ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2267/17 Номер провадження 11-кп/814/1079/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія .ч3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000605 за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 30 липня 2021 року,

встановила:
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Нова Галещина Козельщинського району Полтавської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, особа з інвалідністю ІІ групи, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік та визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_9 строк перебування його під вартою з 05 серпня 2017 року по 07 серпня 2017 року.
ОСОБА_9 за обвинуваченням за ч. 3 ст.185 КК України (епізоди крадіжки 03.02.2016 з домогосподарства ОСОБА_11 , 22.02.2016 з домогосподарства ОСОБА_12 , 20.09.2016 з домогосподарства ОСОБА_13 ) виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні цих злочинів.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Нова Галещина Козельщинського району Полтавської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, працюючий: ФОП ОСОБА_14 , водієм, перебуваючий у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , не судимий,
засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік та визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_10 строк перебування його під вартою з 05 серпня 2017 року по 07 серпня 2017 року.
ОСОБА_10 за обвинуваченням за ч. 3 ст.185 КК України (епізоди крадіжки 03.02.2016 з домогосподарства ОСОБА_11 , 22.02.2016 з домогосподарства ОСОБА_12 , 20.09.2016 з домогосподарства ОСОБА_13 ) виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні цих злочинів.
Вирішено питання щодо речових доказів, запобіжних заходів, арешту та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винуватими у тому, що вони 04 серпня 2016 року в період часу з 08:30 год. до 13:30 год., за попередньою змовою між собою, прибули на автомобілі Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Устимівка Глобинського району на вулицю Починка, де, залишивши автомобіль біля дороги, зайшли на територію домогосподарства, в якому шляхом пошкодження запорів та дерев`яної рами кватирки вікна, через віконний отвір проникли в житловий будинок ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 , звідки в гостинній кімнаті із дерев`яної шкатулки, яка знаходилась на меблевій стінці, таємно викрали золоті прикраси, які належать ОСОБА_16 , а саме: золоту жіночу обручку 585 проби вагою 5 г вартістю 4600 грн, золоту чоловічу обручку 853 проби вагою 2 г вартістю 1844 грн, золоту каблучку із червоним каменем (камінь рубін вагою 0,25 г) 583 проби вагою 3г вартістю 2606 грн, золотий ланцюжок із образом «Ісуса Христа» 585 проби вагою 3 г вартістю 2581 грн, золотий ланцюжок 583 проби вагою 3 г вартістю 2397 грн, одну золоту сережку із застібкою із півкулею 583 проби вагою 1,5 г вартістю 1052 грн, пару сережок із позолоти з червоними каменями (камінь рубін вагою 0,25 г кожен) вартістю 266 грн, чим спричинили матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_16 на загальну суму 15356 грн.
Крім цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 органами досудового розслідування обвинувачуються у вчиненні злочинів за таких обставин:
03 лютого 2016 року в період часу з 08:15 год до 13:50 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою проникли до будинку ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали золоті прикраси на загальну суму 10687 грн., чим спричинили потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.
Повторно 22 лютого 2016 року в період часу з 08:45 год. до 10:00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою проникли до будинку ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 2400 грн, та золоті прикраси, чим спричинили матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 8971 грн.
Повторно 20 вересня 2016 року в період часу з 10:00 год. до 18:00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою проникли до будинку ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_6 , звідки таємно викрали золоту весільну обручку 585 проби вагою 2 г вартістю 2080 грн, чим спричинили потерпілій ОСОБА_13 матеріальний збиток на вказану суму.
Виправдовуючи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за цими епізодами, суд першої інстанції визнав недопустимими ряд доказів, а інші докази, надані стороною обвинувачення, визнав такими, що не доводять вину обвинувачених у вчиненні вказаних злочинів.
В апеляційних скаргах захисники в інтересах обвинувачених просять вирок суду в частині засудження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за епізодом крадіжки з домоволодіння ОСОБА_16 04.08.2017 за ч.3 ст. 185 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.

Свої вимоги захисники мотивували тим, що суд не взяв до уваги докази, які істотно могли вплинути на висновки суду, зокрема висновок експерта 13641/13642/8901-8903/8904-8978 від 19.04.2021, зроблений за результатами дослідження відеозапису, обшуку автомобіля Skoda Oktavia д.н.з. НОМЕР_1 від 05.08.2017.

При цьому зазначають, що суд дійшов необгрунтованого висновку про визнання CD-r диску недопустимим доказом через невідкриття цього доказу потерпілому, оскільки вважають, що потерпілий є стороною кримінального провадження і користується всіма правами сторони обвинувачення лише під час судового розгляду, в інших випадках він не є учасником кримінального провадження, тому відкриття йому доказів стороною захисту не передбачено. При цьому стверджують, що обов`язок ознайомлення потерпілого з усіма матеріалами кримінального провадження покладено на прокурора.

Не надано належної оцінки висновку молекулярно-генетичної експертизи № 765 від 15.11.2017, якою на сережці не виявлено придатних для встановлення генетичних ознак клітин.

Вважають неправильним посилання суду на висновок 717/Кр від 11.10.2017, яким досліджено викрутку та кватирку на предмет порівняння слідів, оскільки слід зламу на дерев`яній рамі вікна міг бути залишений будь-яким інструментом зі схожою робочою поверхнею.
Неналежно оцінено показання свідка ОСОБА_17 щодо обставин справи, зокрема щодо викрадення сережок.

Вважають довідку про результати опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікацій, недопустимим доказом, так як інформація отримана неналежним суб`єктом, ніким не підписана, без зазначення дати та особи, яка її складала, а супровідний лист до неї не може замінити собою обов`язкові реквізити на офіційному документі.

Стверджують про порушення прав обвинувачених, так як вони фактично були затримані 05.08.2017 о 9.45 год., однак захисника їм було забезпечено о 19.00 год., протоколи про затримання складені о 20.00 год. ( ОСОБА_10 ) та о 19.15 год. ( ОСОБА_9 ), після проведення з ними слідчих дій пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_18 . Саме пред`явлення для впізнання також проведено з порушенням вимог КПК України, оскільки під час проведення цієї дії свідку було одягнуто балаклаву, в протоколі прізвище особи, яка здійснювала впізнання, замазане коректором або приховане, при цьому будь-яких документів про застосування заходів безпеки до особи не виносилося. До того ж сторона захисту не мала змоги допитати цього свідка в судовому засіданні.

Зазначають, що протокол обшуку автомобіля Skoda Oktavia д.н.з. НОМЕР_1 від 05.08.2017 також не є допустимим доказом, оскільки проведено не тією особою, якій було доручено судом. У своїй ухвалі слідчий суддя надавав дозвіл слідчому ОСОБА_17 , але в протоколі зазначено слідчого ОСОБА_19 , який стояв осторонь, а фактично обшук здійснював оперативний працівник ОСОБА_20 . При цьому у протоколі ОСОБА_21 не зазначений та протокол не підписував. Сам протокол має закреслення і виправлення, які не засвідчені належним чином. До того ж слідча дії проведена без участі ОСОБА_9 , який має право користуватися цим автомобілем. Обшук проводився до отримання ухвали слідчого суді та без добровільної згоди ОСОБА_9 на проведення обшуку. Під час постановлення слідчим суддею ухвали про надання дозволу на проведення обшуку слідчим не надано доказів на підтвердження переслідування автомобіля та необхідності негайного обшуку, а тому і обшук без ухвали слідчого судді є незаконним.
Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинувачених та їх захисників в підтримку апеляційних скарг, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Рішення суду щодо виправдання обвинувачених за епізодами крадіжок від 03.02.2016, 22.02.2016 та 20.09.2016 ніким із учасників провадження не оскаржується.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки з домоволодіння ОСОБА_15 , за обставин, встановлених судом першої інстанції, є правильним та ґрунтується на належних і допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені місцевим судом та отримали належну оцінку.

