справа № 615/1982/21
провадження № 1-кп/631/53/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 приміщення суду в селище міського типу Нова Водолага справу за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2021 року під № 0000255, щодо обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мельникове Богодухівського (колишнього Валківського) району Харківської області, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого на посаді обвалювальника м`яса на дільниці з обвалювання м`яса цеху з обробки м`яса у Товаристві з обмеженою відповідальністю «МК «М`ясний», не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2021 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебував разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1 . В ході спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з приводу догляду за спільною дитиною. На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень своїй співмешканці ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 схопив правою рукою кухонний ніж з чорною рукояткою та наніс один удар в область лівої частини черевної порожнини останньої.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 12-14/169-Важ/21 від 24 грудня 2021 року тілесні ушкодження у вигляді травми черевної порожнини у виді гематоми раннього каналу правої долі печінки, що утворились від дії будь-якого гострого предмета, володіючого колючо-ріжучими властивостями.

За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (пункти 2.1.2, 2.3.1 «й», «к» «Правил судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6).

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Під час підготовчого судового провадження у цьому кримінальному провадженні у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 Кримінального процесуального кодексу України, 11 січня 2022 року між процесуальним керівником прокурором Валківського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі статтей 36 та 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2021 року під № 0000255 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, із додержанням вимог статті 52 Кримінального процесуального кодексу України у присутності захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі статтей 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України в приміщенні Нововодолазького районного суду Харківської області за адресою: Харківська область, селище міського типу Нова Водолага, вулиця 40 років Перемоги, будинок № 1, укладено угоду про визнання винуватості.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України, перед укладенням угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, внаслідок якого шкода завдана також правам та інтересам потерпілого, від потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прокурором отримано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 .

Згідно з вказаної вище угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, при цьому ОСОБА_5 у повному обсязі та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому стороною обвинувачення злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України у вигляді 5 років позбавлення волі, з можливістю застосування іспитового строку на підставі статті 75 Кримінального кодексу України та застосування пунктів 1 та 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Із такими видом та мірою покарання ОСОБА_5 повністю погодився, при цьому в угоді зазначено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 Кримінального процесуального кодексу України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 Кримінального процесуального кодексу України, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України.

В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки відмови від права на судовий розгляд, передбачені частиною 4 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін: прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 , а також підписана захисниками обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 , та до угоди надана письмова заява (згода) потерпілої ОСОБА_4 .

У зв`язку із укладанням угоди про визнання винуватості суд, на виконання вимог частини 3 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, невідкладно перейшов до її розгляду.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 укладену угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити, вказавши про її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а також Кримінального кодексу України, добровільність її укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованих йому кримінальному правопорушенні, які підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив, що потерпіла по даному кримінальному провадженні надала йому відповідну письмову згоду на укладання угоди, а отже підстав для відмови у її затвердженні не має.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні повідомила, що обвинуваченого ОСОБА_5 вона пробачила, проти затвердження угоди про визнання винуватості, що була укладена між прокурором та обвинуваченим не заперечує, підтвердивши, що нею добровільно надана письмова згода на укладання даної угоди. При цьому судом були роз`ясненні потерпілій її процесуальні права та наслідки затвердження угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбачених частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, а саме: умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння визнав повністю та повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення й погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставин, викладені в обвинувальному акті та угоді, погоджується з кваліфікацією своїх дій та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Обвинувачений також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висловлюючи спільну позицію вважали, що угода відповідає вимогам закону та укладена в інтересах їх підзахисного, просили угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання обвинуваченому, повідомивши, що укладення угоди було добровільним.

Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисників, а також потерпілої, вивчивши в межах змісту угоди документи, подані сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування й долучені до матеріалів справи за клопотанням сторони обвинувачення, не здійснюючи оцінку доказів на підтвердження фактичних обставин кримінальних правопорушень, суд вирішуючи питання про можливість затвердження угоди, перевіривши її на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, виходить з наступного.

