Номер провадження: 11-сс/813/264/22
Номер справи місцевого суду: 521/614/22 1-кс/521/281/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду Одеської області від 11.01.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Одесі, має середню спеціальну освіту, зі слів працює без укладення трудового договору, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001737, внесеного до ЄРДР 03.12.2021 року,
установив
Зміст оскаржуваного судового рішення
Оскарженою ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , без визначення застави, до 05.03.2022 року включно.
Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зміст вимог апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах захисту ОСОБА_9 вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:
-підозра, висунута ОСОБА_9 є необґрунтовано, оскільки її зміст містить істотні розбіжності та побудована лише на показах осіб, які не були безпосередніми свідками інкримінованих ОСОБА_9 діянь;
-ризики, заявлені слідчим у клопотанні недоведені;
-слідчим суддею не розглянута можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу;
-підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується.
На підставі цього, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_9 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Позиції учасників апеляційного розгляду
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Зі змісту мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскаржуваної ухвали.
Так, мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_9 слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали провадження, долучені до клопотання слідчого.
Слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази, які об`єктивно обґрунтовують підозру ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Зокрема, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява № 42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування здобуті дані про те, що у червні-серпні 2020 року було вчинено не менше двох епізодів розпусних дій щодо малолітньої 2008 року народження за місцем її мешкання.
Отримано також вагомі докази про те, що злочин міг скоїти підозрюваний ОСОБА_9 , якому 05.01.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Про це свідчать оформлені належним чином протоколи слідчих дій, долучені до матеріалів кримінального провадження.
Таким чином, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, за кваліфікуючими ознаками вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку членом сім`ї.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протоколом допиту неповнолітньої потерпілої від 03.12.2021 року; протоколом допиту неповнолітнього свідка від 03.12.2021 року; протоколом допиту представника потерпілої від 07.12.2021 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; висновком судово-психіатричного експерта №691 від 15.12.2021 року; та іншими матеріалами долученими до клопотання.
Таким чином, апеляційний суд, проаналізувавши зазначені докази, надані до клопотання слідчого та належним чином досліджені при його розгляді судом першої інстанції, вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, а доводи захисника з цього приводу не знайшли свого підтвердження, оскільки не ґрунтуються на беззаперечних доказах.
Доводи захисника про те, що слідчим не надано доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження, в тому числі протоколами допитів потерпілих, свідків, а також висновком судово-психіатричного експерта.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується наведеними доказами, наявними в матеріалах справи, які на переконання апеляційного суду на даній стадії досудового розслідування є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.
Погоджуючись з висновками слідчого судді, щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому його підозрюють, а також виходить з наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, апеляційний суд вважає наявним ризик незаконного впливу обвинуваченим на неповнолітню потерпілу, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Апеляційний суд звертає увагу на обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , а саме: розбещення неповнолітньої, тобто вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, членом сім`ї, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, вказують на актуальність існування ризику переховування обвинуваченого від суду.
При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїда проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Доводи захисника відносно того, що підозрюваний, раніше не судимий, має позитивну характеристику, а його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не доведена, апеляційний суд приймає до уваги, разом з цим зауважує, що вказані обставини не спростовують викладені в клопотанні слідчого доводи, а тяжкість інкримінованого злочину та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені фактори можуть мати стримуючу дію.
Крім того, посилання сторони захисту на наявність судимості у законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 є неприйнятними та не спростовують підозри повідомленої ОСОБА_9 .
Апеляційний суд також враховує, що відповідно до п.п.34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під варту.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407,409, 419, 422, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд,
постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду Одеської області від 11.01.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001737, внесеного до ЄРДР 03.12.2021 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню в касаційному не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4