Будучи допитаними в судовому засіданні обвинувачені свою вину у вчиненні злочину 04.08.2017 не визнали, заперечили будь-яку причетність до нього. При цьому ОСОБА_10 зазначив, що того дня в с. Устимівка Глобинського району він не був.

Такі твердження обвинувачених спростовуються наявними матеріалами провадження.

Зокрема з даних протоколу тимчасового доступу до речей від 11.08.2017 вбачається, що у приміщенні адміністративної будівлі СФГ «Златопіль» за адресою: вул. Шевченка, 33 с. Устимівка Глобинського району, у присутності заступника голови СФГ «Златопіль» ОСОБА_18 та понятих, слідчий ОСОБА_17 переглянув відеозапис із камери відеоспостереження, які розташовані на електроопорі на території СФГ «Златопіль» станом на 04.08.2017.
На вказаному відеозаписі видно, як до території СФГ «Златопіль» зі сторони с. Устимівка під`їхав автомобіль «Шкода Октавія» зеленого кольору та зупинився. Із зазначеного автомобіля вийшло двоє чоловіків, візуально схожих на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які справили природні потреби, після чого сіли в транспортний засіб і поїхали в напрямку с. Устимівка.
Згідно з довідкою про результат опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікацій, складеної Управлінням кримінальної поліції (оперативно-технічних заходів) ГУНП в Полтавській області, мобільний телефон «Nomi 182» з IMEI: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та абонентським номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_10 фіксувався в районі вчинення злочину 04.08.2017 в період часу з 08:23 до 09:13 год., спілкуючись при цьому з абонентським номером НОМЕР_6 (який належить ОСОБА_9 ). ОСОБА_9 з мобільним терміналом «Samsung GT-C3300i» з ІМЕІ НОМЕР_7 та абонентським номером НОМЕР_6 04.08.2017 в період часу з 08:23 до 09:13 год. також знаходився в районі вчинення злочину та спілкувався з абонентським номером НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_10 .
Твердження захисників, що довідка про результат опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікацій, є недопустимим доказом, безпідставне, оскільки дана довідка була отримана від Управління кримінальної поліції (оперативно-технічних заходів) ГУНП в Полтавській області на підставі доручення слідчого. Довідка виготовлена за результатами аналітичного опрацювання інформації, отриманої від операторів, про з`єднання абонентів рухомого (мобільного) зв`язку.
Диски з інформацію операторів мобільного зв`язку отримані на підставі ухвал слідчого судді від 06.10.2017 та долучені до матеріалів провадження. Тому підстав не довіряти інформації, зазначеній у довідці, немає. Відсутність підпису особи на довідці, з огляду на те, що вона була надана із супровідним листом за підписом уповноваженої особи, не свідчить про недопустимість доказу.
Саму ж інформацію, викладену у довідці, учасники не оспорюють та не зазначають про її невідповідність даним, наданим операторами мобільного зв`язку, і судом такої невідповідності не встановлено.
Також з даної довідки вбачається, що радіус дії базової станції в с.Бабичівка Глобинського району Полтавської області охоплює с. Устимівку Глобинського району, а твердження сторони захисту, що неможливо встановити чітко місцезнаходження осіб, оскільки з відповіді ПрАТ «Київстар» вбачається, що у період з 01.08.2017 по 05.08.2017 на технічному обладнанні, яке забезпечує радіопокриття на території населеного пункту Устимівка, було зафіксовано його пошкодження, є непереконливим. У відповіді, на яку посилаються захисники, лише зазначено, що станом на 05.08.2017 було зафіксовано пошкодження технічного обладнання та не вказано наслідки цього пошкодження. Тобто, всупереч доводам захисників, відсутня будь-яка інформація про те, що базова станція на момент вчинення злочину перебувала у неробочому стані.
Факт перебування 04.08.2017 зранку в с. Устимівка Глобинського району на автомобілі Skoda Oktavia зеленого кольору не заперечує і сам ОСОБА_9 .
Більше того, перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в с. Устимівка 04.08.2017 підтвердив свідок ОСОБА_18 , який під час пред`явлення особи для впізнання від 05.08.2017 впізнав як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_10 як осіб, які 04.08.2017 були поблизу місця вчинення крадіжки з домоволодіння ОСОБА_15 .

