1Справа № 335/7855/19 1-кп/335/174/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000613 від 16.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Преслав, Приморського району, Запорізької області, громадянина України, який має незакінчену вищу освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, за наступних обставин.

Наприкінці лютого 2019 року (встановити більш точний час при проведенні досудового розслідування за об`єктивних причин не надалось можливим) у ОСОБА_5 , який обізнаний та має навики у сфері роботи з комп`ютерним програмним забезпеченням, з корисливих мотивів, з метою отримання доходу, виник умисел на створення з метою використання та розповсюдження шкідливого програмного засобу, призначеного для нейтралізації паролів та інших засобів захисту комп`ютерних програм чи комп`ютерної інформації від несанкціонованого доступу.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на створення та розповсюдження шкідливого програмного засобу, призначеного для нейтралізації паролів та інших засобів захисту комп`ютерних програм чи комп`ютерної інформації від несанкціонованого доступу, ОСОБА_5 13.02.2019 року о 19:56 годині, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , завантажив на належні йому жорсткі диски «TOSHIBADT0lАСА050 S/N: 351S6J0GS» тa «Samsung S/NS2UNJ9DCB08505» виконуючі файли, які мають назву «Private Keeper», які згідно висновку судового експерта № 5-35 від 26.06.2019 є шкідливим програмним забезпеченням, яке призначене для подолання логічного захисту даних, які зберігаються на інтернет-ресурсах, у тому числі логінів та паролів користувачів, які необхідні для авторизації на таких ресурсах.

Після завантаження таких виконуючих файлів по момент проведення обшуку ОСОБА_5 створив та додав до «Private Keeper» файли - проекти - сценарії здійснення атаки шляхом перебору логінів та паролів, які знаходяться на жорсткому диску НЖМД № 2 та НЖМД № 1, згідно висновка судового експерта № 5-28 від 21.06.2019, чим створив окреме шкідливе програмне забезпечення, з можливостями здійснення атак перебором по створеним ОСОБА_5 сценаріям.

В подальшому, у період часу приблизно з 13.02.2019 по 03.05.2019, ОСОБА_5 здійснював атаки перебором за допомогою наявного у нього шкідливого програмного забезпечення, внаслідок якого отримував «вордлисти» з логінами та паролями від облікових записів користувачів всесвітньої мережі Інтернет.

Надалі, з метою доведення свого злочинного наміру, направленого на використання та розповсюдження шкідливого програмного забезпечення, призначеного для нейтралізації паролів та інших засобів захисту комп`ютерних програм чи комп`ютерної інформації від несанкціонованого доступу, ОСОБА_5 створив та адміністрував веб-ресурс, а саме інтернет-магазин «stealacc.store», за допомогою якого збував облікові записи, доступ до яких був отриманий методом перебору за допомогою шкідливого програмного забезпечення.

У відповідності до ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проводився лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані як злочин, передбачений ч. 1 ст. 361-1 КК України, а саме: створення з метою використання шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази, які представлені стороною обвинувачення і докази, які зібрані в ході судового розгляду, оцінивши їх в своїй сукупності, вислухавши пояснення свідків, обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, суддя і суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

На думку сторони обвинувачення, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.361-1 КК України доведена повністю, а саме: показаннями свідків, письмовими доказами, у тому числі і протоколами обшуків, висновками судових експертиз.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не визнав себе винуватим у інкримінованому йому злочині, суду пояснив наступне. У 2015-2016 року він почав створювати простенькі сайти, після школи вступив до Університету, навчається в Запорізькій державній інженерній академії за спеціальністю Інженерія програмного забезпечення. З ОСОБА_6 знайомий з першого курсу, постійно з ним спілкувався, ОСОБА_6 часто приходив до них додому, де він мешкав разом з дружиною. Разом з ОСОБА_6 вони виконували лабораторні роботи, ОСОБА_6 користувався своїм ноутбуком та використовував інтернет, пароль для доступу до якого ОСОБА_5 йому надавав. Також пояснив, що ОСОБА_6 він давав сім-карту, щоб він міг користуватися інтернетом. Ті речі, а саме жорсткі диски, які знайшли в ході обшуку вдома у ОСОБА_6 , йому не належать, ніяких речей ОСОБА_6 на зберігання він не передавав. Щодо ведення та адміністрування інтернет магазину йому нічого невідомо. Пояснив, що іноді просив знімати гроші з картки ОСОБА_6 , наприклад, коли він ішов до нього додому в гості, він міг попросити придбати продукти в магазині, для чого сам же перераховував гроші на картку ОСОБА_6 , а він потім знімав та здійснював покупки.

