печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001565, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
03.12.2021 слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням, про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0001565, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001565 від 08.10.2021, розпочате за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Орган зазначає, що 06.12.2021 закінчується строк дії попередньої ухвали слідчого судді, однак завершити розслідування у кримінальному провадженні не представляється можливим, оскільки з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання йому належної правової оцінки, що має суттєве значення для подальшого судового розгляду, під час досудового розслідування існує необхідність провести та завершити наступні слідчі (розшукові) дії та прийняти відповідні процесуальні рішення, а саме: розсекретити матеріальні носії інформації та документи, які стали підставами для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, виконати інші слідчі та процесуальні дії, в яких може виникнути потреба, виконати вимоги ст.ст. 283, 290, 291 КПК України.

Слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція статті за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, неодноразово притягався до відповідальності за аналогічні злочини, постійного місця проживання на території міста Києва за місцем вчинення кримінального правопорушення не має.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а також наявність по кримінальному провадженню реальних ознак справжнього суспільного інтересу, що підтверджується фактом вчинення зухвалого кримінального правопорушення, у даному випадку менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування ОСОБА_5 під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігти можливості ухилення останнього від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, зважаючи на викладене вище, жоден запобіжний захід окрім тримання під вартою не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід і з часу застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вони не зменшилися та існують на теперішній час.

Наявний запобіжний захід при обґрунтуванні підозри відповідає характеру інкримінованого ОСОБА_5 діяння, не дає можливості перешкоджати встановленню істини, інтересам слідства та правосуддя шляхом ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначили, що вказані ризики у клопотанні нічим не підтверджуються, підозра є необґрунтованою та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 08.10.2021 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

08.10.2021 ОСОБА_5 вручено обґрунтоване повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час обшуку від 08.10.2021, на підставі положень ч. 3 ст. 233 КПК України з метою переслідування особи яка вчинила злочин та врятування майна яке стало предметом кримінального правопорушення проведено невідкладний обшук приватного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було виявлено та вилучено: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_1 , картка стільникового зв`язку Lifecell, картка "Ощад банку", картка "Мonobank", посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки "Xiomi" із чохлом, павер банки білого кольору, зарядний пристрій білого кольору, гаманець чорного кольору, грошові кошти в сумі 338 грн., мобільний телефон марки "Iphone", чорного кольору, листи талонів на 1 арк., мобільний телефон марки "Astro", мобільний телефон марки "Neffos", чорного кольору, товарний чек на 1 арк., куртка помаранчевого кольору, спортивна куртка, кепка марки "Nike", чорного кольору, свідоцтво про народження на 1 арк., на ім`я ОСОБА_5 , довідка про звільнення на 1 арк., зарядний пристрій білого кольору, що свідчить про причетність вказаного кримінального правопорушення підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 . 09.10.2021 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.12.2021.

Керівником Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 02 грудня 2021 року строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, які були предметом апеляційного розгляду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлені на закінчення досудового розслідування.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, те, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі дії, направлені на встановлення фактичних обставин справи та закінчити досудове розслідування, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0001565, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001565, строк тримання під вартою до 08.01.2022 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Проголошення повного тексту судового рішення відбудеться 07.12.2021, о 12-05 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1