У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2021 Справа №607/23508/21

номер провадження 1-кс/607/7590/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001747 від 15 грудня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого лікарем психіатром у Скалатській комунальній районній лікарні Тернопільської області, розлученого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001747 від 15 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що старшим слідчим слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_7 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001747 від 15 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 грудня 2021 року до чергової частини Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області надійшло повідомлення про те, що 15 грудня 2021 року близько 18:00 год. було виявлено гр. ОСОБА_4 ,1994 р.н., що раніше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України (на даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді у суді з обвинувальним актом), який мав при собі невідомі речовини, схожі на наркотичні, із метою їх подальшого збуту, а також разом із двома невстановленими на даний час особами, того самого дня, перебуваючи по вул. Мазепи у м. Тернополі, незаконно збув наркотичні речовини у вигляді закладок..

Як зазначає слідчий, при невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_4 , спільно із двома невстановленими на даний час особами, виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою їх подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах місці та часі ОСОБА_4 , спільно із двома невстановленими на даний час особами, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року незаконно придбав порошкоподібну речовину, що містить в своєму складі метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, які зберігав при собі, з метою збуту до 15 грудня 2021 року.

15 грудня 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Тернопіль по вул. Мазепи, поблизу будинку №1, біля під`їзду №6, доводячи до кінця свій злочинний умисел, діючи за попередньою домовленістю, незаконно збув шляхом поміщення між закопані в землю колеса, один згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» в якому містився прозорий безбарвний полімерний пакетик на застібку з порошкоподібною речовиною, що містить метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

В свою чергу, ОСОБА_4 , зробив знімок місця зробленої «закладки» на мобільний телефон, вказавши на фото географічні координати останньої з метою пересилання за допомогою мобільного додатку «Telegram» зазначеного знімка покупцю, який у подальшому придбає вказану «закладку» за грошову винагороду.

В подальшому, 15 грудня 2021 року близько 18:24 год. працівниками Роти поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, які здійснювали патрулювання по вулицях м. Тернопіль по вул. Мазепи, поблизу будинку №3 було виявлено ОСОБА_4 , який у цей момент розкладав за даною адресою так звані «закладки».

Надалі, під час огляду місця події 15 грудня 2021 року у ОСОБА_4 в ході поверхневої перевірки виявлено та вилучено, один поліетиленовий пакет у якому знаходилася невідома речовина білого кольору та лампочка із залишками невідомої речовини, які ОСОБА_4 зберігав з метою збуту.

Згідно ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку № 2, Таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні №0001747 від 15 грудня 2021 року наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

16 грудня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий вказує, що підставою до застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, а також відсутність у нього соціальних зв`язків в суспільстві.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Слідчий також звертає увагу на обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, не стійкі соціальні зв`язки підозрюваного, майновий стан, з урахуванням його характеризуючих даних, віку та стану здоров`я.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання виникненню вищевказаних ризиків, слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за викликом слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не покидати приміщення квартири АДРЕСА_2 , цілодобово; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане слідчим клопотання, просила його задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.

Захисники адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судовому засіданні з приводу задоволення клопотання слідчого заперечили та зазначили, що ризики заявлені у клопотанні не доведені достатніми доказами. Зокрема, звернули увагу на відсутність доказів того, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, натомість 23 листопада 2021 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, а тому вважають не доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Також вказали, що на думку сторони захисту підозра пред`явлена ОСОБА_4 є необґрунтованою належними та допустимими доказами, оскільки така повністю ґрунтується на доказах, які здобуті із порушенням вимог КПК України, оскільки під час проведення із підозрюваним слідчих дій, останньому не було повідомлено про право на захист та проведено його незаконний обшук. Відтак, просили врахувати особу підозрюваного ОСОБА_4 , який офіційно працевлаштований лікарем психіатром у Скалатській комунальній районній лікарні Тернопільської області, має постійне місце реєстрації та проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи захисників.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з ч. 1 ст.176 КПК України запобіжними заходами у кримінальному провадженні є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Положеннями ч. 2 статті 177 цього Кодексу передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001747 від 15 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 16 грудня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протоколи огляду місця події від 15 грудня 2021 року;

-висновок експерта №СЕ-19/120-21/12799-НЗПРАП від 16 грудня 2021 року за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів;

-протоколом огляду мобільного телефону «Iphone», який було вилучено у ОСОБА_4 від 17 грудня 2021 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15 грудня 2021 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16 грудня 2021 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16 грудня 2021 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16 грудня 2021 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16 грудня 2021 року;

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

При цьому необхідно відзначити, що на даному етапі кримінального провадження стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, а слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Відтак, слідчий суддя відхиляє посилання сторони захисту на здобуття доказів із порушенням вимог КПК України та звертає увагу, що слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на вищенаведене та те, що сторона захисту не надала беззаперечних доказів на спростування обґрунтованості підозри, а також беручи до уваги надане ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що надані стороною обвинувачення докази дають достатні підстави вважати, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, з конфіскацією майна. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що ОСОБА_4 , може як особисто так і через третіх осіб незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати, а беручи до уваги те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, на думку слідчого судді підозрюваний може чинити тиск, а також схиляти свідків до дачі неправдивих.

Так само на думку слідчого судді існує і ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів клопотання останній підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, яке вчинене з метою отримання прибутку, а тому слідчий суддя вважає, що підозрюваний і надалі може продовжувати свою незаконну діяльність з корисливих мотивів та метою особистого збагачення.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що посилання слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні на ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неконкретизованим та формальним, так як останні не вказують, які конкретні дії може вчиняти підозрюваний з метою перешкодити даному кримінальному провадженню та не надає доказів на підтвердження цих обставин.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Доводи сторони захисту щодо відсутності заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Посилання захисників на можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, слідчий суддя відхиляє, оскільки характер вчинених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній має постійне місце реєстрації та проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , працює лікарем психіатром у Скалатській комунальній районній лікарні Тернопільської області, розлучений, раніше не судимий.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно вимогам, визначених ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання під особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому ст. 199 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене, клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 , у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 слід задовольнити, застосувавши щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на 60 (шістдесят) днів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка про склад сім`ї від 17 грудня 2021 року, видана Тернопільським національним педагогічним університетом ім. В.Гнатюка.

З урахуванням наведеного, обставин справи, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, який на думку слідчого судді забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону. При визначенні обсягу таких обов`язків слідчий суддя вважає, що визначені у клопотанні обов`язки є достатніми для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 , крім обов`язку не покидати приміщення квартири АДРЕСА_2 , цілодобово, оскільки ч. 5 ст. 194 КПК України містить чіткий перелік обов`язків, які покладаються на підозрюваного, у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та покладення такого обов`язку вказаною нормою не передбачено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи ;

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 12 лютого 2022 року.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно доставити до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1