Доводи захисників, що пред`явлення для впізнання було проведено з порушеннями вимог КПК України, оскільки особа, яка впізнавала, перебувала в балаклаві, та прізвище цієї особи для обвинувачених було приховане, є безпідставними.

З матеріалів провадження вбачається, що в протоколах пред`явлення особи для впізнання свідком ОСОБА_22 від 05.08.2017 його анкетні дані зазначено, дані протоколи обвинуваченим та їх захисникам відкриті в порядку ст. 290 КПК України, а приховання обличчя особи свідка та його даних під час проведення слідчої дії узгоджується з вимогами ст. 222 КПК України та не заборонено чинним законодавством.

Щодо твердження захисників про відсутність можливості допитати свідка ОСОБА_22 в судовому засіданні, необхідно зазначити, що судом вживалися заходи щодо забезпечення участі свідка, проте його участь в судовому засіданні забезпечити не вдалося. Під час апеляційного розгляду захисники не ставили питання про виклик свідка ОСОБА_22 в судове засідання.

Враховуючи те, що участь захисника під час проведення впізнання особи не є обов`язковою, підстави для визнання протоколів цих слідчих дій недопустимими доказами відсутні.

Отже, всупереч доводам захисників, обставини затримання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 жодним чином не впливають на допустимість доказів, отриманих під час пред`явлення осіб для впізнання.

Допитані під час судового розгляду у суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_16 та свідок ОСОБА_15 розповіли про перелік викраденого майна, обставини виявлення крадіжки.

Свідки ОСОБА_23 і ОСОБА_24 підтвердили, що потерпіла їм розповідала про викрадення золотих прикрас відразу після вчинення злочину, а також про те, що наступного дня знайшла одну із сережок під час прибирання.

Згідно з протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпіла вказала перелік викраденого майна, включаючи сережку із півкулею. Дану сережку впізнала потерпіла та вказувала, що вона належить їй, що підтвердила в судовому засіданні.

Підстав не довіряти показанням зазначених осіб колегією суддів не встановлено, а те, що під час повідомлення на службу 102 потерпіла не зазначала про викрадення сережки, не вказує на недостовірність її показань, оскільки у повідомленні на службу зазначається першочергова інформація про вчинення кримінального правопорушення, яка перевіряється правоохоронними органами впродовж усього досудового розслідування.

Твердження захисників, що суд неправильно послався на висновок експерта № 717/Кр від 11.10.2017 за результатами дослідження слідів пошкодження кватирки в будинку ОСОБА_15 , та металевої викрутки, вилученої в ході обшуку автомобіля Skoda Oktavia, є безпідставними.
Відповідно до висновку експерта наданий на дослідження слід знаряддя зламу міг бути залишений як наданою на експертизу викруткою, так і інструментом, робоча частина якого співпадає за формою та розмірами із робочою частиною наданої на дослідження викрутки. Оцінивши докази у всій сукупності та взаємозв`язку, суд правильно послався на вказану експертизу, як доказ на підтвердження вини обвинувачених у вчиненні злочину.
Не знайшли підтвердження і посилання захисників про недопустимість доказу протоколу обшуку автомобіля Skoda Oktavia д.н.з. НОМЕР_1 від 05.08.2017, оскільки обшук було проведено не тією особою, якій це доручено судом.

Відповідно до статей 234, 235 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Ухвала слідчого судді має містити відомості про строк дії ухвали; прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, з клопотанням про проведення обшуків звернувся старший слідчий Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_17 .

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ухвалою від 07.08.2017 задовольнив клопотання слідчого про проведення обшуку.

Згідно з протоколом від 05.08.2017, обшук було проведено слідчим СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_19 , який перебував у складі слідчих, яким доручено здійснювали досудове розслідування вказаного кримінального провадження, що узгоджується з витягом з кримінального провадження № 0000605.

