В И Р О К
Іменем України
04.10.2021 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
із участю: секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 22.02.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, паспорт НОМЕР_1 , раніше судимого: вироком Деснянського районного суду м.Києва від 30.06.2011 року за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі, вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.04.2012 року за ч.2 ст.125, ст.70 КК України на чотири роки два місяці позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 09.04.2014 року після відбуття покарання,
у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.3 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_9 близько 03 години 00 хвилин 21.02.2020 року, перебуваючи на АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном зайшов на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_13 , де різко і сильно шарпнув руками за двері та вирвав металеву скобу, яка зсередини закривала вхідні двері будинку, відчинивши їх таким чином. Далі ОСОБА_9 пройшов вхідні двері та підійшов до дверей однієї з житлових кімнат, де у той час перебувала власниця ОСОБА_13 , та рукою штовхнув останню, від чого вона впала на підлогу. Після цього ОСОБА_9 наніс їй декілька ударів ногами по тулубу, вимагаючи віддати йому грошові кошти, що були у неї, погрожуючи при цьому фізичною розправою. В подальшому, забравши з-під подушки на ліжку грошові кошти в сумі 800 грн, про місцезнаходження яких йому повідомила ОСОБА_13 , а також знявши зі стіни в кімнаті телевізор "Samsung L24", вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 02.03.2020 року №1724/20-21 становить 1528,78 грн, ОСОБА_9 залишив будинок потерпілої ОСОБА_13 та розпорядився вказаним викраденим майном на власний розсуд. Згідно висновку судово-медичної експертизи від 13.04.2020 року №10, внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_13 були спричинені такі тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудей (переломи ребер зліва 4-7 по передньо-пахвинній лінії та 5 справа по передньо-пахвинній лінії); синці в ділянці обох колінних суглобів, на лівому передпліччі, в ділянці правого ліктьового суглобу; забиті рани в центрі чола та на правій щоці. Усі тілесні ушкодження у ОСОБА_13 утворились від дії тупих твердих предметів, не виключно і 21.02.2020 року. Закрита тупа травма грудей (переломи ребер зліва 4-7 по передньо-пахвинній лінії та 5 справа по передньо-пахвинній лінії) належить до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; синці в ділянці обох колінних суглобів, на лівому передпліччі, в ділянці правого ліктьового суглобу, а також забиті рани в центрі чола та на правій щоці мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Вказані дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.3 ст.187 КК України, як розбій, поєднаний з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України визнав частково. Пояснив, що у другій половині дня 21.02.2020 року за посередництва його товариша ОСОБА_14 він на прохання односельчанки ОСОБА_13 у її домогосподарстві удвох разом зі своїм вітчимом на ім`я ОСОБА_15 закидали землею яму. Кожен з них отримали від ОСОБА_14 по 150 грн за цю роботу, після виконання якої пішли додому, де він перебував приблизно до 2 години ночі наступної доби. Після цього він, обвинувачений пішов до ОСОБА_14 і взяв у нього цигарок. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рушив від помешкання ОСОБА_14 самостійно до будинку ОСОБА_13 , де ривком відкрив замкнені зсередини вхідні двері і увійшов до будинку. Далі відкрив також другі двері до кімнати, наразі не пам`ятає у який спосіб, біля яких побачив, що стояла ОСОБА_13 . Чи остання щось йому говорила, не пам`ятає. Він однією рукою штовхнув ОСОБА_13 в плече і вона впала на підлогу. При падінні остання ні об що не вдарилась. Ніяких ударів ОСОБА_13 він не наносив. Коли вона лежала на підлозі, він спитав, де у неї гроші, при цьому не висловлював їй ніяких погроз. Після його запитання ОСОБА_13 дістала зі своєї кишені та відділа йому 300 грн. Інших грошових