В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000122 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Миколо-Михайлівка Яковлевського району Приморського краю Російської Федерації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 28.07.1998 Кобеляцьким РВ УМВС України в Полтавській області, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3 групи з дитинства, пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , освіта неповна середня, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

У ніч із 06 на 07 липня 2021 року ОСОБА_4 , перебував в приміщенні ферми, яка належить ОСОБА_6 та знаходиться в АДРЕСА_2 , де допомагав по господарству ОСОБА_3 .

У нічний час, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 пішов відпочивати в одну із кімнат.

ОСОБА_4 , залишившись наодинці, побачив у іншій кімнаті для відпочинку на підвіконні автомобільну аптечку чорного кольору, яка була відкритою та в якій знаходилися грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень належні ОСОБА_3 , у зв`язку з чим у нього раптово виник умисел на їх викрадення. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, банкноти номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості трьох штук.

У подальшому з місця вчинення кримінального проступку зник і викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив крадіжку майна належного ОСОБА_3 та завдав останньому матеріальної шкоди на суму 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

28 липня 2021 року з ініціативи підозрюваного ОСОБА_4 , під час досудового розслідування укладено угоду про примирення з потерпілим ОСОБА_3 .

Згідно з угодою ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та щиро розкаявся..

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік та ставиться питання про застосування до ОСОБА_4 положень статті 75 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи питання затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За змістом частин 1, 3 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Діяння, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до категорії кримінальних проступків.

Потерпілий ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді підтвердив свою згоду на укладення угоди, будь-яких вимог майнового чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України і погоджується на призначення узгодженого покарання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України та із застосуванням ст. 76 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , цілком розуміє положення частин 1, 2 статті 473 та частини 5 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений об`єктивно може виконати взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 185 Кримінального кодексу України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства та вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України.

Зважаючи на те, що сторонами узгоджено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, а також повне визнання вини підозрюваним у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, враховуючи, що останній має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд знаходить можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в цьому кримінальному провадженні не обирався і підстав для обрання його до набрання вироком законної сили, не вбачається.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статями 100, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 28 липня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000122, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі частини 2-4 статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, визначивши тривалість іспитового строку один рік.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: грошові кошти в сумі 600 грн., банкнотами номіналом 100 (МЗ3181043), 500 (СБ5924810) залишити потерпілому ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя