Провадження № 1-кс/161/7728/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 07 жовтня 2021 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, що перебуває у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN CADDY» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2007 року випуску, що на праві власності належить ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 12.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.ч. 3,4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність в арешті майна підозрюваного ОСОБА_4 , а тому слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся з даним клопотанням до суду.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, хоча повідомлялись про місце та час розгляду клопотання, подали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання проводиться без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 .

Перевіривши надані матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з клопотання, слідчий, за погодженням з прокурором, просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000019 від 12.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.ч. 3,4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, в порядку п.4 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Водночас, як вбачається з матеріалів клопотання, цивільний позов у кримінальному провадженні №0000019 на момент розгляду клопотання не заявлено, відсутні дані про цивільного позивача, та розмір цивільного позову.

Згідно вимог ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Таким чином, оскільки у кримінальному провадженні №0000019 на даний час цивільний позов не заявлено, відсутні дані про його розмір, а також вартість майна, що належить арештувати з метою дотримання вимог ч.8 ст. 170 КПК України, у клопотанні слідчого не наведено ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, і в його задоволенні слід відмовити, на підставі ч.1 ст.173 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 про арешт майна, що перебуває у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN CADDY» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2007 року випуску, що на праві власності належить ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя