив.
Суд враховує, що не є правдивими у повній мірі й показання обвинуваченої ОСОБА_7 щодо того, що вона під час конфлікту близько не підходила до потерпілої та між ними не було фізичного контакту, що суттєвого значення для кримінального провадження вже немає у контексті зроблених висновків щодо встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої. Проте суд враховує, що повідомлені в цій частині обвинуваченою відомості спростовуються показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_6 .
Суд погоджується із висловленими у дебатах доводами захисника ОСОБА_8 щодо неналежного повідомлення про підозру ОСОБА_7 . Так, за приписами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Як встановлено у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_7 відмовилась підписувати повідомлення про підозру. У судовому засіданні вона пояснила причини такої відмови. Доказового підтвердження, що зміст повідомлення про підозру їй оголошувався чи воно було направлено на її адресу засобами поштового зв`язку як того вимагає ч. 1 ст. 278 КПК України, у матеріалах кримінального провадження немає.
Суд вважає безпідставними посилання у судових дебатах захисника ОСОБА_8 на порушення права ОСОБА_7 на відвід експерту, оскільки на час проведення експертизи № 841 вона не мала статусу підозрюваної.
Необґрунтованими є й посилання захисника ОСОБА_8 на те, що експерт не була попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків у суді чи під час провадження досудового слідства. Так, під час судового розгляду судом була досліджена ухвала слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 10.10.2019, резолютивна частина якої містить відповідне застереження. Підпис експерта міститься й у відповідній графі експертного висновку, де зазначено про попередження експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на експерта обов`язків у суді, невиконання інших обов`язків експерта за ст.ст. 384, 385 КК України.
Суд не може погодитись із посиланнями захисника ОСОБА_8 на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 був направлений до суду поза межами строку досудового розслідування. У даному разі підлягає урахуванню те, що на час направлення до суду обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , законодавство відносило умисне легке тілесне ушкодження до злочинів невеликої тяжкості, а не до кримінальних проступків, відтак місячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не міг бути застосований.

У системному зв`язку встановлені у судовому засіданні обставини переконують суд у тому, що під час судового розгляду даного кримінального провадження суду не було надано належних, допустимих, достовірних доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували б те, що під час сварки 29.09.2019 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 остання отримала легкі тілесні ушкодження.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд передбачено також вимогами ч. 2 ст. 67 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено можливість суду при розгляді справ застосовувати судову практику Європейського суду в якості джерела права.

Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного».

Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

У тому разі, якщо обвинуваченням у суді не доведено події кримінального правопорушення, або наявності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 6 ст. 284, ч. 1 ст. 373 КПК України, зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_7 підлягає виправданню за недоведеністю того, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні, цивільний позов заявлено не було.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та виправдати у зв`язку із недоведеністю того, що у її діянні є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання скарги через Запорізький районний суд Запорізької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1