ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2706/21 Справа № 208/581/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000105 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 жовтня 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає щодо його незгоди з ухвалою суду першої інстанції від 01.09.2021 року, якою йому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року ОСОБА_6 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 жовтня 2021 року.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, що свідчить про наявність ризику продовження злочинної діяльності. Також, знаходячись на свободі, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків. Окрім того, враховуючи термін покарання, який загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, є підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду.
Таким чином, суд дійшов висновку щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.
Від захисника ОСОБА_7 та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність захисника та прокурора, проти чого не заперечував обвинувачений.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000105 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою слідчого судді від 15.01.2018 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 01.09.2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, та що не всі свідки у цьому кримінальному провадженні допитані, а тому судом обгрунтовано обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, колегією суддів встановлено, що саме за клопотанням обвинуваченого суд вживає заходів для забезпечення явки свідка ОСОБА_8 , застосовуючи привід, а тому підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, оскільки є ризик впливу на цього свідка.
Таким чином, зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризику переховування або повторного вчинення злочинів.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, із погрозою застосування насильства, а тому, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4