Положеннями пункту 1 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду в порядку, передбаченому статтями 468 475 Кримінального процесуального кодексу України.

Як передбачено приписами пункту 2 частини 1 статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадження може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями частини 4 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частинами 2 та 3 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано, що розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Під час підготовчого судового засідання сторони кримінального провадженні запевнили суд у тому, що уклали угоду про визнання винуватості з дотриманням та в порядку, передбаченому статями 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України, повністю підтримали її умови та просили затвердити, призначивши узгоджену ними міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді 5 років позбавлення волі з можливістю застосування іспитового строку на підставі статті 75 Кримінального кодексу України та застосування пунктів 1 та 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Вказана угода про визнання винуватості, підписана сторонами кримінального провадження 11 січня 2022 року, була укладена під час підготовчого судового провадження у Нововодолазькому районному суді Харківської області, де суд безпосередньо переконався у безсумнівному та добровільному, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони (як-то застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді) визнанням у повному обсязі ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо нього з боку сторони обвинувачення, усвідомленні та правильному розумінні ним при підписанні письмової угоди про визнання винуватості передбачених Кримінальним процесуальним законодавством України наслідків укладання, затвердження та невиконання її умов.

Повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши обставини, встановлені під час підготовчого судового засідання за кримінальним провадженням на підставі угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України та правильну кваліфікацію його дій.

Діяння, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, за ступенем тяжкості відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до тяжкого злочину.

Із обставин вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, встановлено, що у кримінальному провадженні є потерпіла ОСОБА_4 , яка надала письмову згоду прокуророві на укладання угоди про визнання винуватості, що також підтвердила у судовому засіданні.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості. Зміст наданої угоди відповідає вимогам статті 472 Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, надані йому законом та визначені у частині 4 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також разом з прокурором розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_5 цих обставин та визнання ним своєї вини у присутності захисників, дають можливість суду дійти висновку про існування фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим.

При перевірці домовленості сторін щодо узгодженого ними покарання обвинуваченому ОСОБА_5 встановлено, що вони відповідають межам загальних засад призначення покарання, встановлених статтями 50, 65 67 Кримінального кодексу України, зокрема ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, в межах, установлених санкцією частини 1 статті 121 Кримінального кодексу України, із дотриманням приписів щодо необхідності та достатності узгодженого покарання його виправленню та попередженню вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що укладена угода відповідає приписам Кримінального процесуального кодексу України й Кримінального кодексу України та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Згідно з частиною 5 статті 65 Кримінального кодексу України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Проте питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засудженого, та запобігання вчиненню злочинів як засудженим, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 Кримінального кодексу України.

Із наведеного вбачається, що суд, використовуючи право дискреції, має призначити конкретній особі за конкретний злочин максимально індивідуалізоване покарання. Це право охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Суд не вбачає будь-яких привілеїв для обвинуваченого ОСОБА_5 , який досяг угоди із стороною обвинувачення, оскільки така угода укладена без жодного примусу лише за бажанням сторін та спрямована на вирішення завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, суд вважає, що укладена угода відповідає нормам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства й у частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, та забезпечить досягнення мети його застосування.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення кримінального правопорушення та після його вчинення, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що останній зі слів має повну середню освіту, офіційно працевлаштований працює на посаді обвалювальника м`яса на дільниці з обвалювання м`яса цеху з обробки м`яса у Товаристві з обмеженою відповідальністю «МК «М`ясний», не одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатних батьків на утриманні не має. За даними наявної документації ОСОБА_5 має задовільний стан здоров`я, до осіб з інвалідністю не відноситься, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність. За повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 майора В. Обихвоста від 22 грудня 2021 року за № 549, ОСОБА_5 перебуває на військовому обліку з 06 жовтня 2018 року. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 на момент вчинення інкримінованому йому злочинного діяння мав постійно місце реєстрації та проживання, де характеризується з позитивного боку, що підтверджується копіями довідок Валківської міської ради Харківської області від 19 листопада 2021 року № 03.10-25/145 та від 19 листопада 2021 року № 03-09-47/86. ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, що підтверджується довідкою ОСК Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 19 листопада 2021 року за № 2-19112021/63073, у скоєному розкаявся.

