Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1053/22
У Х В А Л А

18.03.2022 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

18.03.2022 до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

ОСОБА_2 в своєму клопотанні, посилаючись на ст. 174 КПК України, просить скасувати арешт майна, накладений на підставі постанови від 08.12.1997 СУ УМВС України у Полтавській області на 1/2 частину будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Разом з тим, згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання вбачається, що арешт не було накладено слідчим суддею Київського районного суду м. Полтави.

Окрім того, як вбачається з клопотання, арешт на спірне нерухоме майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року.

Відповідно до пункту дев`ятого розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту спірного майна, поширюються норми КПК України 1960 року.

Проте положеннями цього Кодексу передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі.

Шляхів виправлення помилки, допущеної слідчим, прокурором або судом у зв`язку з неприйняттям обов`язкового рішення про скасування арешту майна, після припинення кримінальної справи КПК України 1960 року не встановлював.

Вирішення питання про припинення втручання у право власності заявника шляхом звернення до слідчого або прокурора на підставі КПК України 1960 року не буде ефективним способом захисту порушеного права.

КПК України 1960 року не містив інституту судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування. Прийняття судом рішення щодо арешту майна як засобу забезпечення цивільного позову та/або можливої конфіскації, з огляду на зміст пункту сьомого частини першої статті 253, пункту восьмого частини першої статті 324, частини тринадцятої статті 335 цього Кодексу передбачалося лише після прийняття рішення про призначення до судового розгляду та під час постановлення за результатами такого розгляду вироку у кримінальній справі, направленій до суду з обвинувальним висновком.

Верховний Суд у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, а також у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 766/21865/17 виклав правовий висновок стосовно юрисдикційної підсудності щодо зняття арешту з майна накладеного в рамках кримінального провадження, а саме: питання про скасування арешту майна розглядається у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку, за виключенням випадків, якщо арешт на майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року, а не КПК України 2012 року, тоді спір повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Отже, клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна не підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України, а підлягає вирішенню в прядку цивільного судочинства з дотриманням правил підсудності та підвідомчості спорів.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна не підлягає розгляду слідчим суддею Київського районного суду м. Полтави, підлягає поверненню заявнику для звернення в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 174 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України, повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1