Номер провадження: 11-сс/813/1222/21
Номер справи місцевого суду: 495/1580/21 1-кс/495/632/2021
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 та адвоката
ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 про відвід колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської обл. від 12.03.2021 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000259 від 06.03.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України
установив:
В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_10 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської обл. від 12.03.2021 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000259 від 06.03.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні апеляційного суду представником потерпілих ОСОБА_9 була подана письмова заява про відвід колегії суддів.
Обґрунтовуючи вказану заяву, представник потерпілих ОСОБА_9 вказує на те, що колегією суддів 20.09.2021 постановлена ухвала, якою було відмовлено у задоволенні його клопотання про повернення апеляційної скарги адвокату ОСОБА_7 з підстав її невідповідності вимогам ст. 396 КПК України, у зв`язку з чим виникають обґрунтовані сумніви у неупередженості колегії суддів.
У судовому засіданні представники потерпілих заявлений відвід підтримали в повному обсязі, натомість представник власника майна ОСОБА_7 заперечував проти його задоволення. Прокурор залишив вирішення вказаного питання на розсуд суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи на обґрунтування відводу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Стаття 75 КПК України визначає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.
Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
ЄСПЛ у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011, заява №23465/03), зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».
Згідно з практикою ЄСПЛ, потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від розгляду справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Апеляційний суд зауважує, що доводи представника потерпілих щодо упередженості колегії суддів зводяться фактично до незгоди з ухваленим рішенням, разом з тим, відмова судом у задоволенні клопотання сторони провадження, відповідно до положень ст. 75 КПК України, не може бути підставою для відводу суддів.
Інших доводів на підтвердження своєї позиції про упередженість колегії суддів адвокат ОСОБА_9 не надав, окрім того, під час апеляційного розгляду не встановлено жодних інших обставин, передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України, які викликають сумнів у неупередженості колегії суддів.
За таких обставин, з огляду на викладені вище обставини, апеляційний суд приходить до переконання, що доводи представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 щодо упередженості колегії суддів є невмотивованими, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід.
Керуючись ст.ст. 24, 75, 76, 80, 81, 370, 405, 419, 532КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви представника потерпілих ОСОБА_11 про відвід колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від розгляду апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської обл. від 12.03.2021 про арешт майна.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3