Визнані сторонами кримінального провадження обставини щодо пом`якшення та обтяження покарання обвинуваченому, визначені ними у повній відповідності із приписами статей 66 та 67 Кримінального кодексу України.

Враховуючи зазначене та добровільну позицію обвинуваченого на призначення узгодженого сторонами кримінального провадження покарання, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції останнього, а узгоджене покарання за своїм видом та розміром є достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Частина 1 статті 75 Кримінального кодексу України визначає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Одночасно частина 2 наведеної норми права визначає, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, на підставі частини 2 статті 75 Кримінального кодексу України, яка є спеціальним випадком щодо загального, передбаченого частиною 1 статті 75 Кримінального кодексу України, суд вважає можливим у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, звільнення особи від відбування покарання із встановленням іспитового строку.

Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції останнього від суспільства та поміщення його на певний строк до кримінально виконавчої установи закритого типу, а узгоджене покарання за своїм видом та розміром є достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 Кримінального кодексу України, то суд враховує, що статтею 75 вказаного Кодексу визначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням, а у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом, з огляду на що, як термін іспитового строку, так і перелік обов`язків визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 Кримінального кодексу України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє та вважає за необхідне визначити іспитовий строк у три роки із покладенням обов`язків регламентованих пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність підстав, передбачених пунктами 1 6 частини 7 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, що була укладена 11 січня 2022 року між прокурором Валківського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисників ОСОБА_6 й ОСОБА_7 , призначивши ОСОБА_5 узгоджену сторонами вид та міру покарання.
При вирішенні питання пов`язаного із застосуванням запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор у судовому засіданні вважав за необхідне до набрання вироком законної сили змінити обраний відносно обвинуваченого захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, зобов`язавши ОСОБА_5 в певний період доби, а саме в нічний час з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин не залишати місце проживання, проти чого обвинувачений та його захисники, а також потерпіла не заперечували.

Як убачаться з матеріалів справи ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2021 року відносно ОСОБА_5 був застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до 18 грудня 2021 року включно. Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2021 року ОСОБА_5 продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12 січня 2022 року.

У відповідності до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

З метою дотримання принципу правової визначеності, незважаючи на звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому у відбуту частину покарання строк перебування під вартою з 19 листопада 2021 року по 11 січня 2022 року дату оголошення вироку та звільнення його з-під варти.

У відповідності до вимог частини 1 статті 377 Кримінального процесуального кодексу України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання, умови якого передбачають звільнення його від відбування покарання з випробуванням та покладення на нього відповідних обов`язків, суд вважає за необхідне змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт та звільнити ОСОБА_5 з - під варти в залі суду.

Питання щодо арешту майна, накладеного на стадії досудового розслідування, суд вирішує у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, визначеному частиною 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках даного кримінального провадження Харківським науково-дослідним експерно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України було проведено судову дактилоскопічну експертизу № СЕ-19/121-21/25923 від 26 листопада 2021 року, вартість якої склала 2059 гривень 44 копійки, тому з ОСОБА_5 слід стягнути витрати за проведення даної експертизи.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 50, 63, 65 67, 75, 76, частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, статтями 31, 35 37, частиною 9 статті 100, частиною 2 статті 124, статтями 174, 373 377, 392, 393 395, 468 470, 472 475, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 січня 2022 року між прокурором Валківського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі статтей 36 та 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2021 року під № 0000255 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбуття призначеного покарання із встановленням йому іспитового строку у 3 (три) роки.

У відповідності до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 11 січня 2022 року.

Відповідно до вимог частини 5 статті 72 Кримінального кодексу Украни в редакції Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 термін його попереднього ув`язнення, з 19 листопада 2021 року по 11 січня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши ОСОБА_5 в певний період доби не залишати місце реєстрації, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в нічний час з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, строком до набрання вироком суду законної сили, а після набрання вироком законної сили, скасувати.

