Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1142/16-к
Провадження № 1-кп/935/96/22
У Х В А Л А
18 січня 2022 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000453 від 21.06.2016 стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження, ухвалою суду від 12.08.2021 призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби з огляду на наявність обставин, регламентованих ст.177 КПК України. В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначив, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, враховуючи тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується обвинуваченому та міру покарання за нього, що передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існує ризик переховування обвинуваченого від суду та можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень. Крім того, потерпіла та свідки, які є близькими знайомими обвинуваченого, проживають в одному населеному пункті з останнім, тому прокурор не виключає можливості незаконного впливу з його боку на потерпілу чи свідків. Просить клопотання задовольнити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечили проти клопотання прокурора, зазначив, що прокурором не доведено наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла, її представник підтримали клопотання прокурора, просять його задовольнити.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, згідно вимог ст. 178 КПК України , крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватись з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Судом також враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у відповідності до яких, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Згідно п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Відповідно до п.1 ст.6 вказаної Конвенції, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000) запобіжні заходи що суттєво обмежують право особи на свободу пересування Суд вважає такими, що є необхідними у демократичному суспільстві за умови, що їхньою метою було попередження злочинів. У своєму рішенні у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 (п.36) Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

З урахуванням наведеного, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, та міру покарання, що може бути застосована до останнього у разі визнання його винуватим, зокрема, позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, враховуючи, що учасники кримінального провадження, зокрема: потерпіла, обвинувачений та свідки проживають в одному населеному пункті, що створює високу ймовірність неправомірного впливу на потерпілу та свідків з боку обвинуваченого, оскільки судовий розгляд триває, усі учасники судового провадження не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, суд дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, та вважає за необхідне обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із визначенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід на даний час забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 331 КПК України, ст.29 Конституції України, суд , -

постановив:

Клопотання прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожної вимогою до Коростишівського районного суду Житомирської області.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки відповідно до ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

1) Заборонити залишати місце свого проживання/реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22 години до 06 години наступного дня.

2) Не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає: м.Коростишів Житомирської області без дозволу прокурора або суду.

3) Повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

4) Утриматись від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні за межами судового засідання.

Дія ухвали закінчується 18 березня 2022 року.

Виконання ухвали суду покласти на ВП №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1