Дата документу 13.09.2021 Справа № 310/3335/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/3335/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1365/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,

розглянула 13 вересня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 липня 2021 року, якою кримінальне провадження, внесене 01 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001358, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрито на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

До Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від прокурора Бердянської окружної прокуратури ОСОБА_9 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження внесеного 01 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001358, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Клопотання мотивоване тим, що 31.05.2019 року до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що 18.12.2018 у денний час в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , невстановлена особа спричинила легкі тілесні ушкодження ОСОБА_8
01.06.2019 року за даним фактом внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001358 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та розпочато досудове розслідування.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.
Згідно з п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення минуло два роки.
У судовому засіданні прокурор Бердянської окружної прокуратури ОСОБА_11 підтримала заявлене клопотання просила його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 липня 2021 року кримінальне провадження, внесене 01 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001358, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрито на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закриваючи кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, оскільки з моменту скоєння проступку пройшло більше двох років, а особу що вчинила злочин не встановлено.

В апеляційній скарзі потерпіла, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що досудове розслідування взагалі не проводилось, однак вона вказала, хто саме вчинив злочин відносно неї. Зазначені особи не були допитані слідчим, свідки також не допитувались. Не було проведено слідчого експерименту, не була зроблена комплексна судово-медична експертиза.

Просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В апеляційній скарзі представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що досудове розслідування взагалі не проводилось. Судово-медична експертиза не змогла надати відповідь у зв`язку з чим у потерпілої пропала пам`ять після отримання тілесних ушкоджень. У такому випадку потрібно було провести комплексну судово-медичну експертизу, за результатами якої могли бути інші тілесні ушкодження, що також могло слугувати причиною зміни ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Позиції учасників судового провадження.

Представник потерпілої у судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційних скарг.
Прокурор висловив категоричні заперечення апеляційним скаргам та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
В судове засідання апеляційної інстанції потерпіла, будучи належним чином повідомлена про час і дату судового засідання не з`явилась, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю потерпілої, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіривши надані матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вказані вимоги процесуального закону виконав належним чином та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Так, відповідно до вимог ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. При цьому, як передбачено ч.5 цієї статті, кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Пунктом 95 Рішення ЄСПЛ у справі «Нахимович проти Російської Федерації» від 02.03.2006 року, визначено, що одним з критеріїв, який оцінюється при перевірці розумності тривалості провадження є поведінка заявника і поведінка компетентних органів влади.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до вимог п.11 ч.2 та абз.4 ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

При цьому, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно зі ст.49 КК України становлять від 2 до 15 років залежно від тяжкості злочину. Враховуючи, що злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, відповідно до вимог ч.2 ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України становить два роки.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що 01 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0001358 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що мало місце 18 грудня 2018 року.

З матеріалів, доданих до клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, вбачається, що під час досудового розслідування, з метою встановлення особи, яка вчинила зазначене кримінальне правопорушення, проведено ряд слідчих дій, направлених на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального проступку та особи, яка його вчинила, що підтверджується матеріалами кримінального провадження №0001358, які були досліджені як в суді першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції.

Однак до теперішнього часу особу, яка вчинила кримінальний проступок не встановлено, повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не здійснювалося.

Враховуючи, що з 18 грудня 2018 року, тобто з дня вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, минуло більше ніж два роки, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, встановлений ст.49 КК України, закінчився.

З огляду на викладене, у прокурора виникло законне право на звернення до суду з клопотанням про закриття даного кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, з чим погодився і суд першої інстанції, розглядаючи дане клопотання та приймаючи рішення про закриття кримінального провадження з наведених підстав.

З таким висновком погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження, ним в повному обсязі перевірено дотримання прокурором зазначених вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, строк, передбачений ст.49 КК України, є правоприпиняючим, оскільки залежить тільки від часу самої події та перебігу певного часу з моменту, коли така подія мала місце. І цей строк не може бути поновлений чи переглянутий, так як буде порушуватися принцип правової визначеності, як елемент верховенства права, коли кожен очікує настання саме таких правових наслідків, які закріплені в конкретній нормі закону. Жодних даних, що особу, яка вчинила кримінальний проступок, було встановлено та не притягнуто до кримінальної відповідальності, досліджені матеріали кримінального провадження також не містять.

З огляду на викладене, враховуючи що, особу, яка вчинила даний кримінальний проступок органом досудового розслідування не встановлено, сплинув значний проміжок часу з моменту вчинення даного злочину, більше двох років, а отже і сплинули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а також те, що кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, та відповідно не є особливо тяжким проти життя чи здоров`я особи і не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження за клопотанням прокурора саме на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Разом з цим, згідно вимог, передбачених ч.ч.1, 3 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно ч.2 ст.337 КПК України, під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, під час проведення підготовчого судового засідання прокурором не порушувалося питання про необхідність зміни правової кваліфікації дій невстановленої особи за законом України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за більш тяжке кримінальне правопорушення, тому відповідно до ч.ч.1, 3 ст.337, ст.314 КПК України, суд першої інстанції не мав процесуальної можливості вийти за межі правової кваліфікації кримінального правопорушення на більш тяжке.

За таких обставин, виходячи із вимог ст.337 КПК України, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості надавати оцінку правильності кваліфікації органом досудового слідства дій невстановленої особи чи наявності в її діях ознак більш тяжкого кримінального правопорушення, як це стверджується в апеляційній скарзі представника потерпілої.

Право на вирішення судом зазначеного питання під час підготовчого судового засідання передбачено п.2 ч.3 ст. 314 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи що, особу, яка вчинила даний кримінальний проступок органом досудового розслідування не встановлено, сплинув значний проміжок часу з моменту вчинення даного злочину, більше двох років, а отже і сплинули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а також те, що кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, та відповідно не є особливо тяжким проти життя чи здоров`я особи і не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження за клопотанням прокурора саме на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

А тому доводи апеляційних скарг про незаконність судового рішення є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги потерпілої та її представника залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 липня 2021 року, якою кримінальне провадження, внесене 01 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001358, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрито на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4