Засудженого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду.

Арешт накладений згідно ухвал слідчого судді Валківського районного суду Харківської області, постановлених 22 листопада 2021 року у справі з єдиним унікальним № 615/1765/21, на майно, що було тимчасово вилучене в ході огляду місця події від 19 листопада 2021 року, а саме: чоловічу спортивну куртку темно-синього кольору із зеленими вставками без надписів; кухонний ніж з чорною рукояткою та широким лезом, довжина леза 208 мм., довжина рукоятки 130 мм.; жіночі лосини темно-синього кольору з орнаментом у вигляді білих зірочок, в плямах речовини бурого кольору; ковдру сіро-коричневого кольору в плямах речовини бурого кольору; плед коричневого кольору в різнокольорових квітах; жіночу бежеву кофту з капюшоном з плямами речовини бурого кольору; жіночу футболку синього кольору в білу смужку в плямах речовини бурого кольору; жіночі шкарпетки червоного кольору в плямах речовини бурого кольору; жіночу білизну білого кольору труси в плямах речовини бурого кольору; гумові шльопанці чорного кольору зі слідами плям бурого кольору; футболку синього кольору з плямою бурого кольору на передній частині: спидню білизну (труси), скасувати.

Речові докази по справі, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , що були передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (порядковий номер 839, 851, номер книги речових доказів 57):
- один зразок плями речовини бурого кольору з леноліуму в коридорі будинку; один зразок плями речовини бурого кольору з килиму в будинку; кухонний ніж з чорною рукояткою та широким лезом, довжина леза 208 мм., довжина рукоятки 130 мм.; два сліди папілярних візерунків виявлених та вилучених з вказаного ножа; один зразок речовини бурого кольору з дороги знищити після набрання вироком законної сили;

- чоловічу спортивну куртку темно-синього кольору з зеленими вставками без надписів повернути власнику ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.

Речові докази, вилучені під час обшуку затриманого ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому статтею 208 Кримінального процесуального кодексу України, що передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (порядковий номер 839, 851, номер книги речових доказів 57):

- гумові шльопанці чорного кольору зі слідами плям бурого кольору; футболку синього кольору з плямою бурого кольору на передній частині, спідню білизну (труси) повернути власнику ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили;

- змиви з правої та лівої руки, зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки знищити після набрання вироком законної сили.

Речові докази, вилучені під час огляду місця за адресою: АДРЕСА_3 , що передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (порядковий номер 839, 851, номер книги речових доказів 57):

- жіночі лосини темно-синього кольору з орнаментом у вигляді білих зірочок, в плямах речовини бурого кольору; ковдру сіро-коричневого кольору в плямах речовини бурого кольору; плед коричневого кольору в різнокольорових квітах; жіночу бежеву кофту з капюшоном з плямами речовини бурого кольору; жіночу футболку синього кольору в білу полоску в плямах речовини бурого кольору; жіночі шкарпетки червоного кольору в плямах речовини бурого кольору; жіночу білизну білого кольору, а саме труси в плямах речовини бурого кольору повернути власнику ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Речові докази, вилучені під час проведення тимчасового доступу до речей та документів з Комунального некомерційного підприємства «Валківська центральна районна лікарня», що були долучені до матеріалів кримінального провадження: медичну картку стаціонарного хворого № 2309 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; один рентген знімок № 1854 на ім`я ОСОБА_4 повернути Комунальному некомерційному підприємству «Валківська центральна районна лікарня» після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ, вилучений під час проведення тимчасового доступу до речей та документів з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна травматологічна лікарня»: медичну картку стаціонарного хворого № 6168 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повернути Комунальному некомерційному підприємству Харківської обласної ради «Обласна клінічна травматологічна лікарня» після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійки за виконання судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-21/25923, проведеної 26 листопада 2021 року Харківським науково-дослідним експерно-криміналістичним центром МВС України, стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захисникам, потерпілій та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, із застосуванням особливостей, передбачених частиною 4 статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1