печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 15 січня 2021 року про відмову у залученні в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000505 від 02.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга Голови ОСББ «Центр» ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 15 січня 2021 року про відмову у залученні в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000505 від 02.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Скарга мотивна тим, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 заподіяно матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з чим він звернувся до слідчого із заявою про залучення його потерпілим та вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого. Проте слідчий виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим, у зв`язку з тим що в ході досудового розслідування не встановлено достатньо даних, які свідчать про завдання кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 матеріальної, моральної чи фізичної шкоди.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися. Голова ОСББ «Центр» ОСОБА_3 направив на адресу суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Доводи скарги підтримує в повному обсязі.

Слідчий до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин. Тому слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянув вказану скаргу без його участі.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчим суддею встановлено, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000505 від 02.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

11.01.2021 Голова ОСББ «Центр» ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000505 від 02.11.2020 та проведення його допиту.

15.01.2021 постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 у визнанні голови ОСББ «Центр» ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000505 відмовлено.

В оскаржуваній постанові слідчого від 15.01.2021 не наведено жодних очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженню не заподіяно будь-якої шкоди.

Крім того, статтею 382 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинене службовою особою.

Отже, умисним невиконанням службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги та скасування постанови слідчого від 15.01.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0002013 та зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії, передбачені ч. 2 ст. 55 КПК України щодо ОСОБА_3 , оскільки права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 15 січня 2021 року про відмову у залученні в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000505 від 02.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 15 січня 2021 року про відмову у залученні в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000505.

Зобов`язати слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України у кримінальному провадженні № 0000505 та вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1