Справа № 484/2700/21
Провадження № 1-кп/484/371/21
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу
16.12.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ кримінальне провадження № 0000298 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження №0000298 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , яке підтримав в судовому засіданні, мотивуючи тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 19.12.2021 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України актуальність не втратили і продовжують існувати, а тому рахує, що застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, так як воно нічим не обґрунтоване. Крім того вказав, що він може ніяким чином впливати на потерпілого, так як останній являється працівником поліції, а свідки йому також не відомі.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, так як обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, а саме цивільну дружину та дитину, постійне місце реєстрації в соціальному центрі. Посилаючись на вище викладене просив замінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт за місцем проживання цивільної дружини.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На думку суду, підозра щодо обвинуваченого ОСОБА_3 є обґрунтованою зібраними у межах кримінального провадження доказами, що визначено на стадії досудового розслідування. Питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення суд зможе вирішити лише за результатами судового розгляду і не вправі оцінювати докази у справі на даній стадії розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (справа "Харченко проти України") питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а тому через загрозу суворого покарання з метою уникнути кримінальної відповідальності ОСОБА_3 може ухилитися від суду. Так як ОСОБА_3 відома інформація щодо потерпілого та свідків, то є достатні підстави вважати, що з метою подальшого уникнення кримінального покарання він може на них незаконно впливати, з урахуванням того, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів.

Також суд вважає, що ризики, які послужили обранню такого запобіжного заходу, не зникли та продовжують існувати на даний час, з урахуванням того, що через загрозу суворого покарання з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_3 може переховуватись від суду, скоїти нове кримінальне правопорушення, здійснювати вплив на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, а також застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 19.12.2021 року та зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених законом.

Розмір застави, як зазначено в ч. 4 ст. 182 КПК України визначається судом з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розмір застави повинен бути об`єктивно спроможний забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків та одночасно не бути для нього завідома непомірним.

Таким чином, для забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього законом обов`язків, враховуючи вимоги ст. 182 КПК України, суд вважає, пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 68100,00 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права обвинуваченого, та підстав вважати його завідома непомірним для ОСОБА_3 суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора, щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню, та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14.02.2022 р. включно, з правом внесення застави відповідно до вимог ст.183 ч.3 КПК України.

Посилання захисника та обвинуваченого на наявність у останнього стійких соціальних зв`язків - цивільної дружини та дитини, не заслуговують на увагу суду так як не підтверджені будь-якими доказами, а крім того самі по собі не виключають наявність вищевказаних ризиків та не нівелюють їх.

Також, суд вважає, що тримання обвинуваченого під вартою не перешкоджає здійсненню ним захисту його прав та інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 196, 197, 199, 331, 369-373, 395 КПК України, суд--

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14.02.2022 р. включно.

Визначити розмір застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 68100,00 гривень у національній грошовій одиниці (шістдесят вісім тисяч сто грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого, після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду, протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з м. Первомайськ Миколаївської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу суду протягом 5 днів з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: підпис.