Допитаний у судовому засіданні 16.01.2020 року свідок ОСОБА_6 пояснив, що з обвинуваченим знайомий з 2017 року, він є його одногрупником, навчаються разом, на даний час відносин з ним не підтримує. Під час спілкування помітив, що в нього завжди були гроші, цікавився звідки, проте ОСОБА_5 не відповідав. Іноді вони спільно виконували домашні завдання у ОСОБА_5 вдома, у навчальній програмі у них було вивчення сайтів, він приходив до ОСОБА_5 зі своїм ноутбуком, користувався інтернетом, пароль йому повідомив ОСОБА_5 , також і інші одногрупники до нього приходили додому. Іноді ОСОБА_5 просив його знімати гроші з його банківської картки, які сам туди перераховував, він знімав гроші декілька разів по 100-200 гривень, одного разу велику суму 2-3 тис. гривень. Від інших осіб гроші йому на картку не надходили. Також свідок пояснив, що ОСОБА_5 був присутній на якомусь форумі, працював з якимись програмами, однак від неохоче про це йому розповідав, які програми він використовував- невідомо. Сам свідок також заходив на ці форуми, там обговорювались питання як отримати гроші чесним та нечесним шляхом. Навесні 2019 року ОСОБА_5 запросив його до себе додому та попросив взяти речі- стартові пакети, телефон, жорсткі диски, флешки, які приблизно через місяць вилучили у нього в ході обшуку. З якою метою ОСОБА_5 передав ці речі йому, він не знає. В ході обшуку також були вилучені і його особисті речі, 2 ноутбука, на них можуть бути шкідливі програми, вони були у вільному доступі, тому він їх скачав.

Допитаний свідок ОСОБА_7 пояснив, що обвинувачений є його зятем. Йому відомо, що за місцем проживання його дочки та зятя був проведений обшук. Також обшук був проведений за місцем проживання свідка, в ході якого знайшли 5 телефонів, жорсткі диски, грошові кошти. Дочка навчається в медичному університеті, зять на програміста, гроші на їх утримання надавали вони, батьки, а також оплачували навчання. Про те, що зять займається якимись операціями з програмами йому невідомо, зять приїздить на базу в Кирилівку і там допомагає по господарству. Окрім тих грошей, що батьки дають, діти інших джерел доходу не мають. Ноутбук та два мобільні телефони «Iphone» придбавали для них батьки.

Допитаний у судовому засіданні 30.01.2020 року свідок ОСОБА_8 пояснив, що є директором ГО «Центр дослідження комп`ютерної злочинності». Під час моніторингу інтернет ресурсу було виявлено оголошення про продаж шкідливих програм, та був зазначений номер телефону ОСОБА_5 .. Співробітниками була перевірена інформація, встановлено, що пропонуються шкідливі файли, тобто виявлені ознаки кримінального правопорушення, про що повідомили правоохоронні органи, які встановили особу ОСОБА_5 .

Крім показів свідків, судом досліджені і усі письмові докази, долучені прокурором в підтвердження пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення.

Згідно заяви директора ГО «Центр досліджень комп`ютерної злочинності» ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, під час моніторингу мережі Інтернет було виявлено оголошення з продажу логів та шкідливого програмного забезпечення, особою з нік-неймом « ОСОБА_10 », « ОСОБА_11 », яка мешкає у м.Запоріжжі (а.с.33).

16.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за матеріалами правоохоронних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України. Згідно витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000613 від 16.03.2019 року до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт співробітників Придніпровського управління кіберполіції ДКП НП України про те, що невстановлена особа створила з метою використання шкідливе програмне забезпечення із функціями брутфорсу, з метою несанкціонованого доступу до ЕОМ користувачів, копіювання конфіденційної інформації, яка містить реквізити банківських карток, логіна та паролі від облікових записів, які знаходяться на персональних комп`ютерах користувачів (а.с.47).

Протоколом огляду розміщеного Інтернет веб-ресурсу «http://stealacc.store//» від 16.03.2019 року зафіксовано, що при переході за гіперпосиланням «http://stealacc.store//» завантажився веб-ресурс з продажу лог-файлів, на якому наявні дані щодо можливості здійснення оплати на веб-ресурсі за допомогою платіжних систем та криптовалюти, розміщені контактні дані для зв`язку із продавцем лог-файлів та зазначені правила користування веб-ресурсом (а.с. 49-53).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26.04.2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 01.04.2019 року, у ПАТ «Приватбанк» отримано інформацію по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_5 та встановлено закріплений за рахунком номер телефону НОМЕР_2 . Судом досліджено інформацію про рух коштів по рахунку та встановлено зняття коштів з рахунку, а також надходження грошових коштів від різних осіб з використанням електронних платіжних систем QIWI та MONEY (а.с. 68-73).

