Справа № 344/3483/22
Провадження № 1-кс/344/1505/22
У Х В А Л А
10 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що 09 березня 2022 року водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Hyundai Accent реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався автодорогою Н-09 «Мукачево Львів» у напрямку м. Мукачево. В салоні його автомобіля перебували пасажири ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Приблизно о 13 годині 05 хвилин проїжджаючи ділянкою автодороги між с. Підкамінь та с. Черче Рогатинської ТГ Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_4 на заокругленій ділянці дороги у праву сторону, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із вантажним автомобілем марки МАЗ-6303 реєстраційний номер НОМЕР_2 в складі із причепом марки МАЗ-83781 реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_4 та його пасажир ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці події. Інші пасажири автомобіля Hyundai Accent отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та поміщені на стаціонарне лікування до КНП «Рогатинська ЦРЛ». За фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 09.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Під час проведення огляду місця події 09.03.2022 вилучено автомобіль марки Hyundai Accent реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований у АДРЕСА_1 , а також вилучено вантажний автомобіль марки МАЗ-6303 реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва НОМЕР_5 належить агрофірмі ТзОВ «ВАТРА», зареєстрованій у АДРЕСА_2 . У кримінальному провадженні згадані транспортні засоби визнані речовим доказом, винесені постанови про призначення інженерно-транспортних експертиз технічного стану транспортних засобів та транспортно-трасологічного дослідження.

Слідчий просив про розгляд клопотання без його участі, підтримуючи вимоги клопотання в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

09.03.2022 проведено огляд місця події.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль марки Hyundai Accent реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 автомобіль марки МАЗ-6303 реєстраційний номер НОМЕР_2 належить агрофірмі ТзОВ ,,ВАТРА.

Постановою від 09.03.2022 автомобіль марки Hyundai Accent реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки МАЗ-6303 реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Постановою від 10.03.2022 призначено інженерно-транспортну експертизу автомобіля марки Hyundai Accent реєстраційний номер НОМЕР_1 за експертною спеціальністю 10.2 дослідження технічного стану транспортного засобу.

Постановою від 10.03.2022 призначено інженерно-транспортну експертизу автомобіля марки МАЗ-6303 реєстраційний номер НОМЕР_2 за експертною спеціальністю 10.2 дослідження технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведена необхідність накладення арешту на вказані автомобілі.

Таким чином, подане клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною на розпорядження та користування автомобілем марки Hyundai Accent реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому у АДРЕСА_1 , та на вантажний автомобіль марки МАЗ-6303 реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва НОМЕР_5 , належить агрофірмі ТзОВ ,,ВАТРА, зареєстрованій у АДРЕСА_2 , до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1