коштів з будинку ОСОБА_13 він шукав та не забирав. Також вказав, що зняв зі стіни та забрав з собою телевізор з рідкокристалічним екраном, після чого вийшов з вказаного будинку та заховав викрадений телевізор в кущах неподалік ставка. В подальшому за його повідомленням працівники поліції вилучили цей телевізор. Також ним в добровільному порядку було подано письмову заяву, у якій він виклав аналогічні обставини вчинення ним даного злочину. Заперечив відшукування ним грошей у інших місцях в будинку ОСОБА_13 та завдання ножового поранення обличчя останній. Чи ще хтось після нього заходив до будинку ОСОБА_13 він не бачив. Визнав найменування та визначену експертом вартість телевізора, викраденого ним з домоволодіння ОСОБА_13 . У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не карати його суворо.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його винуватість у вчиненні вказаного злочину за наведених вище обставин повністю доведена безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду такими доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що загибла ОСОБА_13 була її матір`ю. 22.02.2020 року їй зателефонувала сусідка та повідомила, що з її матір`ю трапилася біда, що саме вона не знала, тому вони з чоловіком, рідною сестрою та її чоловіком терміново поїхали до с.Деребчин, де проживала її матір, щоб з`ясувати, що сталося. Приїхавши, зайшли до будинку, вона, потерпіла, викликала працівників поліції. Скло у перших та других дверях веранди було розбите, треті двері відчинені, на стільчику сиділа її матір ОСОБА_13 , яку трясло й вона була уся в крові. На запитання, що сталося, матір розповіла, що до її будинку о 03 годині ночі увірвалися сусіди ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та обвинувачений ОСОБА_9 , яких вона знала змалку. Незадовго до цього вони допомагали їй засипати жомову яму землею, за цю роботу матір заплатила їм 2200 грн. Під час нічного нападу їй погрожували, що вб`ють, поріжуть на шматки, кинули на підлогу та наносили їй удари ногами по тулубу, вимагаючи грошові кошти. Матір просила не вбивати її, оскільки у неї четверо дітей та онуки. Постраждала ОСОБА_13 була вся побита, їй зламали 4 ребра, по всьому тілу у неї з`явились синці. Згодом матір забрали в лікарню та лікарі боролись за її життя, але вона померла. З боку обвинуваченого не було ані вибачень, ані відшкодування завданої шкоди. ОСОБА_9 вона не пробачила, просила його суворо покарати. З будинку ОСОБА_13 було викрадено гроші в сумі 1100 грн та телевізор "Samsung", який був придбаний за 3500 грн.
Потерпіла ОСОБА_12 пояснила в судовому засіданні, що 22.02.2020 року до її рідної сестри ОСОБА_11 подзвонила сусідка їхньої матері ОСОБА_13 на прізвище ОСОБА_18 , яка проживає неподалік останньої та здійснює інколи догляд за нею і допомагає по господарству, яка повідомила, що на їхню матір було скоєно напад і її побили. Після цього вони з сестрою та їхніми чоловіками зібралися й поїхали у с.Деребчин. По приїзду побачила побиті двері та вікна, їхня матір ОСОБА_13 сиділа скривавлена, мала поріз на щоці. Матір повідомила їм, що вночі о 03 годині 00 хвилин до її будинку увірвалися бандити, кинули її на підлогу та побили, поламавши ребра та спричинивши численні синці і гематоми, погрожували зі словами "давай бабка денег или глаза выколим". Вона, ОСОБА_13 повідомила їм, що у неї залишилось 300 грн на хліб і молоко, просила не вбивати її, що має четверо дітей, а також онуків. Загалом матір мала 3500 грн, з яких 2200 грн заплатила сусідам за земляні роботи. Вказала, що її односельця ОСОБА_16 неодноразово попереджали, щоб останній не переступав поріг домоволодіння їхньої матері, так як ще минулого року той позичив у ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 600 грн та потім не віддав. Зазначила, що приблизна сума викрадених коштів складає 1100 грн, а також телевізор марки "Samsung", що був придбаний за 3500 грн. Вони витратили 1000 доларів США на лікування матері, яке не допомогло та остання згодом померла від серцевого нападу. Просила обвинуваченому ОСОБА_9 призначити найсуворіше покарання.
Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що він працює у Шаргородській районній лікарні лікарем-хірургом. Потерпіла ОСОБА_13 поступила до приймального відділення о 16 годин 10 хвилин 24.02.2020 року, куди його було викликано як чергового лікаря. При її огляді загальний стан був важким, вона скаржилася на болі в грудній клітці спереду та ззаду, головні болі, слабкість, у хворої були забійні рани на чолі, правій частині обличчя, синці на обличчі та на тулубі, садна на щоках, на лівому та правому передпліччях, на правому ліктьовому суглобі, на колінах, вона мала закриту травму грудної клітки та струс головного мозку. ОСОБА_13 була при свідомості, на запитання що сталося, сказала що була побита невідомими особами декілька днів тому. Чи було завдано їй травми ріжучим предметом, він не знає, оскільки рані були несвіжими та мали гнійні кірки. Хто саме побив потерпілу ОСОБА_13 йому не відомо.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що знає обвинуваченого ОСОБА_9 і потерпілу ОСОБА_13 , остання була його сусідкою. Обвинувачений ОСОБА_9 працював у неї разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_15 , прізвище якого не знає. ОСОБА_13 також просила його про допомогу, однак він відмовив, так як попередньо її діти попередили його про те, що б він нічого не робив на її прохання та не допомагав. Обвинувачений ОСОБА_9 прийшов до нього додому після опівночі 21.02.2020 року, попросив цигарку, та запропонував пройтись до клубу, на що він відмовився та ліг спати, а обвинувачений сказав, що йде додому. Наступного день обвинувачений ОСОБА_9 з ОСОБА_15 докидали землю, так як за один день закінчити роботу не встигли, а потерпілу ОСОБА_13 він побачив вже після обіду, вона була побита та обличчя було в крові. На запитання, що сталось, повідомила, що впала та вдарилась об залізяччя. Потім прийшла жінка на ім`я ОСОБА_20 , яка доглядає за нею, а приблизно о 16 годин приїхали діти постраждалої ОСОБА_13 . З обвинуваченим ОСОБА_9 після того не бачився та не спілкувався.
Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що бачив потерпілу ОСОБА_13 двічі, а обвинуваченого ОСОБА_9 бачить вдруге в судовому засіданні. Знає, що останній скоїв злочин, про що йому відомо з розмови із дільничним працівником поліції, коли той викликав його через кілька днів після події. Вказав, що привіз потерпілій ОСОБА_13 на її прохання землі автомобілем "КАМАЗ" ще з одним водієм, для того аби засипати жомову яму. Сам він роботи ніякої не виконував, обвинувачений ОСОБА_9 з своїм вітчимом засипали ту яму землею. Потім вони повечеряли, розпили приблизно 1 літр самогону на чотирьох. Того дня він допомагав ОСОБА_14 вкладати плитку на подвір`ї, ввечері було вже пізно, тому він залишився ночувати. Десь приблизно о 01 годині ночі до них приходив обвинувачений ОСОБА_9 попросив цигарку, та згодом пішов, куди саме точно не знає. Потерпілу ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_9 після того більше не бачив
Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується відомостями, що містяться у досліджених в судовому засіданні документах:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.02.2020 року, згідно якого вказаного дня слідчим СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_22 прийнято усну заяву від потерпілої ОСОБА_13 про те, що близько 03:00 години 21.02.2020 року до її будинку по АДРЕСА_2 шляхом зриву механізму запирання дверей проникли двоє невідомих осіб, спричинили їй тілесні ушкодження та заволоділи грошовими коштами і телевізором (т.2 а.с.1-2);
протоколом огляду від 22.02.2020 року з фототаблицею до нього, проведеного з дозволу власника житла ОСОБА_13 (т.2 а.с.3), з яких вбачається, що при проведенні огляду будинковолодіння потерпілої ОСОБА_13 по АДРЕСА_2 виявлено вісутність шибки поблизу замкового отвору на вхідних дверях веранди, розбиту шибку на одній половині та тріщину шибки на іншій половині двостворчатих дверей до житлової кімнати, уламки скла на підлозі. На правій половині цих дверей з внутрішньої сторно наявний отвір, на рівні якого виявлена петля клямки, на якій зачеплена клямка з шурупним кріпленням. Біля шаф у житловій кімнаті і в залі на підлозі лежить одяг. Загальна обстановка у житловій кімнаті та у залі, з яких складається будинок, не порушена. Під час огляду на пошкоджених дверях виявлено та вилучено сліди рук, вилучено сліди одорологічного походження, а також вилучено шматок телевізійного кабелю з металевим штекером (т.2 а.с.4-5,6-13);
протоколом огляду від 22.02.2020 року з фототаблицею до нього, згідно якого при проведенні огляду земельної ділянки неподалік мосту на АДРЕСА_3 на відстані 10 м від дороги виявлено та вилучено LED-телевізор "Samsung" в корпусі темного кольору, серійний номер LY236E52, на задній кришці якого до верхніх болтів кріплення приєднано саморобну петлю з мідної проволоки (т.2 а.с.14,15-16);
постановою слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_22 від 23.02.2020 року про визнання речовим доказом у даному кримінальному провадженні вилученого під час огляду 22.02.2020 року телевізора "Samsung Digital TV" моделі №0:224, серійний номер LY236E52, що переданий на зберігання до кімнати речових доказів Шаргородського відділку поліції (т.2 а.с.17,18);
протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 23.02.2020 року, згідно якого о 23 годині 55 хвилин 22.02.2020 року слідчим Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_22 було затримано ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, в даному кримінальному провадженні з підстав того, що безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин (т.2 а.с.19-21);
висновком судово-товарознавчої експертизи від 02.03.2020 року №1724/20-21, згідно якого встановлено, що ринкова вартість наданого на дослідження уживаного телевізора "Samsung" моделі "L24" (серійний номер LY236E52) у корпусі чорного кольору, з урахуванням зносу, станом на момент вчинення злочину 21.02.2020 року складала 1528,78 грн (т.2 а.с.33-35);
протоколом проведення слідчого експерименту від 28.02.2020 року з фототаблицею до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_9 , за змістом яких вставновлено, що під час даної слідчої (розшукової) дії останній жваво та детально розповів, а також самостійно продемонстрував про обставини вчинення ним проходу через незамкнену хвіртку на подвір`я будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , його проникнення до даного будинку, вхідні двері якого він відчинив за третім ривком руками, проходу до житлової кімнати, вхідні двері до якої також ним було відчинено ривком рук, у якій на відстані близько 1 м побачив ОСОБА_13 , що стояла боком до нього. Заходячи з веранди до вказаної кімнати він рукою штовхнув останню у праве плече, від чого вона впала на лівий бік. Після цього запитав у неї, де гроші. ОСОБА_13 дістала з кишені свого светра 300 грн та передала їх йому, після чого він поклав їх до кишені власної куртки. Під час слідчого експерименту ОСОБА_9 упізнав сірий жіночий светр, що лежав на дивані вказаної кімнати, вказавши, що саме у нього тоді була одягнута потерпіла ОСОБА_13 . Далі пояснив, що пройшов до іншої спальної кімнати, де в пошуках інших грошей подивився під подушками і матрацом, але грошей не знайшов. У тій кімнаті побачив на стіні телевізор, якого зняв з металевого гачка, від`єднав провід антени, й, тримаючи телевізор в руці, пішов з будинку ОСОБА_13 . Рухаючись до виходу, бачив, що потерпіла сиділа на підлозі, зпираючись спиною до дивану неподалік від місця її падіння. Чи були у неї тілесні ушкодження, уваги не звернув. Дорогою по вул. Зарічній пройшов до її початку біля 100 м, після чого рушив ліворуч в бік вул. Заводської, де в придорожних кущах біля мосту заховав телевізор, яким заволодів у будинку ОСОБА_13 , після чого пішов додому. Під час слідчого експерименту на вказаному ОСОБА_9 місці схову телевізору було виявлено та вилучено адаптер блоку живлення та провід з штекерною вилкою (т.2 а.с.39-42,43-51);
протоколом огляду від 28.02.2020 року, під час якого оглянуто вилучені того ж дня під час слідчого експерименту шнур живлення з електричною вилкою на кінці та адаптер до телевізора (т.2 а.с.53);
постановою слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_22 від 28.02.2020 року про визнання речовим доказом у даному кримінальному провадженні вилученого під час слідчого експерименту 26.02.2020 року телевізійного адаптера та шнура живлення, що передано на зберігання до кімнати речових доказів Шаргородського відділку поліції (т.2 а.с.54);
висновком судово-медичної експертизи від 07.04.2020 року №16, вилученого з матеріалів кримінального провадження №0000067 від 15.03.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 08.04.2020 року (т.2 а.с.55-56,57,58), згідно якого встановлено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 , окрім слідів надання медичної допомоги, виявлено наступні тілесні ушкодження: закриту тупу травму грудей (переломи ребер зліва 4-7 по передньо-пахвинній лінії та 5 справа по передньо-пахвинній лінії); синці в ділянці обох колінних суглобів, на лівому передпліччі, в ділянці правого ліктьового суглобу; забиті рани в центрі чола та на правій щоці. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів. Закрита тупа травма грудей (переломи ребер зліва 4-7 по передньо-пахвинній лінії та 5 справа по передньо-пахвинній лінії) має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; синці в ділянці обох колінних суглобів, на лівому передпліччі, в ділянці правого ліктьового суглобу, а також забиті рани в центрі чола та на правій щоці мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження, що мали місце у ОСОБА_13 , в причинному зв`язку з настанням смерті не стоять. Смерть ОСОБА_13 настала від гострого інфаркту міокарду передньої стінки лівого шлуночка серця, який виник на тлі хронічної ішемічної хвороби серця і в своєму перебігу ускладнився гострою серцевою недостатністю (т.2 а.с.59-67);
