ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/111/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, громадянина України, освіта вища, одруженого, проживаючого та зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду на розгляді знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст. 356, ч. 3 ст. 357 КК України КК України.
В судовому захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки наявні всі підстави, передбачені ст. 49 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив задовольнити клопотання, вказав, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження.
Представник потерпілого заперечував проти заявленого клопотання, вказав, що в діях обвинуваченого наявний інший склад правопорушення, а саме ч. 3 ст. 186 КК України, який є тяжким злочином.
Прокурор не заперечував проти заявленого клопотання.
Так, згідно обвинувального акту від 22.06.2016 року, ОСОБА_6 10.02.2014 року приблизно о 03 год. 30 хв., в нічний час доби, знаходячись в приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Смаківниця», (), за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 5-а, будучи одним із засновників (учасників) ТОВ «Смаківниця» діючи умисно, маючи умисел на самовільне розпорядження майном указаного товариства, з корисливих мотивів, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, всупереч установленому законом порядку, зокрема ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», згідно з якою при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу, з метою самоправного заволодіння майном товариства з корисливих мотивів, маючи вільний доступ до вказаного приміщення, в якому знаходилось майно ТОВ «Смаківниця», яке згідно з статутом товариства (редакції 2004 року) п. 9.1 належить Товариству, самовільно вилучив, перемістив за межі приміщення, де воно зберігалось на законних підставах, завантажив до транспортного засобу та вивіз належне ТОВ «Смаківниця» майно на загальну суму 361 942 гривні 00 копійок, чим заподіяв інтересам власника - ТОВ Смаківниця», значної шкоди, після чого з місця скоєння злочину зник разом з майном, яким розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 10.02.2014 року, у нічний час доби, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні ТОВ «Смаківниця», за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 5-а, будучи одним із засновників (учасників) ТОВ «Смаківниця», маючи вільний доступ до всієї документації, яка знаходилась у приміщенні вказаного товариства, діючи умисно, маючи умисел на заволодіння особистими документами, а саме: трудовими книжками, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, всупереч положень Постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників», відповідно до яких трудові книжки повинні зберігатися на підприємстві, незаконно заволодів важливими особистими документами, а саме: трудовою книжкою ОСОБА_7 під № НОМЕР_1 та трудовою книжкою ОСОБА_8 під № НОМЕР_2 , які утримував у особистому володінні до 24.07.2014 року.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюються підприємством, якими була заподіяна значна шкода інтересам власника, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України та незаконно заволодів будь-яким способом іншим важливим особистим документом, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 357 КК України.

Вислухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_6 відносяться до кримінального проступку та нетяжких злочинів.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки у разі вчинення кримінального проступку, п`ять років у разі вчинення злочину нетяжкого середньої тяжкості.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а саме 10.02.2014 року, минуло більше п`яти років, при цьому, перебіг давності не зупинявся і не переривався, обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності та від слідства не ухилялися, закриття провадження з цих нереабілітуючих підстав є обов`язковим, тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закриттю.
Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к, в якій вказано, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальностіне пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Постановою Верховного суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.
Наведені обставини Верховного суду дотримані судом, тому суд не пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності із фактом визнання обвинуваченим своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, або ж за фактом його відсутності.

Вирішуючи питання заявленого ТОВ «Смаківниця» цивільного позову суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та 3 грудня 1997 року № 12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду цивільного позову ТОВ «Смаківниця» до ОСОБА_6 про відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди. Цивільний позивач має право звернутись із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 284, 350 КПК України, на підставі ст. 49 КК України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 3 ст. 357 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0001404 від 09.03.1974 року відносно ОСОБА_6 - закрити.
Цивільний позов потерпілого ТОВ «Смаківниця» - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: