Справа № 487/5103/20
Провадження № 1-кс/487/2975/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000529 від 05.06.2020,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000529 від 05.06.2020.
Вимоги ОСОБА_3 мотивував тим, що 30.11.2020 року він подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві запит щодо виконання ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 05.10.2020 року, якою зобов`язано останнього розглянути заяву від 25.08.2020 року у відповідності до вимог ст.220 КПК України. 18.05.2021 року йому стало відомо, що 03.11.2020 року слідчим винесена постанова про відмову у залученні його у кримінальному провадженні в якості потерпілого. Вважає, що зазначена постанова не відповідає вимогам КПК України та підлягає скасуванню.
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві в судове засідання не з`явився, про день розгляду скарги був повідомлений належним чином, його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві знаходиться кримінальне провадження № 0000529 від 05.06.2020 року за ч.3 ст.382 КК України на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_4 у справі № 487/1937/20 провадження № 1-кс/487/2325/20, якою зобов`язано посадових осіб ТУ ДБР у м.Миколаєві внести до ЄРДР відомості зазначені у заяві ОСОБА_3 від 27.01.2020 за фактом можливого невиконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси службовими особами Приморського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області.
Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.
У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.
Яквбачається зі змісту скарги, предметом оскарження є постанова про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000529 від 05.06.2020, винесена слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві 30.11.2020 року.
Проте заявником ОСОБА_3 не надано оскаржуваної постанови слідчого до суду.

Крім того, слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, на неодноразові запити слідчого судді, не надані самі матеріали кримінального провадження №0000529 від 05.06.2020 в яких міститься така постанова.
Отже, на момент розгляду скарги предмет оскарження відсутній.
Таким чином, відсутність постанови про відмову у визнанні потерпілим є підставою для відмови у задоволенні вимог скарги ОСОБА_3 .
Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.
Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини, суд приходить до висновку,про відмову заявнику в задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.303,304,309,376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000529 від 05.06.2020, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1