На виконання ухвали слідчого судді від 01.04.2019 року від ТОВ «Воля -Кабель» отримано інформацію про абонента ІР- адреси НОМЕР_3 , яким є ОСОБА_5 , телефон НОМЕР_4 , та зазначенням адреси надання послуг: АДРЕСА_1 та надано копію договору про надання послуг і копію паспорта ОСОБА_5 (а.с.87-92).

Згідно протоколу обшуку від 03.05.2019 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 у присутності ОСОБА_7 , в ході проведення обшуку виявлено та вилучено «MacBook», паспорт ОСОБА_12 , копії гарантійних листів, 5 мобільних телефонів, жорсткий диск (а.с 115-119).

Відповідно до протоколу огляду від 11.05.2019 року, оглянуті речі та документи, вилучені під час проведення обшуку 03.05.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , додатки до протоколу у вигляді фототаблиць з зображенням вилучених речей та документів досліджені під час судового розгляду. (а.с.112-138).

Постановою про визнання речових доказів від 04.05.2019 року, ноутбук «MacBook» у корпусі сірого кольору в чохлі чорного кольору, мобільний телефон «Nokia w6303CI» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Sumsung» у корпусі сірого кольору s/n НОМЕР_5 з картою пам`яті «Toshiba 4 GB», мобільний телефон «Nokia 6700 С-1» у металевому корпусі, мобільний телефон «Nokia» у корпусі білого кольору, жорсткий диск «Sumsung» s/n SOlJJ10XB22466 40 GB, грошові кошти на загальну суму 139350 гривень, що вилучені 03.05.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 визнано речовими доказами (а.с.128).

Згідно заяви ОСОБА_6 від 03.05.2019 року ним добровільно виданий співробітникам поліції мобільний телефон «Nomi» із номером мобільного телефону НОМЕР_6 (а.с.129).

Протоколом огляду предмета- мобільного телефону «Nomi» моделі «і184» в корпусі чорно-жовтого кольору із номером мобільного телефону НОМЕР_6 встановлено наявність вхідних повідомлень з «QIWIWallet» та онлайн обмінника (а.с.130-141).

Згідно протоколу обшуку від 03.05.2019 року, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 відшукані та вилучені системний блок у корпусі чорного кольору із написом «ZALMAN», «IPad Mini 2» у корпусі біло-сірого кольору, годинник «AppleWatch» s/n FH7G66MWQ99F, флеш-накопичувач «SP 16 GB», у корпусі чорного кольору, годинник «AppleWatch» s/n VR-50M, маршрутизатор «TP-Link TL-WR740N» у корпусі білого кольору, оптичний носій CD-R «digitex», «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом, маршрутизатор «TopoLink» № 784476FF3B34 у корпусі білого кольору та зарядний пристрій до нього, «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом та ін.(а.с.168-176). Також судом досліджені відеозаписи на дисках, що є додатком до протоколу обшуку, на яких зафіксована вказана слідча дія.

Постановою слідчого від 04.05.2019 року вилучені в ході обшуку речі, а саме: системний блок у корпусі чорного кольору із написом «ZALMAN», «IPad Mini 2» у корпусі біло-сірого кольору, годинник «AppleWatch» s/n FH7G66MWQ99F, флеш-накопичувач «SP 16 GB», у корпусі чорного кольору, годинник «AppleWatch» s/n VR-50M, маршрутизатор «TP-Link TL-WR740N» у корпусі білого кольору, оптичний носій CD-R «digitex», «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом, маршрутизатор «TopoLink» № 784476FF3B34 у корпусі білого кольору та зарядний пристрій до нього, «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом визнані речовими доказами та ухвалою слідчого судді від 07.05.2019 на вказане майно накладено арешт.

Згідно протоколу огляду від 09.07.2019 року, слідчим за участю спеціаліста оглянуто вилучені речі, а саме: годинник «AppleWatch» білого кольору, годинник «AppleWatch» чорного кольору, 2 телефони «Iphone X», вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду було встановлено список контактів, наявність повідомлень про переказ коштів з та на QIWI- гаманець, листування (а.с.177-199).

Згідно протоколу обшуку від 03.05.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 25.04.2019 року, відшукані та вилучені речі та документи (а.с. 152-154).

