Номер провадження: 11-кп/813/1022/22
Номер справи місцевого суду: 496/916/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючий суддя ОСОБА_2 ,
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 07 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 000662 від 07.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.
Продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме з 07 лютого 2022 року по 07 квітня 2022 року, включно.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати. Також судом було враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КПК України, а саме в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та вирішено не визначати розмір застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, у якій зазначає, що:
- на даний час вже було допитано потерпілу та свідків, а отже можливості впливати на них немає;
- у обвинуваченого немає сенсу переховуватись з огляду на наявність у нього місця проживання.
На підставі наведеного захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу, змінивши запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Згідно із ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Захисник ОСОБА_6 просила розглянути апеляційну скаргу у її відсутності.

Прокурором та обвинуваченим клопотань про розгляд апеляційної скарги за участю сторін заявлено не було.

Мотиви апеляційного суду.
Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до положень ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, з зазначених матеріалів вбачається, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження № 000662 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ризики, які були заявлені у клопотанні прокурора та були встановлені у попередніх судових рішеннях, якими вирішувалося питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , не зменшились та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, обумовлені суспільною необхідністю, є пропорційними та обґрунтованими щодо обмеження конституційних прав і свобод обвинуваченого, оскільки суд першої інстанції дотримався при розгляді клопотання прокурора приписів ст. 331 КПК України та розглянув питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням положень глави 18 КПК України.
Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції також і в частині існування ризику впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків в рамках кримінального провадження, оскільки перебування у статусі обвинуваченого може викликати у ОСОБА_8 активні дії щодо впливу на них, з метою уникнення кримінальної відповідальності, хоча потерпілу та свідків і було допитано.
Крім того, проведений допит не істотно зменшує встановлений ризик, зважаючи на встановлену у ч.14 ст.352, ч.2 ст.353 КПК України можливість допиту свідків та потерпілого за власним клопотаннями, за клопотанням сторони кримінального провадження або за ініціативою суду, а тому в цій частині доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими.
Посилання захисника на те, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду відсутній з огляду на наявність у ОСОБА_8 місця проживання, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки в світлі інкримінованих обставин справи зазначене не є фактором достатньо переконливим, щоб нівелювати відповідний ризик та гарантовано забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Жодних розумних гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_8 , у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу на вказаній стадії кримінального процесу ані судді першої інстанції, ані апеляційному суду надано не було.
На думку апеляційного суду, встановлена в ухвалі суду першої інстанції наявність зазначених ризиків, передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідає фактичним обставинам справи, при розгляді апеляційної скарги не спростована, будь-яких доказів про зменшення або зникнення цих ризиків стороною захисту не надано.
Отже, на думку апеляційного суду, зазначені ризики виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення районного суду про наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який у цьому випадку, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, апеляційним судом не встановлено.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії» наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, апеляційним судом не встановлено та стороною захисту не доведено.
Згідно з п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись статями 331, 370, 372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 07 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 000662 від 07.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4