Справа 274/1346/22 Провадження 1-в/0274/275/22
УХВАЛА
Іменем України
24.03.2022 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
представник адміністрації ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, освіта середня, раніше судимого,-
ОСОБА_5 засуджений 12 травня 2021 Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2021 засудженого затримано та направлено до місця відбування покарання в порядку встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Початок строку: 06.10.2021.
Кінець строку: 01.09.2022.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" з 06.10.2021, клопоче про умовно-дострокове звільнення. Судове засідання засуджений просить проводити без його участі та без участі захисника.
Представник ДУ «Бердичівський виправний центр №108» суду вказав, що останній характеризується негативно, своєю поведінкою не довів виправлення в період відбування покарання. Має непогашене стягнення. Зазначив, що, адміністрація установи не підтримує заяву засудженого ОСОБА_5 .
Прокурор підтримав думку представника адміністрації.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали заяви та особову справу засудженого, дійшов висновку про недоцільність застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_5 з наступних підстав.
Із заяви про умовно-дострокове звільнення засудженого та особової справи останнього вбачається, що ОСОБА_5 з 06.10.2021 відбуває покарання призначене вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2021 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року 1 місяця обмеження волі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В характеристиці засудженого вказано, що ОСОБА_5 працевлаштований на контрагентському об`єкті за межами виправного центру. До праці ставиться задовільно. Заохочень немає. Займається по програмі диференційованого виховно впливу «Підготовка до звільнення», програму виконує в повному обсязі. Вину у скоєному злочині, визнав, зі слів щиро розкаюється. Виконавчі листи до установи не надходили. На профілактичному обліку не перебуває.
Згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень з особової справи засудженого до ОСОБА_5 застосовувалось дисциплінарне стягнення. Так, 28.01.2022 ОСОБА_5 оголошено три доби ДІЗО за вживання спиртовмісної речовини. Стягненя не знято та не погашено.
Отже, сукупність вказаних доказів свідчить, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів своє виправлення.
Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи сукупність вищенаведених даних у справі, суд не вбачає сумлінної поведінки засудженого, а відповідно і його виправлення, що зумовлює відмову в задоволені клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1