Постановою слідчого від 04.05.2019 року вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 речі, а саме: ноутбук «ASUS» у корпусі чорного кольору s/n: MVRX55A та зарядний пристрій до нього, мобільний телефон «Motorola» IMEI НОМЕР_7 , мобільний телефон «Sumsung» IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 , сім картки у кількості 10 штук, 2 карткотримачі до них, стартові пакети НОМЕР_10 , НОМЕР_6 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , стартовий пакет «Київстар» +380 (без номеру), три жорсткі диски, флеш- накопичувач в корпусі чорного та білого кольору, флеш накопичувач «micro SD», банківська картка № НОМЕР_13 , добровільно наданий гр. ОСОБА_6 мобільний телефон «Nomi i184» IMEI НОМЕР_14 , IMEI НОМЕР_15 із сім-карткою НОМЕР_6 - визнані речовими доказами та ухвалою слідчого судді від 07.05.2019 на вказане майно накладено арешт (а.с.161-162).

Відповідно до протоколу огляду від 11.05.2019 року оглянуто вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 речі, а саме картхолдери та сім-картки.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 24.05.2019 року була проведена комп`ютерно технічна експертиза, предметом дослідження якої були системний блок комп`ютера у корпусі чорного кольору із написом «ZALMAN», «Iphone X» у корпусі чорного кольору із чохлом з наліпками, та «IPad Mini 2» у корпусі біло-сірого кольору, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до висновку експерта № 5-29 від 14.06.2019 року, серед інформаційного наповнення твердотільного накопичувача з наданого на експертизу системного блоку персонального комп`ютера виявлено 167 файлів, які містять ключові слова «Brute». Файлів, які містять ключові слова « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - не виявлено. Серед інформаційного наповнення твердотільного накопичувача з наданого на експертизу системного блоку персонального комп`ютера із написом «ZALMAN» наявні файли формату «*db» у кількості 143 шт. Серед інформаційного наповнення файл образу файлової системи мобільного телефону «Iphone X» у чохлі з наліпками, наявні файли формату «*db» у кількості 85 шт. Серед інформаційного наповнення файл-образу файлової системи планшетного комп`ютера та «IPad Mini 2» наявні файли формату «*db» у кількості 32 шт. (а.с.212-222).

Відповідно до ухвали слідчого судді від 24.05.2019 року проведена комп`ютерно технічна експертиза, предметом дослідження якої були жорсткі диски «HGST 500 GB» s3R18DD9K «TOSHIBA DT01ACA050 S/N: 351S6J0GS» та «Samsung S/N: S2UNJ9DCB08505», ноутбук «ASUS» у корпусі чорного кольору с/н MVRX55А та ноутбук «ASUS К 501» у корпусі чорного кольору, вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно висновку експерта № 5-28 від 21.06.2019 року серед інформаційного наповнення наданого на експертизу накопичувачів на жорстких магнітних дисках «Samsung» S/N: S2UNJ9DCB08505, «TOSHIBA» DT01ACA050 S/N: 351S6J0GS, накопичувача на жорстких магнітних дисках портативного комп`ютера «ASUS К 501» та твердотільного накопичувача портативного комп`ютера «ASUS х55А» наявні файли, які містять ключові слова «Brute», «Private Keeper» та файли формату «*db» (а.с. 226-236).

Згідно висновку комп`ютерно технічної експертизи № 5-35 від 26.06.2019 року, предметом дослідження якої були два ноутбуки та три жорстких диска, вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , серед інформаційного наповнення наданих на експертизу накопичувачів на жорстких магнітних дисках «TOSHIBA» DT01ACA050 S/N: 351S6J0GS, «Samsung» S/N: S2UNJ9DCB08505 наявні виконуючі файли, іменовані як «Private Keeper», які визначаються антивірусним програмним забезпеченням, як шкідливе програмне забезпечення (а.с. 240-247).

Ухвалою суду від 04.08.2020 року за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні призначено судову комп`ютерну технічну експертизу. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-21/1696-КТ від 02.04.2021 року, відповісти на частину запитання «Встановити походження та шляхи потрапляння програмного забезпечення, іменованого як «Private Keeper» на об`єкти - жорсткі диски «TOSHIBA DT01ACA050 S/N: 351S6J0GS» та «Samsung S/N: S2UNJ9DCB08505»? - не виявилося можливим, оскільки інформації серед інформаційного наповнення наданих накопичувачів на жорстких магнітних носіях про походження та шляхи потрапляння на них програмного забезпечення іменованого як «Private Keeper» не виявлено; виявлено файли з розширенням «log». Питання щодо визначення що за файли з форматом «*db», які містяться на вилучених жорстких дисках «TOSHIBA DT01ACA050 S/N: 351S6J0GS» та «Samsung S/N: S2UNJ9DCB08505», які вони, та яку роль вони виконують, взаємодіючи з програмним забезпечення «Private Keeper» не вирішувалось. (т.2, а.с.136-144).

Допитаний експерт ОСОБА_13 пояснив, що проводив експертизу № 5-35, що таке файли «Private Keeper» і яке їх призначення він пояснити не може, антивірусне програмне забезпечення визначило наявність цих файлів та визначило їх як шкідливі. При проведенні інших експертиз були випадки, коли антивірусна програма не визначала ці файли як шкідливі. Ці файли визначились як шкідливі використаною антивірусною програмою, можливо при використанні іншої антивірусної програми, вони б не визначились як шкідливі. Походження цих файлів на дисках і хто їх створив не досліджувалось, потрапляння цих файлів на диск могло бути як за волею власника так і поза його волею. Також не досліджувалось питання щодо створення і адміністрування інтернет магазину.

Допитаний 10.03.2020 року експерт ОСОБА_14 пояснив, що проводив експертизу № 5-28 від 21.06.2019. Під час проведення експертизи були виявлені файли «Private Keeper». Експертами не досліджувалось шляхи потрапляння вказаних файлів на диски, і звідки вони завантажені. Також не вирішувалось питання чи завжди файли з форматом «*db» є обов`язково шкідливими, також не вирішувалось питання щодо можливості здійснення за допомогою цих файлів атак перебором по створеним сценаріям. Пояснив, що самостійно вказані файли з`явитися не можуть, їх треба або скопіювати або записати, де, ким, коли вони були створені і звідки завантажені експертами не встановлювалось.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_15 , який проводив експертизу № СЕ-19/108-21/1696-КТ від 02.04.2021 року, пояснив, що неможливо на 100 % встановити шляхи походження файлів на дисках, наявність яких встановлено під час проведення експертизи. Під час проведення експертного дослідження експерт їх встановити не міг, також не встановлено роль та можливості файлів з розширенням «*db» при взаємодії з програмним забезпеченням «Private Keeper».

Інших доказів сторонами обвинувачення та захисту не надавалось, учасники справи підтвердили, що всі докази, якими вони обґрунтовували свої позиції, були надані та судом досліджені.

При оцінці доказів суд виходить з наступного.

Так, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації", одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Проаналізувавши в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, суд дійшов наступних висновків.

Суд відхиляє доводи захисника про недопустимість письмових доказів, отриманих під час досудового розслідування, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №1-31/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постановлення законного і справедливого рішення у справі.

Суд вважає необґрунтованими клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказів, а саме: протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , протоколу огляду предметів, вилучених під час проведення обшуку за вказаною адресою, протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_2 та протоколу огляду предметів, вилучених за вказаною адресою та висновку експертизи № 5-29 від 14.06.2019 року, предметом дослідження якого були вилучені в ході обшуку речі, з у зв`язку з наступним. В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що вказані обшуки були проведені неуповноваженою особою слідчим, який, на думку сторони захисту, на мав повноважень у даному кримінальному провадженні, оскільки дозвіл на проведення обшуків наданий ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого ОСОБА_16 , а проведені обшуки слідчим ОСОБА_17 , про якого не вказано в ухвалах та він не входив до групи слідчих. Зазначені доводи не відповідають дійсності та спростовуються дослідженою під час судового розгляду постановою Начальника СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 03.05.2019 року про доручення досудового розслідування про кримінальному провадженню слідчій групі, якою доручено провадження досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слідчим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , який і проводив обшуки на підставі ухвали слідчого судді. Під час вивчення зазначених протоколів обшуків та висновків експерта під час судового розгляду не встановлено порушень при їх проведенні.

Доводи клопотання про недопустимість доказів через відсутність зазначення в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку дозволу на вилучення мобільного телефону «IРhone X» та телефону марки «IРhone 10», у зв`язку з чим захисник вважає, що вилучення під час обшуку мобільних телефонів відбулось з істотним порушенням прав і свобод ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_18 суд відхиляє з наступних підстав. Як вбачається з ухвали слідчого судді від 25.04.2021 року про надання дозволу на проведення обшуку (а.с.151) слідчим суддею надано дозвіл на вилучення електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, планшетів. Крім того, ухвалою слідчого судді від 07.05.2021 року (а.с.201) на вилучене в ході обшуку майно накладено арешт з метою збереження речових доказів, що спростовує доводи сторони захисту про недопустимість доказів.

Щодо недопустимості доказу протоколу огляду від 09.07.2019 року у зв`язку з порушенням, на думку сторони захисту, таємниці приватного спілкування, то і в цій частині суд вважає клопотання необґрунтованим у зв`язку з наступним. Встановлено, що оглянуті мобільні телефони вилучені під час проведення обшуку, проведеного на підставі дозволу слідчого судді, вказані речі визнані речовими доказами, ухвалою слідчого судді на них накладено арешт. Таким чином, наявна у вилученому, відповідно до Закону, мобільному телефоні інформація може бути досліджена шляхом огляду телефону, текстових повідомлень, фотографій, які в ньому знаходяться та доступ до яких не пов`язаний із наданням володільцем відповідного серверу (оператором мобільного зв`язку) доступу до електронних інформаційний систем. У даному випадку орган досудового розслідування мав право провести огляд предмета мобільного телефона та оформити його відповідним протоколом.

Беручи до уваги викладене, суд вважає безспірно встановленим те, що всі процесуальні дії по збиранню доказів по даному провадженню, які були досліджені судом, були проведені у спосіб, з дотриманням порядку і на підставах, передбачених процесуальним законом з дотриманням загальних засад кримінального провадження, які гарантують права і свободи людини та громадянина (п. п. 1-10 ч. 1 ст. 7, ч. ч. 2, 4 та 6 ст. 246, 251, 252, 271, 273, 275 КПК України).

Разом з тим, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_5 в суді і вичерпані можливості їх отримання, що не дає суду можливість переконатися «поза розумним сумнівом» у доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину за ч.1 ст. 361-1 КК України.

До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 18-19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" слідує, що при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором.

Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини обвинувальним вироком суду.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», є важливим для постановлення справедливого рішення.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, що узгоджується з практикою ЄСПЛ в праві справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості» вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» №5 від 29.06.1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі, що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.

Статті 370, 373 КПК України вказують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, у правовій державі при ухваленні судового рішення не допускається обвинувальний ухил, по суті якого кожен, хто постав перед судом повинен бути визнаний винним, а навпроти гарантується та усіляко забезпечується презумпція невинуватості особи.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

З урахуванням вищевикладених висновків суду щодо належності та допустимості доказів, їх оцінки, оскільки висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а докази, зібрані з порушення встановленого порядку не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, між тим як усі сумніви мають тлумачитись на користь обвинуваченого, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено належними, достатніми та допустимими доказами та поза розумним сумнівом того, що ОСОБА_5 скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, не встановлені достатні докази для доведення його винуватості.

За ч. 1 ст. 361-1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за створення з метою використання, розповсюдження або збуту, а також розповсюдження або збут шкідливих програмних чи технічних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у створенні з метою використання шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж.

Незважаючи на виклад в обвинувальному акті фактичних обставин щодо створення та адміністрування ОСОБА_5 веб-ресурсу, а саме інтернет - магазину «stealacc.store», за допомогою якого збував облікові записи, доступ до яких був отриманий методом перебору за допомогою шкідливого програмного забезпечення, ці обставини в ході судового розгляду не доведені.

Створення з метою використання, розповсюдження або збуту, а також розповсюдження або збут шкідливих програмних чи технічних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу ЕОМ, АС, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, тягне відповідальність за ст. 361-1КК України. Як предмет цього злочину комп`ютерні програми (програмні засоби) мають бути шкідливими, тобто здатними забезпечити несанкціонований доступ до інформації, а також змінити, знищити, пошкодити, заблокувати комп`ютерну інформацію. Різновидом шкідливих комп`ютерних програм є комп`ютерні віруси, їх призначення несанкціоноване втручання в роботу ЕОМ, АС, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку. Зазначений злочин має формальний склад, і для наявності його об`єктивної сторони не потрібне настання суспільно небезпечних наслідків. Безпосередній об`єкт кримінального правопорушення, передбаченого ст. 361-1 КК України, складають суспільні відносини власності на комп`ютерну інформацію. Слід зазначити, що диспозиція ст. 361-1 КК України не передбачає «використання шкідливого програмного засобу», а тільки «створення з метою використання», «поширення» або «збут» такого програмного чи технічного засобу.

Шкідливі комп`ютерні програми мають задовольняти наступним вимогам: є шкідливими, призначені саме для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку.

Характерною особливістю таких кримінальних правопорушень є те, що вони вчиняються, зазвичай, шляхом активних дій.

Об`єктивна сторона злочину характеризується наступними альтернативними діями: створення з метою використання шкідливих програмних чи технічних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу ЕОМ, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку; розповсюдження таких програмних чи технічних засобів; збут вказаних програмних чи технічних засобів.

Під створенням розуміється розробка або виготовлення саме нової шкідливої програми або технічного засобу, а також модифікація наявного засобу, яка має наслідком зміну його основних властивостей. Що стосується використання вищезазначених програм чи технічних засобів, то це дії, які орієнтовані на застосування цих засобів згідно з їхніми властивостями і призначенням.

Суб`єктивна сторона характеризується виною у формі прямого умислу, особа має усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачати можливі суспільно небезпечні наслідки й бажати їх настання.

Також законодавець передбачає наявність мети скоєння кримінального правопорушення, яка впливає на кваліфікацію. Для вчинення кримінального правопорушення у формі створення шкідливої програми або технічного засобу обов`язковою ознакою є наявність мети використання, розповсюдження або збуту такого засобу у майбутньому.

