Справа №522/7606/21
Провадження №1-кп/522/1797/21
УХВАЛА
09 грудня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000134 від 02.03.2021 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно якого Приморським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000687 від 04.12.2020 року за ч. 1 ст. 186 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси з Приморської окружної прокуратури м.Одеси надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000134 від 02.03.2021 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Відповідно до обвинувального акту №0000134 від 02.03.2021 року, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.03.2021 року приблизно о 03.00 годині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля будинку АДРЕСА_2 , підшукуючи чуже майно, яким можливо таємно заволодіти. Користуючись вільним доступом до під`їзду зазначеного будинку, ОСОБА_3 на першому поверсі під`їзду виявив металевий рулон жесті шириною 64 см., довжиною 38 м та вагою 84 кг, належний мешканці зазначеного будинку ОСОБА_6 , яким він вирішив таємно заволодіти.
Діючи з корисних мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, повторно, ОСОБА_3 користуючись темною порою доби та переконавшись, що його дії непомітні для оточуючих, діючи таємно, викотив зазначений металевий рулон жесті з під`їзду зазначеного будинку, обернувши його на свою користь та завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1000 гривень.
Розпорядившись зазначеним викраденим чужим майном на власний розсуд, ОСОБА_3 продав в той же день його на метало-прийомну базу вторинної сировини за адресою АДРЕСА_3 .

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
26.04.2021 року між прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Вказаною угодою сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.
Крім того, сторони домовились про застосування ст. 75 КК України та узгодили звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. Сторони угоди згодні на встановлення судом іспитового строку відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 КК України тривалістю від 1 до 3 років.
Підставами, якими керувались сторони при досягненні згоди щодо звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, є наявність обставин, які згідно з положеннями ст. 66 КК України, визнаються та можуть бути враховані судом як обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність судимостей.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.04.2021 року між прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 .
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно в повній мірі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, щиро розкаявся, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором ОСОБА_7 від 26.04.2021 року, наслідки укладення та затвердження якої, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього, йому зрозумілі.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 також просить затвердити надану суду угоду про визнання винуватості, оскільки така відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши зміст укладеної угоди суд вважає за необхідне відмовити в її затвердженні, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з того, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, угода не є обов`язковою для суду.
Так, відповідно до змісту укладеної угоди дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому сторони домовились про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.
Крім того, сторони домовились про застосування ст. 75 КК України та узгодили звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. Сторони угоди згодні на встановлення судом іспитового строку відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 КК України тривалістю від 1 до 3 років.
При цьому, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин), особу винного, який раніше не судимий, відсутність обтяжуючих обставин та наявність пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Злочин, вину у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав, є нетяжким злочином, санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Судом встановлено, що подана на затвердження угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді.
В той же час в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості не зазначено, в чому саме проявилось щире каяття та активне сприяння ОСОБА_3 у розкритті злочину, хоча такі обставини зазначені як пом`якшуючі обвинуваченому покарання.
Крім того, з посиланням на положення ст. 66 КК України, в угоді про визнання винуватості у якості пом`якшуючої обставини зазначено про відсутність судимостей у ОСОБА_3 , натомість вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2021 року, який набрав законної сили 07.05.2021 року, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 03.02.2021 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3, яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.
Також суд вважає, що умови угоди суперечать вимогам КК України, зокрема в частині запропонованого суду покарання для призначення обвинуваченому, яке не відповідає тяжкості злочину та особі винного, а відтак умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що жодних правових підстав для затвердження зазначеної вище угоди про визнання винуватості на даний час не має.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Таким чином, з вказаного положення законодавства вбачається, що у разі відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості у підготовчому засіданні, суд безальтернативно зобов`язаний повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Частиною 4 ст. 314 КПК України встановлено, що в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Положеннями ст. 392 КПК визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Таким чином, апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції за результатами підготовчого судового засідання про відмову в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування законом не передбачено, що також підтверджується висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 01.04.2021 року у справі № 760/21355/20.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 372, 376, 469, 471, 474 КПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 26.04.2021 року, укладеної між прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000134 від 02.03.2021 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Кримінальне провадження №0000134 від 02.03.2021 року повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, визначені ч. 1 ст. 392 КПК України. Повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадженні не допускається

Суддя ОСОБА_1