У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7354/21

№ 1-кс/183/1502/21

18 листопада 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу тримання під вартою :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Весела Долина Глобинського району Полтавської області, громадянину України, не працюючого, розлученого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 11.12.2008 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік.

- 16.02.2010 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 05.01.2012 року звільнений з Божківської ВК №16 Полтавської області умовно-достроково на 1 рік 2 місяця 11 днів.

- 22.05.2013 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. 01.12.2016 року звільнений з Кременчуцької ВК №69 Полтавської області по відбуттю строку покарання.

- 04.12.2018 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнено з випробуванням на 1 рік. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2019 року звільнено від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку випробування.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив :

ОСОБА_4 повідомлено про підозру відповідно до якої, 28.07.2021 року приблизно о 02 годині 30 хвилин він, проходячи біля будинку АДРЕСА_3 , побачив відчинені двері. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на здійснення крадіжки майна з вищевказаного житлового будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 28.07.2021 року приблизно о 02 годині 40 хвилин, через відчинену хвіртку зайшов у двір приватного будинку АДРЕСА_3 та проник до будинку через незачинені вхідні двері. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 здійснив крадіжку чужого майна, а саме: мобільного телефону марки «ZTE Blade A5» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 2 564 гривні, що належить ОСОБА_7 , та покинув приміщення вищевказаного будинку, закінчивши злочин до кінця. У подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму - 2 564 гривні.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою.

Про наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який врахований судом при обранні підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який під час досудового розслідування не зменшився та обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому існує реальна можливість переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від покарання у виді реального позбавлення волі за скоєння вказаного злочину.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 маючи не зняту та непогашену у встановленому закони порядку судимість, підозрюється у вчинення кримінального правопорушення проти власності, яке законом віднесено до категорії тяжких, а також враховуючи наявність у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області двох кримінальних проваджень у відношенні ОСОБА_4 , у слідчого судді є підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищевказане свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення і про неможливість обрання щодо останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 29 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, закінчується 23 грудня 2021 року, а міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 23 листопада 2021 року.

Однак закінчити кримінальне провадження та направити до суду не можливо, так як не виконані всі необхідні слідчі дії, а саме потрібно: повідомити про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів; надати потерпілій доступ до матеріалів досудового розслідування; ознайомити потерпілу з матеріалами кримінального провадження; повідомити підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування; надати підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_6 доступ до матеріалів досудового розслідування; ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; вручити підозрюваному під розписку копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.

26 жовтня 2021 року слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 було продовжено до 23 листопада 2021 року.

Для виконання вказаних слідчих дій необхідно не менше одно місяця, тобто до 22.12.2021 року.

Захисник ОСОБА_8 заперечує проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики втратили своє значення.

Підозрюваний ОСОБА_4 , пояснив, що вину визнає, просить не продовжувати строк тримання під вартою, буде з`являтися до слідчого.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його та продовжити запобіжний захід тримання під вартою, оскільки ризики, на які посилається слідчий повністю підтверджений та станом на сьогодні не втратили свого значення.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підозра ОСОБА_4 підтверджено наявними у слідства доказами безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою, який був обраний ОСОБА_4 ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 р., та перебіг якого спливає 23 листопада 2021 р., слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою та наявності вказаних ризиків, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України враховує вагомість вказаних вище доказів, які є достатніми для висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого кримінального правопорушення, суворість покарання за вказаними статтями КК України у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, дані про особу підозрюваного, відсутні відомості про наявність хвороб, які б виключали застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що у провадженні наявні ризики, передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який був встановлений Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.

В наслідок чого, слідчий суддя вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 грудня 2021 року, якого буде достатньо для виконання процесуальних дій.

При перевірці наявності ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, слідчий суддя також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризики втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р. ЄСПП зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Виходячи з заявлено слідчим об`єму слідчих дій, які йому необхідно провести для закінчення кримінального провадження, то слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжити до 22.12.2021 року, що буде достатнім для виконання слідчим відповідних процесуальних дій.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196,199 КПК України, суд,

постановив :

продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 22 грудня 2021 року.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань №4 управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1