Так, в ході судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 послідовно заперечував вчинення ним інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст. 361-1 КК України, а саме факт створення з метою використання шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж.

Суд вважає, що в ході судового розгляду справи по суті стороною обвинувачення належних доказів саме створення обвинуваченим з метою використання шкідливих програмних засобів, надано не було.

Зокрема, єдиними доказами, які підтверджують обставину створення шкідливих програмних засобів з метою використання є, на думку сторони обвинувачення, висновки експертів про наявність на дисках файлів, які антивірусною програмою визначаються як шкідливе програмне забезпечення та показання свідка ОСОБА_6 щодо належності вилучених за його місцем проживання дисків саме обвинуваченому.

В свою чергу, не заперечуючи факту щодо роботи в інтернеті та створення сайтів та програмного забезпечення, за що отримував грошові кошти, обвинувачений заперечував створення шкідливих програм та належність йому вилучених у ОСОБА_6 жорстких дисків. Жодними іншими доказами не було підтверджено те, що шкідливі програми, наявність яких на дисках підтверджено висновками експертів, створені саме ОСОБА_5 , і вони призначені для несанкціонованого втручання в роботу електронно- обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_6 щодо належності ОСОБА_5 вилучених в ході обшуку за його місцем проживання жорстких дисків, на яких вподальшому встановлено наявність шкідливого програмного забезпечення у зв`язку з наступним.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, в ході досудового розслідування ОСОБА_6 перевірявся на причетність до створення та використання шкідливого програмного забезпечення та розміщення оголошень щодо створення (підробки) документів, насамперед паспортів громадян України та Російської Федерації. Крім того, під час огляду добровільно виданого саме ним мобільного телефону «Nomi» моделі «і184» в корпусі чорно-жовтого кольору із номером мобільного телефону НОМЕР_6 встановлено наявність вхідних повідомлень з «QIWIWallet» та онлайн обмінника (а.с.130-141). З урахуванням заперечень обвинуваченим цих обставин та відсутності інших беззаперечних доказів щодо належності обвинуваченому вилучених у ОСОБА_6 жорстких дисків, суд не знаходить підстав для висновку про підтвердження даних обставин.

Разом з тим, суд не бере уваги як доказ вини обвинуваченого та визнає наступні докази неналежними з таких підстав.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Так, висновок експерта № 5-29 від 14.06.2019 року, в ході якого досліджувалися системний блок комп`ютера у корпусі чорного кольору із написом «ZALMAN», «Iphone X» у корпусі чорного кольору із чохлом з наліпками, та «IPad Mini 2» у корпусі біло-сірого кольору, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 не містить обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні оскільки, відомості зазначені у ньому, не охоплюються пред`явленим обвинуваченням.

Виявлені під час обшуків від 03.05.2019 року, проведених за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 речі, не підтверджують існування чи відсутність обставин, які інкримінуються обвинуваченому, а тому також є неналежними доказами.

Судом не беруться до уваги як належні докази, тобто як такі, що містять у собі обставини, які підлягають доказуванню, виходячи із предмету та меж доказування у даному провадженні, долучений прокурором протокол огляду від 09.07.2019 року, предметом якого є годинник «AppleWatch» білого кольору, годинник «AppleWatch» чорного кольору, смартфон «Iphone X» у корпусі чорного кольору у полімерному чохлі з наліпками, «Iphone X» у корпусі чорного кольору у полімерному чохлі, які вилучено 03.05.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони не підтверджують існування чи відсутність обставин, які інкримінуються обвинуваченому та викладені в обвинувальному акті.

Інші надані прокурором і досліджені судом докази, а саме щодо наявності відкритих банківських рахунків на ім`я ОСОБА_5 , надходження на них коштів, належності ІР-адреси та даних абонента ОСОБА_5 , наявності листування не доводять самі по собі та в сукупності з іншими доказами факту створення обвинуваченим шкідливого програмного забезпечення.

Висновки експертів, досліджені судом також не підтверджують ні дати завантаження виконуючих файлів «Private Keeper» на жорсткі диски так і щодо місця, у якому відбулося відповідне завантаження (ІР- адреси), під час проведення експертиз не досліджені дані щодо створення чи перенесення інформації на об`єкт дослідження, жоден з висновків експертиз не містить вказівки на факт завантаження виконуючих файлів «Private Keeper» саме у вказані в обвинувальному акті дату, час та місці. Крім того, не містять зазначені висновки даних про характеристики програмного забезпечення, яке визначене як шкідливе, а саме чи призначене воно для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж.