висновком додаткової судово-медичної експертизи від 13.04.2020 року №10, згідно якого встановлено, що у ОСОБА_13 при вивченні медичних документів було встановлено наступні тілесні ушкодження: закриту тупу травму грудей (переломи ребер зліва 4-7 по передньо-пахвинній лінії та 5 справа по передньо-пахвинній лінії); синці в ділянці обох колінних суглобів, на лівому передпліччі, в ділянці правого ліктьового суглобу; забиті рани в центрі чола та на правій щоці. Усі тілесні ушкодження у ОСОБА_13 утворились від дії тупих твердих предметів, можливо і 21.02.2020 року. Закрита тупа травма грудей (переломи ребер зліва 4-7 по передньо-пахвинній лінії та 5 справа по передньо-пахвинній лінії) має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; синці в ділянці обох колінних суглобів, на лівому передпліччі, в ділянці правого ліктьового суглобу, а також забиті рани в центрі чола та на правій щоці мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження, що мали місце у ОСОБА_13 , в причинному зв`язку з настанням смерті не стоять. Виходячи з наявних тілесних ушкоджень, у ОСОБА_13 було спричинено не більше восьми дій твердими тупими предметами (т.2 а.с.68-77).
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, у їх сукупності, окрім власне частини пояснень в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_9 щодо заперечень завдання ним ударів ногами по тулубу ОСОБА_13 і висловлювання їй погроз фізичною розправою, а також невчинення заволодіння грошовими коштами в сумі 800 грн з-під подушки її ліжка, не суперечать один одному, містять у собі відомості щодо обставин даного злочину, експертні висновки мають наукове обґрунтування та виконані повноважними експертами і у встановленому порядку, а тому ці докази визнаються судом належними і допустимими.
Суд визнає недопустимим доказом письмову заяву ОСОБА_9 від 23.02.2020 року щодо викладених у ній відомостей стосовно проникнення ним вночі 21.02.2020 року до будинку ОСОБА_23 та вчинення там заволодіння майном останньої (т.2 а.с.29), оскільки дана заява за формальним з`явленням із зізнанням подана до Шаргородського відділку поліції 23.02.2020 року, тобто наступного дня після затримання ОСОБА_9 , зважаючи на що, добровільність її написання обвинуваченим є сумнівною. Крім того, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України. Оскільки з`явленням із зізнанням є по суті позасудовими показаннями, то в силу положень ч.4 ст.95 КПК України воно не може бути визнане допустимим доказом у справі.
Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 року в справі №359/6489/13-к.
Суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно того, що він не завдавав ударів ногами по тулубу ОСОБА_13 , коли та лежала на підлозі після його поштовху, не висловлював їй погроз фізичною розправою та не вчиняв заволодіння грошовими коштами в сумі 800 грн з-під подушки її ліжка, припускаючи, що після нього це могли вчинити інші особи, оскільки жодних доказів даних обставини в ході судового розгляду не встановлено. Вказані твердження обвинуваченого спростовуються його поясненнями з добровільним відтворенням ним подій, серед решти вказівкою стосовно вчинення ним пошуку грошей додатково під подушками і під матрацом ліжка потерпілої, наданими ним в присутності захисника під час проведення слідчого експерименту; а також поясненнями потерпілих зі слів постраждалої ОСОБА_13 щодо здійснення особами, які вчинили на неї напад, її побиття та висловлювання погроз заподіяння ножових поранень і пошкодження очей, що одночасно супроводжувалось заволодінням її грошима і телевізором, обставини чого додатково узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз, з урахуванням чого та приймаючи до уваги неможливість допиту ОСОБА_13 внаслідок її смерті, суд, з огляду на невстановлення за відповідною заявою потерпілої під час досудового розслідування обставин участі інших осіб у вчиненні даного злочину, що визначається наразі межами пред`явленого одноособово ОСОБА_9 обвинувачення, а також з урахуванням переконливості відомостей щодо факту надання первинних пояснень постраждалою ОСОБА_13 , наданих нею своїм дітям невідкладно після подій нападу та у свідомому стані, визнає ці показання зі слів останньої допустимими доказами.
