Ухвала
Іменем України
07 вересня 2021 року

м. Київ
справа № 556/1597/19
провадження № 51-4260ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши доповнення засудженого ОСОБА_4 до касаційної скарги захисника ОСОБА_5 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 грудня 2020 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 01 червня 2021 року,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02 вересня 2021 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з тим, що вона була подана без додержання вимог, передбачених

ст. 427 КПК України.
На адресу Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 надійшли доповнення до вищевказаної касаційної скарги.
Відповідно до ст. 432 КПК України відмова від касаційної скарги, зміна чи доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється згідно з положеннями ст. 403 цього Кодексу.
Згідно до ч. 3 ст. 403 КПК України до початку апеляційного розгляду особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити та/або доповнити її.
Так, предметом розгляду суду касаційної інстанції є касаційна скарга.
Оскільки від засудженого ОСОБА_4 на адресу Верховного Суду жодної касаційної скарги не надходило, а право зміни або доповнення касаційної скарги належить особі, яка її подала, тобто захиснику ОСОБА_5 , то це позбавляє можливості суд касаційної інстанції розглянути подані засудженим доповнення.
Також Верховний Суд звертає увагу засудженого на те, що відповідно

до положень статей 425, 426 КПК України він має право звернутися

з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження. У разі пропуску такого строку до касаційної скарги слід долучати заяву про його поновлення.
При цьому слід зазначити, що касаційна скарга має відповідати вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, згідно якої у ній, серед іншого, наводиться обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вказуються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Також вимоги засудженого до суду касаційної інстанції мають узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначені повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його доповнення до касаційної скарги захисника ОСОБА_5 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 грудня

2020 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 01 червня 2021 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3