Таким чином, під час досудового розслідування та в ході судового розгляду не здобуто та прокурором не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 створив з метою використання шкідливі програмні засоби, призначені для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж, тобто що в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.

Згідно ч.1 ст. 373 КПК виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 належить виправдати у зв`язку з недоведеністю того, що в діянні обвинуваченого є склад інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України - на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз складають 14 730, 73 гривень. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку, тому відносить їх на рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, арешти, накладені ухвалами слідчого судді від 07.05.2019 року у справах № 335/3463/19, 1-кс/335/3163/2019, № 335/3463/19, 1-кс/335/3161/2019, які були частково скасовані ухвалами Запорізького апеляційного суду від 29.05.2019 року та Орджонікідзевського районного суду від 22.01.2021 року підлягають скасуванню.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовано.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 361-1 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню у розмірі 14 730 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять) гривень 73 копійок, на підставі довідки № 5-29 від 14.06.2019 року у розмірі 4396, 28 грн., на підставі довідки № 5-28 від 21.06.2019 року у розмірі 4 553, 29 грн., на підставі довідки № 5-35 від 26.06.2019 року у розмірі 2 512, 16 гривень, на підставі довідки № СЕ-19/108-21/1696-КТ від 02.04.2021 року у розмірі 3269, 00 гривень віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2019 року у справі № 335/3463/19, 1-кс/335/3163/2019, а саме: ноутбука «ASUS» у корпусі чорного кольору s/n: MVRX55A та зарядного пристрою до нього, мобільного телефону «Motorola» IMEI НОМЕР_7 , мобільного телефона «Sumsung» IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 , сім карток у кількості 10 штук, 2 карткотримачів до них, стартових пакетів НОМЕР_10 , НОМЕР_6 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , стартового пакету «Київстар» +380 (без номеру), трьох жорстких дисків, флеш- накопичувачів в корпусі чорного та білого кольору, флеш накопичувача «micro SD», банківської картки № НОМЕР_13 , мобільного телефон «Nomi i184» IMEI НОМЕР_14 , IMEI НОМЕР_15 із сім-карткою НОМЕР_6 , що вилучене 03.05.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

Скасувати арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2019 року у справі № 335/3463/19, 1-кс/335/3161/2019, а саме: мобільного телефону «Nokia w6303CI» в корпусі чорного кольору, мобільного телефону «Sumsung» у корпусі сірого кольору s/n НОМЕР_5 з картою пам`яті «Toshiba 4 GB», мобільного телефону «Nokia 6700 С-1» у металевому корпусі, мобільного телефону «Nokia» у корпусі білого кольору, жорсткого диску «Sumsung» s/n SOlJJ10XB22466 40 GB, що вилучене 03.05.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Речові докази: ноутбук «ASUS» у корпусі чорного кольору s/n: MVRX55A та зарядний пристрій до нього, мобільний телефон «Motorola» IMEI НОМЕР_7 , мобільний телефон «Sumsung» IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 , сім картки у кількості 10 штук, 2 карткотримачів до них, стартові пакети НОМЕР_10 , НОМЕР_6 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , стартовий пакет «Київстар» +380 (без номеру), три жорсткі диски, флеш-накопичувачі в корпусі чорного та білого кольору, флеш накопичувач «micro SD», банківську картку № НОМЕР_13 , мобільний телефон «Nomi i184» IMEI НОМЕР_14 , IMEI НОМЕР_15 із сім-карткою НОМЕР_6 , які передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути власнику;

- мобільний телефон «Nokia w6303CI» в корпусі чорного кольору, мобільного телефону «Sumsung» у корпусі сірого кольору s/n НОМЕР_5 з картою пам`яті «Toshiba 4 GB», мобільного телефону «Nokia 6700 С-1» у металевому корпусі, мобільного телефону «Nokia» у корпусі білого кольору, жорсткого диску «Sumsung» s/n SOlJJ10XB22466 40 GB, які передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути власнику;

- системний блок у корпусі чорного кольору із написом «ZALMAN», «IPad Mini 2» у корпусі біло-сірого кольору, годинник «AppleWatch» s/n FH7G66MWQ99F, флеш-накопичувач «SP 16 GB», у корпусі чорного кольору, годинник «AppleWatch» s/n VR-50M, маршрутизатор «TP-Link TL-WR740N» у корпусі білого кольору, оптичний носій CD-R «digitex», «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом, маршрутизатор «TopoLink» № 784476FF3B34 у корпусі білого кольору та зарядний пристрій до нього, «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом, ноутбук «MacBook» у корпусі сірого кольору в чохлі чорного кольору, які знаходяться у ОСОБА_5 і ОСОБА_18 повернути власникам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1