Натомість вказані дії обвинуваченого суд вважає способом уникнути більш тяжкої відповідальності за вчинене суспільно небезпечне діяння, проте, його винуватість повністю підтверджується ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, поясненнями потерпілих та свідків, а також безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, серед іншого висновками судово-товарознавчої експертизи та судово-медичних експертиз, протоколами проведення оглядів, протоколом проведення слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_9 невимушено самостійно демонстрував вчинені ним дії, місце, спосіб та корисливу мету їх застосування. Позаяк неспростовних фактів щодо неправдивості свідчень потерпілих та свідків не доведено, за відсутності іншого суд не вправі ґрунтувати власне рішення на жодних припущеннях, що втім не виключає підстав та можливості перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами в подальшому у разі їх підтвердження у встановленому порядку.
Тому суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_9 в цій частині його пояснень неправдивими, що суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам, визнаним судом належними і допустимими, якими вони спростовуються.
Таким чином, суд доходить висновку, що, дотримуючись засад змагальності, стороною обвинувачення в порядку ст.92 КПК України доведено перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в ході судового розгляду, а саме винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбою), за кваліфікуючою ознакою вчинення розбою, поєднаного з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до статі 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно положень ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення належить до особливо тяжких злочинів.
Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_9 є громадянином України та має повнолітній вік, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 (т.2 а.с.22). Згідно копії довідки про звільнення серії КНВ №19745 , а також довідки ОСК ГУНП України у Вінницькій області від 24.02.2020 року обвинувачений ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий (т.2 а.с.24,25), що також підтверджується копією судового рішення (т.2 а.с.38). Як вбачається з довідок виконкому Деребчинської сільської ради Шаргородського району від 04.02.2020 року №501 та №502, ОСОБА_9 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_24 , 1966 року народження; за місцем проживання він характеризується позитивно (т.2 а.с.27,28). Відповідно до довідки КНП "Шаргородська ЦРЛ" від 24.02.2020 року №351 обвинувачений ОСОБА_9 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває (т.2 а.с.26). Згідно власних пояснень існує за рахунок випадкових заробітків.
Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_9 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного та з огляду на те, що вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення є закінченим особливо тяжким злочином, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, й хоча позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, за наявності значної кількості обставин, що обтяжують покарання, із врахуванням думок потерпілих, які вимагали суворого покарання, з огляду на посткримінальну поведінку обвинуваченого, яка не містила жодних дієвих заходів щодо відшкодування завданих збитків, а також з урахуванням того, що ОСОБА_9 раніше реально відбував покарання у виді позбавлення волі, однак, це не стало достатнім стримуючим фактором для нього за наслідком вчинення вчергове умисного злочину проти власності, суд доходить висновку про необхідність з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових правопорушень призначення йому покарання у виді позбавлення волі, передбаченого вказаної частиною статті закону про кримінальну відповідальність, водночас не вбачаючи підстав для застосування щодо нього вимог ст.69,69-1,75 КК України з визначених законом обмежень.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази, які зберігаються у Шаргородському ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, а саме телевізор "Samsung Digital TV" моделі №0:224, серійний номер LY236E52; телевізійний адаптер та шнур живлення, слід повернути за належністю потерпілим ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (т.2 а.с.17,18,54).
Відтак за відсутності подальшої потреби відповідних заходів забезпечення даного кримінального провадження підлягає скасуванню арешт, накладений на вказаний телевізор ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 25.02.2020 року (т.2 а.с.30-31).
Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 490,32 грн слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави (т.2 а.с.36).
З урахуванням виду призначеного покарання, незалежно від відсутності клопотань, суд визначає необхідним продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання цим вироком суду законної сили, але не довше ніж на 60 днів, тобто до 02.12.2021 року включно.
Керуючись ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 відраховувати з дня його затримання, тобто з 22.02.2020 року.
Зарахувати в строк покарання ОСОБА_9 термін його попереднього ув`язнення з 22.02.2020 року до дня набрання законної сили цим вироком суду включно, з розрахунку день за день.
Продовжити ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання цим вироком суду законної сили, але не довше ніж на 60 днів, тобто до 02.12.2021 року включно.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області Вінницької області від 25.02.2020 року на тимчасово вилучене майно, а саме на телевізор "Samsung Digital TV" моделі №0:224, серійний номер LY236E52.
Речові докази: телевізор "Samsung Digital TV" моделі №0:224, серійний номер LY236E52; телевізійний адаптер та шнур живлення, які зберігаються у Шаргородському ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути за належністю потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави 490 гривень 32 копійки процесульних витрат на залучення експерта.
Вирок суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його оголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Головуючий

Судді