Справа №712/7034/21
Провадження №1-кс/712/3652/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Черкаси
Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 08 червня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання,

В С Т А Н О В И В:
У червні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 08 червня 2021 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 червня 2021 року ним отриманий лист Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з низкою постанов про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим, зокрема, у кримінальному провадженні № 0000352 від 10.04.2021.

Вважає постанову дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 08 червня 2021 року незаконною та необґрунтованою. Постанова прийнята без дослідження будь-яких доказів.

В зв`язку з чим, скаржник просить слідчого суддю скасувати постанову дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 08 червня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання.

В судове засідання скаржник не з`явився, у поданій ним скарзі просив розгляд скарги проводити без його участі.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду скарги скерувала до суду заяву, в якій просила розгляд скарги проводити без її учаті

Ознайомившись зі скаргою, та доданими до неї матеріалами слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Суд, зберігаючи об,єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

Судом встановлено, що в провадженні СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000352 від 10.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.п. 5,7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

03.06.2021 ОСОБА_3 звернувся до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із клопотанням щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні та проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, дізнавачем було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , оскільки у даному кримінальному провадженні останній має статус заявника та свідка, крім того, подане ним клопотанням не містить будь-яких даних щодо виконання процесуальних дій, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Варто звернути увагу, що відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови на предмет її обґрунтованості, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова дізнавача є обгрунтованою, винесеною з дотриманням вимог КПК України.

Крім того, розглядаючи заявлені вимоги скаржника слід зауважити, що відповідно до положень ст. 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. З аналізу положень норм ст. 9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором, слідчим або дізнавачем.

З огляду на принцип змагальності сторін, положення кримінально-процесуального закону надають стороні кримінального провадження право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони кримінального провадження визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора, слідчого або дізнавача з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі.

Також слідчий суддя враховує, що відповідно до ст.401 КПК саме дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

З огляду на викладене, враховуючи те, що постанова дізнавача винесена з урахуванням норм КПК України, в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 08 червня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий судя

У Х В А Л И В:
У задоволенні скаргиОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 08 червня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, разом з тим, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1