Системне тлумачення процесуальних норм, а саме статей 37, 39, 236 КПК України, дає підстави стверджувати, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана прокурором, призначеним здійснювати процесуальне керівництво в порядку ст. 37 КПК України, або слідчим, визначеним керівником органу досудового розслідування в порядку ст. 39 цього Кодексу.

Приписи ст. 235 КПК України не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість зазначена ухвала має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи - прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК України. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканність житла чи іншого володіння особи. Водночас, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ст. 3 КПК України), ще й інші, віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.

Правомірність підстав для проведення обшуку без ухвали слідчого судді була предметом дослідження слідчим суддею, який здійснював судовий контроль під час досудового розслідування, і слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених ч.3 ст.233 КПК України підстав для проникнення до автомобіля до постановлення ухвали слідчого судді, оскільки таке проникнення було пов`язане із безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні злочину.

Сама слідча дія, обшук автомобіля від 05.08.2017, проведена з дотриманням вимог чинного законодавства, у відповідності до ст. 236 КПК України, із зазначенням слідчого, який проводив обшук та в присутності понятих. Обшук виконано уповноваженою особою слідчим, а присутність інших осіб, включаючи оперативних працівників, під час проведення обшуку не є підставою для визнання доказів, отриманих під час цієї слідчої дії, недопустимими. Закреслення, на які вказують захисники, в протоколі обшуку стосуються лише посади і прізвища слідчого, який проводив слідчу дію та жодним чином не впливають на сприйняття відомостей, встановлених під час проведення цієї дії.

Оскільки згідно зі ст. 236 КПК України питання щодо присутності підозрюваного під час проведення обшуку вирішується за розсудом слідчого, то підстави вважати протокол обшуку, проведеного за відсутності ОСОБА_9 , недопустимим доказом відсутні.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що сукупність наведених у вироку доказів, наявність у автомобілі, яким користувався ОСОБА_9 , таких специфічних предметів як ювелірні ваги та збільшувальне скло, а також поведінка обвинувачених під час затримання 05.08.2017, а саме: відмова надати працівникам поліції для огляду автомобіль, вчинення опору, переконливо свідчить про вчинення цього злочину саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про недопустимість доказів відеозапису обшуку автомобіля «Шкода Октавія» та висновку експерта 13641/13642/8901-8903/8904-8978 від 19.04.2021, предметом дослідження якого був вказаний відеозапис. Також суд враховує, що сторона захисту, маючи доказ, який на їх думку підтверджує фальсифікацію у кримінальному провадженні, із відповідними заявами про вчинення злочину до правоохоронного органу не зверталась.

Разом з цим суд зазначає, що в будь-якому разі відеозапис обшуку та висновок експерта жодним чином не спростовують доведеності вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні крадіжки майна з будинку ОСОБА_15 .

Щодо доводів захисників про те, що суд не взяв до уваги висновок молекулярно-генетичної експертизи № 765 від 15.11.2017, необхідно зазначити, що даним висновком на сережці не виявлено придатних для встановлення генетичних ознак клітин, а тому цей висновок не може бути оцінений як доказ ні на підтвердження, ні на спростування обставин, що мають значення для кримінального провадження, тобто є неналежним доказом.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України; думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні, даних щодо особи обвинувачених, їх характеристики, сімейний стан та наявність у ОСОБА_25 малолітньої дитини, стан здоров`я, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Отже, судом першої інстанції враховані всі обставини, встановлені під час судового провадження.

Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку суду не встановлено.

Таким чином, призначене ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 колегія суддів не вбачає. У зв`язку з цим апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Разом з тим під час перегляду судового рішення колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції у вироку помилково вказав дату вчинення злочину в домогосподарстві ОСОБА_15 04.08.2016, у той час як відповідно до наявних матеріалів провадження датою вчинення злочину є 04.08.2017, що підлягає уточненню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги захисників адвокатів ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Уточнити, що датою вчинення злочину в домогосподарстві ОСОБА_15 є 04.08.2017, а не 04.08.2016, як вказано у вироку.

В іншій частині вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 30 липня 2021 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4