ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/1465/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1229/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року, якою частково задоволено подання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про встановлення у відношенні засудженого ОСОБА_7 адміністративного нагляду на строк 1 рік, -

В С Т А Н О В И Л А:

7 квітня 2021 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про встановлення у відношенні засудженого ОСОБА_7 адміністративного нагляду, з покладенням на нього певних обмежень: заборонити залишати місце проживання в період часу з 21 години до 5 години ранку наступного дня; заборонити відвідувати місця, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив; обмежити час виїзду за межі району (міста) до 2-х діб; зобов`язати явкою на реєстрацію в орган поліції 4 рази на місяць.

Своє рішення про часткове задоволення подання суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання характеризувався негативно, мав 28 стягнень, заохочень не мав, що свідчить про відсутність позитивної поведінки ОСОБА_7 протягом усього часу відбування покарання, його вперте небажання ставати на шлях виправлення та його небезпеку для суспільства.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить пом`якшити йому умови адміністративного нагляду.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що адміністрація колонії ставиться до нього упереджено, а він збирається стати на шлях виправлення, але з урахуванням такого рішення суду першої інстанції, зробити це практично неможливо.

Повідомлений шляхом надсилання судового виклику до установи виконання покарання засуджений ОСОБА_7 , який на цей час звільнений з місць позбавлення волі, до судового засідання не з`явився, із заявою про відкладення розгляду його апеляційної скарги до апеляційного суду не звертався, у зв`язку із чим відповідно до положень ст. 405 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду його апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка рішення суду вважала законним, обґрунтованим та просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційний скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівка Донецької області, українець, громадянин України, маючий середню освіту, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше 4 рази судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, відбував покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 червня 2016 року, яким він визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, та засуджений до остаточного покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. (а.с. 9-18).

Цим же вироком ОСОБА_7 було зараховано у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 12 січня 2016 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 1 серпня 2018 року ОСОБА_7 було зараховано у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 12 січня 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 березня 2019 року ОСОБА_7 було зараховано у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 21 червня 2017 року по 1 серпня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, кінець строку відбування покарання припадав на 22 червня 2021 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місця позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Згідно з п. «б» ст. 3 вищевказаного Закону, адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

При цьому, про вперте небажання особи стати на шлях виправлення та небезпеку засудженого для суспільства свідчить його незадовільна поведінка, порушення вимог режиму, невиконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, порушення дисципліни.

Для встановлення необхідності застосування до звільненої особи адміністративного нагляду повинна враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання, а також дані про його попередні судимості та характеристика з місць позбавлення волі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходився з 13 січня 2016 року.

Під час тримання у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» з 13 січня 2016 року по 30 січня 2017 року характеризувався посередньо, допускав порушення вимог режиму тримання, мав 1 стягнення, заохочень не мав.

У Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» відбував покарання з 30 січня 2017 року, за період відбування покарання характеризувалась негативно, допускав порушення вимог режиму відбування покарання, мав 27 стягнень, заохочень не мав.

При апеляційному розгляді встановлено, що під час відбування покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», засуджений в цілому характеризувався вкрай негативно.

Так, згідно наявної в матеріалах провадження характеристики від 5 квітня 2021 року, засуджений ОСОБА_7 на виробництві установи не працевлаштований, так як не вбачає в цьому необхідності. У відношенні до представників адміністрації установи не ввічливий та нетактовний, не виконує законні вимоги адміністрації установи. На заходи виховного впливу та бесіди профілактичного характеру реагує негативно, не робить для себе належні висновки. У відношенні до інших засуджений конфліктний, підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості. Не утримує спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, не завжди має охайний вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується. Умисно уникає виконання робіт з самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує зв`язок з рідними та близькими шляхом листування. Роботи з благоустрою установи не виконує, так як не вбачає в цьому необхідності. Не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня. Не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації робіт. У скоєному злочині провину визнає, розкаюється, але робить це з метою отримання поблажливого ставлення до нього з боку адміністрації установи. Перебуває на оперативно-профілактичному обліку установи як схильний до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установи (а.с. 4-5).

Разом з тим, як вбачається з цієї ж характеристики, засудженому ОСОБА_7 комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України; 1 березня 2018 року відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України; 15 квітня 2019 року відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України.

Крім того, згідно довідки начальника відділення СПС на засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання було накладено 28 стягнень у вигляді 7 доган, 9 суворих доган, 11 поміщень у ДІЗО, 1 поміщення до ПКТ, а будь-які заохочення взагалі відсутні (а.с. 6-7).

Відсутність будь-яких заохочень за весь період перебування в місцях позбавлення волі з 13 січня 2016 року, а також вказані вище стягнення, 10 з яких не були погашені на час звернення з цим клопотанням до суду, їх вид та кількість, свідчать про відсутність позитивної сумлінної поведінки засудженого протягом всього часу відбування покарання.

Також колегія суддів не може не врахувати, що ОСОБА_7 раніше 4 рази притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі, умисних тяжких злочинів, раніше вже неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків він для себе не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає.

Враховуючи попередній кримінальний досвід та поведінку засудженого за весь період відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечними для суспільства.

Даний висновок суду ґрунтується на досліджених в процесі судового розгляду матеріалах особової справи засудженого.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом першої інстанції було враховано всі обставини при вирішенні питання про встановлення у відношенні засудженого ОСОБА_7 адміністративного нагляду.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 фактично зводяться до його незгоди з покладеними на нього судовим рішенням обов`язками та обмеженнями, а також до того, що йому незручно їх дотримуватись.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі та надавши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого із покладенням на нього відповідних обмежень та обов`язків строком на 1 рік, а тому судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року, якою частково задоволено подання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про встановлення у відношенні засудженого ОСОБА_7 адміністративного нагляду на строк 1 рік, залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 314/1465/21