ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 2010/6892/12 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/818/2/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю: засудженого - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальну справу за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 28 липня 2020 року, стосовно ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Івашки Золочівського району Харківської області, громадянин України, освіта середня, розлучений, не працюючий, інвалід 3 групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та засуджений до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень).
На підставі ч.5 ст. 74 КК України ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання за даним вироком.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду в сумі 4000 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., а всього 9000 грн.

Згідно вироку ОСОБА_5 визнано винним у тому, що 22 липня 2006 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_7 на АДРЕСА_1 випасала належних їй гусей. До неї підійшов сусід ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та почав брутально висловлюватися на її адресу, кричати нецензурною лайкою. Таким чином, на підставі виниклих раніше неприязних стосунків, вчинив сварку з потерпілою ОСОБА_7 . Під час сварки ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на умисне завдання тілесних ушкоджень потерпілій, наніс останній удари дерев`яним брусом по голові, тілу та лівій руці, подряпав груди.
Своїми діями ОСОБА_5 причинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження, а саме крововиливи на тулубі, в проекції лівого плечового суглоба, лівому передпліччі; ссадна на грудній клітині, лівому передпліччі, які згідно до висновку судово-медичної експертизи №17-21-ая/13 від 05.07.2013 року та висновку комісійної судово-медичної експертизи № 37-КЕ/2014 від 22.09.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.
Не погодившись з рішенням районного суду потерпіла ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу з доповненнями в які просить вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 28 липня 2020 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким задовольнити її цивільний позов в повному обсязі з врахуванням інфляції.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд при звільненні ОСОБА_5 від призначеного покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України не в повній мірі врахував, що останній вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, вину не визнав, не сприяв розкриттю злочину. Окрім цього суд першої інстанції не виконав вказівки апеляційного суду, щодо встановлення законності отримання ОСОБА_5 посвідчення інваліда 3-ї групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та не вказав у вироку, що Дергачівським ВП проводиться досудовий розгляд кримінального правопорушення по факту підроблення посвідчення ОСОБА_5 .
Вказує і на те, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02.12.2010 року ОСОБА_5 був оголошений у розшук, а отже строк давності за вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення має спливати через 15 років
Також зазначає, що суд безпідставно задовольнив її цивільний позов частково у сумі 9000 грн, оскільки за 14 років судового розгляду нею витрачено значну суму коштів, а саме 32 000 грн на квитки для участі в судових засіданнях. Вважає, що ОСОБА_5 має бути призначено більш суворе покарання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої на підтримку апеляційної скарги, думку засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст. 365 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так переглядаючи рішення суду в межах апеляційних доводів потерпілої, щодо правильності вирішення цивільного позову, колегія суддів зазначає.
Згідно ч. 1 ст. 28 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи потерпілою ОСОБА_6 було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 000 грн з яких 3 000 грн, за послуги адвоката та моральної шкоди в сумі 32 500 грн. (т.2 а.с. 107-109).
Районним судом при вирішенні питання щодо цивільного позову потерпілої було частково задоволено її вимоги, а саме стягнуто з ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду в сумі 4 000 грн відповідно до наданих ОСОБА_6 підтверджуючих документів щодо понесених нею витрат та моральну шкоду в сумі 5 000 грн. виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, з чим повністю погоджується колегія суддів.
Окрім цього, колегія суддів вважає безпідставними посилання потерпілої ОСОБА_6 щодо необґрунтованості прийнятого судом рішення про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання відповідно до ч.5 ст. 74 КК України у зв`язку зі спливом 3 річного строку з дня вчинення засудженим злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, оскільки ОСОБА_5 був оголошений у розшук, а отже строк давності за вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення має спливати через 15 років.
Як вбачається з фактичних обставин справи, які були встановленні судом ОСОБА_5 вчинив вказаний злочин 22.07.2006 року, а отже навіть при врахуванні доводів потерпілої на даний час вже сплинув і зазначений останньою строк, а саме 15 років.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, а отже апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 28 липня 2020 року без змін.
На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 362, 365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 28 липня 2020 року, стосовно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом одного місяця з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: