Справа 333/4770/20
Провадження №1-кп/333/242/21
УХВАЛА
Іменем України
20 вересня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хачмас, Азербайджан, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходи у вигляді тримання під вартою мотивуючи це тим, що 24.09.2020 обвинуваченому змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, у зв`язку із загостренням стану здоров`я із загрозою для життя, що унеможливлювало його перебування в умовах тримання в слідчому ізоляторі.
Починаючи з 24.09.2020 обвинувачений ОСОБА_6 жодного разу не з`явився до зали судового засідання, незважаючи на неодноразові виклики здійснені судом, будь-яких документів на підтвердження поважності пропуску запланованих дат проведення засідань.
Крім того, відповідно до рапорту інспектора ЮП СП Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області на виконання ухвали суду від 24.09.2020, 09.11.2020 ним здійснено перевірку перебування за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проте вдома останній не знаходився, чим порушив умови та обов`язки покладені на нього судом вже після закінчення лікування.
Вищевикладене свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_6 свідомо уникає явки до суду, унеможливлює розгляд кримінального провадження, встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення та перевірки їх доказами. Сторона обвинувачення приходить до висновку, що для забезпечення належної явки обвинуваченого ОСОБА_6 до суду, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою з наступних підстав: ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Зібранні слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. ч. 1 ст. 115 , КК України, показаннями потерпілої, свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності утворюють наявність обґрунтованої підозри.
ОСОБА_6 не має стійких соціальних зав`язків у м. Запоріжжі (не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований), що може свідчити про те, що він може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя.
Усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також невідворотність покарання, може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя, тим самим переховуючись від суду, а також вчините інше кримінальне правопорушення.
Незаконно впливати на потерпілу чи свідків, схиляючи їх до дачі завідомо неправдивих показань.
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, наявність вищевказаних ризиків та обставин, які свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Потерпіла та представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту
Заслухавши думку прокурора, потерпілу та її представника, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Приймаючи рішення про зміну або продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних за до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що виправдовує обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
24.09.2020 обвинуваченому змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, у зв`язку із загостренням стану здоров`я із загрозою для життя, що унеможливлювало його перебування в умовах тримання в слідчому ізоляторі.
Починаючи з 24.09.2020 обвинувачений ОСОБА_6 жодного разу не з`явився до зали судового засідання, незважаючи на неодноразові виклики здійснені судом, будь-яких документів на підтвердження поважності пропуску запланованих дат проведення засідань. Всі дії направлені на встановлення місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_6 виконані лише за ініціативою суду, а саме судом самостійно направлено запити до лікарняних закладів в яких він перебував на лікуванні та витребувано відповідні відомості. Згідно з інформацією, наданою керівництвом КНП «Міська клінічна лікарня№1 «Запорізької міської ради» ОСОБА_6 знаходився в зазначеному закладі на лікуванні та 06.11.2020 виписаний по закінченню лікування.
Відповідно до рапорту інспектора ЮП СП Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області на виконання ухвали суду від 24.09.2020, 09.11.2020 ним здійснено перевірку перебування за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проте вдома останній не знаходився, чим порушив умови та обов`язки покладені на нього судом вже після закінчення лікування.
Крім цього, суд бере до уваги, що на момент розгляду справи настала смерть потерпілої.
Відповідно ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п,32, Series А, №182).
Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115 України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкцією статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд вбачає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим.
Необхідність арешту обвинуваченого ОСОБА_6 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 331, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів. Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з 20.09.2021 до 18.11.2021.
Клопотання ОСОБА_6 та його захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1