Справа № 161/7409/21 Провадження №11-кп/802/77/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2021 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, не одружений, має одну малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування завданої матеріальної, моральної шкоди задоволений частково.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 450 грн. та 4 000 грн. моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він 04.04.2021 близько 01:00год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на сходинковій клітці четвертого поверху багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , умисно, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_10 , наніс останньому не менше двадцяти ударів кулаками обох рук: вісім ударів кулаком правої руки в ділянку лівого ока, ліву виличну ділянку, ліву вушну раковину, ліву надвушну ділянку, скроню, спинку носа, верхню щелепу, шию; один удар кулаком лівої руки в верхню щелепу справа та ряд ударів кулаками обох рук в інші ділянки обличчя, спричинивши тілесних ушкоджень у вигляді травматичної екстракції 1-го зуба на верхній щелепі справа у вигляді лунки заповненої згустком крові та з крововиливом десни, крововиливу під слизову оболонку верхньої губи по центру, синців в ділянці обличчя, лівої вушної раковини, передньо-бокової поверхні шиї зліва на нижній повіці лівого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта №218 від 05.04.2021 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
У поданій апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не враховано перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння, та що саме його неправомірні дії спровокували конфлікт. Окрім того, апелянт вказує, що суд не надав оцінку тому факту що на утриманні ОСОБА_8 є малолітня дитина, яка після розлучення проживає з ним, останнім повністю відшкодовано матеріальні збитки, він повністю визнав вину та раніше ніколи не притягався до кримінальної відповідальності. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, призначити покарання більш м`яке, а саме у виді штрафу.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку захисника, який, апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених в ній, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені проступку, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом першої інстанції, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що останній несудимий, має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, має на утриманні та вихованні малолітню дитину. Разом з тим, враховано, також, часткове добровільне відшкодування моральної шкоди спричиненої потерпілому, кількість нанесених ударів та характер спричинених тілесних ушкоджень.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що по суті в скарзі не оспорюється.

Посилання скаржника про перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння, не може в даному випадку впливати на вид та строк покарання, як і про можливість призначення покарання у виді штрафу, з огляду на відсутність даних про офіційне працевлаштування ОСОБА_8 та позицію потерпілого, який наполягав на суворій мірі покарання.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції захисник, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання саме у виді громадських робіт, а тому підстав для зміни судового рішення, про що зазначається в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2021 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді