Номер провадження: 11-кп/813/2244/21
Номер справи місцевого суду: 511/2057/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000198 від 12 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повернутий прокурору,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2021 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000198 від 12 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повернутий прокурору.

Прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в порушення п.9 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить дати його затвердження прокурором та підпису прокурора на його затвердженні, що не дає можливості визначити час завершення досудового слідства.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржену ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого засідання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості та відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а відсутність дати затвердження прокурором обвинувального акту та підпису на затверджені, який самостійно його склав та підписав із відображенням дати складання, не є критичним недоліком, який порушує права учасників процесу і підлягає усуненню, що підтверджується позицією всіх учасників провадження про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Позиція учасників апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_6 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання Одеського апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, причин неприбуття не повідомили, з клопотаннями про відкладення судового розгляду не зверталися.

Відповідно до ч.4 ст.401 КК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Положеннями ч.4 ст.405 КК України встановлено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Приймаючи до уваги той факт, що в даному випадку участь сторін кримінального провадження є необов`язковою, а апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення учасників апеляційного розгляду про час та місце судового засідання, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора за відсутності обвинуваченого та потерпілої.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Законодавець передбачив у кримінальному процесуальному законі відповідні правові інститути, зокрема: оскарження прийнятих рішень, їх скасування та зміну, що у свою чергу, є гарантіями дотримання засади законності, оскільки дають змогу своєчасно виправити допущені порушення норм процесуального і матеріального права.

Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними та тягнуть за собою його зміну або скасування.

Щодо висновків суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в порушення п.9 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить дати його затвердження прокурором та підпису прокурора на його затвердженні, що не дає можливості визначити час завершення досудового слідства.

Апеляційний суд вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором.

Пункт 9 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч.3 ст.291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Із аналізу вищевказаних положень кримінального процесуального закону вбачається, що при складенні обвинувального акту слідчим, дізнавачем він обов`язково повинен затверджуватися прокурором із зазначенням дати та місця його складення та затвердження.

Тобто, обов`язковість затвердження обвинувального акту прокурором встановлена лише у разі його складення слідчим або дізнавачем.

Як убачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_7 він був складений та підписаний безпосередньо прокурором процесуальним керівником ОСОБА_6 , а тому не потребує затвердження тим же або іншим прокурором.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що зазначена обставина, відповідно до положень ст.291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Крім того, в обвинувальному акті чітко зазначено дату та місце його складання 29.09.2021 в кабінеті №6 прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області у приміщенні Роздільнянської окружної прокуратури, яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Роздільна, вул. Ярослава Мудрого, 8.

Таким чином твердження суду першої інстанції про те, що неможливо перевірити дотримання прокурором строків досудового розслідування без наявності дати затвердження обвинувального акту є неспроможними та надуманими.

Слід зазначити, що відповідно до матеріалів кримінального провадження до обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку підозрюваного ОСОБА_7 про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 29.09.2021 року.

Також, на аркуші 1 обвинувального акту міститься дата повідомлення ОСОБА_7 про підозру 27.09.2021, яка є аналогічною дати, яка зазначена в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

До Роздільнянського районного суду Одеської області обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 надійшов 30.09.2021 року, що також встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає безпідставними доводи суду першої інстанції про неможливість визначити час завершення досудового слідства з посиланням на відсутність в обвинувальному акті дати його затвердження прокурором та підпису прокурора на його затвердженні.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про повернення обвинувального акту, в зв`язку з його невідповідністю вимогам п.9) ч.2 ст.291 КПК України, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пунктом 2 ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію статей 7, 9 КПК України

Так, ч.6 ст.9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Враховуючи викладені обставини у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, з направленням кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

Керуючись статтями 370, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000198 від 12 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повернутий прокурору, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд кримінального провадження №0000198 від 12 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4