Дата документу 26.08.2021 Справа № 937/5395/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/5395/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/661/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, який неодружений, має вищу освіту, працює головним спеціалістом відділу у Запорізькому районі міжрайонного управління у Запорізькому районі та м.Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 червня 2021 року, якою клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0000084 від 03 червня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, задоволено частково та обрано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце мешкання у період часу з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, строком на 2 місяці, до 10 серпня 2021 року включно, без застосування засобів електронного контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що долучені до клопотання докази, які перелічені у мотивувальній її частині, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння, однак, не містять достатніх доказів стовно наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу. Також, ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 з можливістю внесення застави у сумі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що зазначена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду; істотним порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 має досвід роботи на державній службі, зв`язки у таких органах, що обґрунтовано свідчить про наявність ризику можливого укриття підозрюваним ОСОБА_6 слідів вчиненого кримінального правопорушення, у тому числі шляхом залякування свідків. Перебування під домашнім арештом не здатне забезпечити запобігання вказаним ризикам та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_6 .

Слідчим суддею залишено поза увагою, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, так як його вчинено працівником державного органу, який має правозастосовні функції - службовою особою, який зобов`язаний бути взірцем дотримання законів та доброчесності.

Всупереч вимогам діючого законодавства, ОСОБА_6 вчинив дії, які кваліфіковано як корупційне кримінальне правопорушення (відповідно до примітки до ст.45 КК України) не вжив заходів до утримання від порушень вимог чинного законодавства, що підриває авторитет державного органу, який має правозастосовні функції та є центральним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у земельній сфері - Держгеокадастру, а також держави в цілому.

Згідно з ухвалою слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, в провадження слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Вказане клопотання сторона кримінального провадження обґрунтовує тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000084 за підозрою щодо одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Так, 13 травня 2021 року гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до Центру надання адміністративних послуг (ЦНАП), розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, та до Міськрайонного управління у Запорізькому районі та м.Запоріжжя Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, розташованого за адресою: м.Запоріжжі вул.Українська, 50 з відповідною заявою про надання витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки за місцем розташування : АДРЕСА_2 . Розгляд вказаної заяви цього ж числа було доручено головному спеціалісту відділу ОСОБА_6 .

Крім того, при поданні заяви до ЦНАП ОСОБА_10 повідомили, що при виготовленні відповідної довідки йому на мобільний телефон прийде відповідне СМС-повідомлення. Не дочекавшись вказаного СМС-повідомлення, ОСОБА_10 17 травня 2021 року прибув до приміщення Міськрайонного управління у Запорізькому районі та м.Запоріжжя Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, розташованого у м.Запоріжжя по вул. Українскій, 50, де зустрівся з виконавцем розгляду своєї заяви головним спеціалістом вказаного відділу ОСОБА_6 , у якого поцікавився про причини відсутності відповіді на його заяву та не отриманні до теперішнього часу відповідної довідки.

В цей час у головного спеціаліста Відділу ОСОБА_6 , до функціональних обов`язків якого входить розгляд таких заяв, складання та видача подібних довідок, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_11 , що відповідну довідку він може надати йому, якщо ОСОБА_11 за це надасть йому неправомірну вигоду в сумі 200 доларів США. При цьому ОСОБА_6 обґрунтовував перед ОСОБА_11 отримання ним даної суми складністю формування такої довідки та тривалим часом її виготовлення, а за визначену ним неправомірну вигоду він пообіцяв ОСОБА_10 прискорити цей процес.

Розуміючи владні повноваження та службове становище ОСОБА_6 , незаконність його дій, а також те, що в разі ненадання неправомірної вигоди ОСОБА_10 необхідну йому довідку може отримати у невизначений термін чи взагалі не отримати, останній погодився на вимоги ОСОБА_6 щодо надання йому - ОСОБА_6 - неправомірної вигоди у розмірі 200 доларів США.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на одержання службовою особою неправомірної вигоди, поєднаної з вимаганням такої вигоди, 02 червня 2021 року головний спеціаліст ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що його послуги коштуватимуть вже 400 доларів США, на що ОСОБА_10 , також розуміючи владні повноваження та службове становище ОСОБА_6 , незаконність його дій, через безвихідь, погодився на його пропозицію.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, головний спеціаліст Відділу ОСОБА_6 призначив зустріч ОСОБА_10 на 08 червня 2021 року біля будівлі Управління Держгеокадастру за адресою м.Запоріжжі вул. Українська, 50 на 9 год. 00 хв. та під час зустрічі після отримання визначеної ним суми неправомірної вигоди - 400 доларів США - надасть останньому відповідну довідку.

На виконання вимог головного спеціаліста Відділу ОСОБА_6 , ОСОБА_10 08 червня 2021 року близько 10 год. прибув на власному автомобілі до приміщення Управління Держгеокадастру у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, де передав ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 400 доларів США. Після її отримання ОСОБА_6 повідомив, що відповідна довідка перебуває на підписі у керівництва Управління Держгеокадастру у Запорізькій області і після її підписання о другій половині цього дня довідка буде готова для передачі ОСОБА_10 .

Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

08 червня 2021 року о 10:30 годині ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст.208 КПК України.

09 червня 2021 року у ході розслідування кримінального провадження № 0000084 головному спеціалісту Відділу у Запорізькому районі Міжрайонного управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використання наданого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколами освідування особи, протоколом обшуку в робочому кабінеті ОСОБА_6 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому, як вказує в клопотанні сторона обвинувачення, застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 обумовлюється тим, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, сторона обвинувачення вважає, що більш м`які запобіжні заходи, застосовані до підозрюваного, не усунуть існування ризиків, зазначених у клопотанні, та не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу та вказав, що обвинувальний акт у провадженні щодо ОСОБА_6 вже направлений до суду для розгляду по суті, подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, крім того, дія оскаржуваної ухвали закінчилась; підозрюваного ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим
покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, вказаними як в самому клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbelland Hartley v. the United Kingdom»)).

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи клопотання щодо можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, та інші доводи не знайшли свого підтвердження наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів клопотання, а відтак, є непропорційними меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя дійшов висновку про те, що прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу для запобігання вказаних у клопотанні ризиків.
При цьому, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, а також те, що основні слідчі дії зі збору доказів вже проведені, та відомості про перешкоджання підозрюваним досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні відсутні.
З урахуванням тяжкості та обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, відомостей про особу підозрюваного у сукупності, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що необхідним і достатнім буде застосування до підозрюваного менш суворого ніж тримання під вартою запобіжного заходу - у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Ці висновки слідчого судді прокурором не спростовані з наданням відповідних доказів.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді і вважає, що обраний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При апеляційному розгляді не встановлено даних, які свідчили би про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи перешкоджає кримінальному провадженню будь-яким чином.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність висновків слідчого судді не спростовують, отже підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Крім того, при апеляційному розгляді встановлено, що досудове розслідування вже завершене та обвинувальний акт направлений до суду.
Тому, в подальшому питання щодо запобіжного заходу має вирішуватися судом першої інстанції в установленому законом порядку.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 червня 2021 року, якою клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0000084 від 03 червня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, задоволено частково та обрано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце мешкання у період часу з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, строком на 2 місяці, до 10 серпня 2021 року включно, без застосування засобів електронного контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4