У Х В А Л А

11 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001224 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, останній можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, просив суд призначити зазначений обвинувальний акт до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Крім того, не заперечував проти призначення обвинувального акту до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, приходить до наступного висновку.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.

Крім того, в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває інший обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 та на думку суду вказані вище обставини є підтвердженням того, що останній може вжити заходи, аби уникнути суду, існують обґрунтовані ризики, зазначені обставини дають обґрунтовані підстави для обрання саме такого запобіжного заходу та унеможливлюють застосування більш м`якого.
Таким чином, усі зазначені обставини, дають обґрунтовані підстави вважати недоцільним застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки це не зможе забезпечити недопущення ризиків для даного кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України.
З урахуванням положень ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає, що застава в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 74 430,00 грн. (2481 грн. х 30 = 74 430,00 грн.) є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків.
Крім того, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України складений відповідно вимог кримінального процесуального кодексу України та підсудний Ленінському районному суду м. Дніпропетровська. Підстав для повернення кримінального провадження прокурору для провадження досудового слідства, закриття провадження судом не встановлено.
Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 217, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 квітня 2022 включно.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків у тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 74 430,00 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять гривень).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:
- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Повідомити ОСОБА_3 , що невиконання обов`язків, покладених ухвалою суду є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.
Призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на 10:00 годину 18 лютого 2022 року в приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за адресою: м. Дніпро, вул. Коробова, №6.
Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати учасників процесу.
Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1