Провадження № 11-сс/4820/416/21
Категорія :запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_9 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , з неповною вищою освітою, розлученого, працюючого у ЖБК «Грін.Буд», раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні залишати своє місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;;
- здати на зберігання слідчому у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду за межі України.
Строк дії ухвали визначено по 20 серпня 2021 року.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на сьогодні ще не віднайдені. Саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для підозрюваного ОСОБА_7 для виконання, покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та досягне мети застосування запобіжного заходу. оскільки будь-яких доказів на підтвердження існування інших ризиків, зазначених у клопотанні на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу стороною обвинувачення не надано.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування. Вказує, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого чинним КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, а тому є реальні підстави вважати, що перебуваючи на волі він не зможе, в повній мірі, виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також переховуватиметься від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як ОСОБА_7 під час його затримання намагався, покинути місце вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи початковий етап розслідування кримінального провадження, все вищезазначене свідчить й про те, що він може впливати на потерпілу та свідків з метою зміни їх показань на власну користь та зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення, враховуючи характер його дій та відношення до фактично вчиненого. Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого чинним Кримінально-процесуальним кодексом відносно ОСОБА_7 є необґрунтованим та недоцільним, оскільки не зможе забезпечити його процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, на підтримку доводів апеляційної скарги із посиланням на зазначені у ній доводи, пояснення підозрюваного ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.
25.06.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001134 зареєстровано кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

25 червня 2021 року о 17 год. 24 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 176 КПК України запобіжними заходами, зокрема, є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Метою застосування запобіжного заходу, згідно вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі вимог ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.
Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про те, що прокурор не довів що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосував більш м`який запобіжний захід.

Розглядаючи вказане клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 , слідчий суддя прийняв законне та обґрунтованого рішення, в порядку ч.6 ст. 181, ст.199 КПК України, з`ясувавши всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, і вірно прийшов до висновку про його часткове задоволення, оскільки такий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належним чином процесуальну поведінку підозрюваного.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Колегією суддів встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання та місце роботи, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з колишньою дружиною, утримує двох неповнолітніх дітей, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років однак, прокурором не наведено підстав, які б дали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_7 має намір ухилятися від слідства, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.
Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що прокурором доведені обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував те, що він раніше не судимий, а також наявність постійного місця проживання, працевлаштування, наявність міцних соціальних зв`язків та прийшов до висновку, що запобігти існуючим ризикам може, в повній мірі, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано поклав зобов`язання на ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, в повній мірі, відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Твердження, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу забезпечити належну його процесуальну поведінку, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні, останнім, інкримінованого йому кримінального правопорушення та нездатність запобігти доведеним у ході досудового розслідування ризикам, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні та належним чином мотивував своє рішення.
В сукупності із обставинами кримінального провадження і ризиками, які доведені слідчим у клопотанні, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Саме сукупність цих обставин з достатньою повнотою свідчить, що підозрюваному ОСОБА_7 вмотивовано застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Посилання прокурора про те, що ОСОБА_7 зареєстрований та проживає в іншому населеному пункті, що викликає сумнів в можливості виконання ним процесуальних обов`язків, не є слушними оскільки підозрюваний ОСОБА_7 не порушував покладених на нього обов`язків та відомостей про порушення покладених обов`язків прокурором надано апеляційному суду надано не було.
Інші твердження апеляційної скарги прокурора не дають колегії суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосуванню іншого запобіжного заходу пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя встановив достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді саме цілодобового домашнього арешту і належним чином мотивував своє рішення.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4