ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3921/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" вересня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представників орендаря майна- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №001156 від 15.04.2021, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 239-1 КК України, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із процесуальним керівником ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :90:171:0034, яка, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостей Державного земельного кадастру, зареєстрована за Київською міською радою (КМДА), із забороною відчужувати, передачі будь-яким особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам та фізичним особам у власність або користування, а також із забороною здійснення будь-яких будівельних (монтажних) робіт в межах вказаної земельної ділянки.

Із клопотання вбачається, що слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001156 від 15.04.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що в період з 08.09.2021 в межах земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (в районі озера Вирлиця) з кадастровими №:90:171:0034, №:90:171:0036, № :90:171:0069, №:90:171:0036, службовими особами ТОВ Трейд Лайн Констракшн здійснюються будівельні (підготовчі) роботи з використанням будівельної техніки, на підставі Договору Генерального підряду № ДСД/001/16-03-2021.

Встановлено, що Договір Генерального підряду № ДСД/001/16-03-2021 укладеного між ТОВ Трейд Лайн Констракшн та ТОВ Макро інвестиційна компанія, як замовника робіт.

В свою чергу, товариство з обмеженою відповідальністю Макро інвестиційна компанія є уповноваженою особою ТОВ Мрія-Інвест відповідно до Договору про спільну діяльність № 01 від 03.12.2018 (як користувач земельної ділянки та замовник будівництва).

Проведеним 15.04.2021 оглядом місця події за адресою: АДРЕСА_1 (в районі озера Вирлиця) було встановлено, що земельні ділянки по периметру огороджені металевим парканом з профнастилу, а на територію земельної ділянки доступ обмежено невстановленими досудовим слідством особами, що позиціонують себе як співробітники приватної охоронної фірми. Встановлено також, що огорожу зведено з 3-х сторін (окрім як з боку берегової лінії озера Вирлиця, якій присвоєно кадастровий номер :90:171:0036). Оглядом ділянки вздовж паркану встановлено, що його зведено вздовж зовнішніх меж (поворотних точок) земельної ділянки з кадастровим номером :90:171:0034 (про що свідчить накладення геометричної форми паркану на місцевості на дану земельну ділянку згідно Публічної кадастрової карти України). Факт здійснення підготовчих (ґрунтових) робіт в межах земельної ділянки з кадастровим номером :90:171:0036 спростувати чи підтвердити не надалось за можливе, через обмеження доступу до земельної ділянки вищевказаною огорожею та відсутністю доступу до неї іншим шляхом ніж зі сторони водного простору озера «Вирлиця». Крім того, з загальнодоступних джерел інформації встановлено, що згідно Рішення Київської міської ради (КМДА) товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест» відмовлено в укладенні на новий строк договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :90:171:0036, від 10 листопада 2005 року № 63-6-00309.

На земельній ділянці :90:171:0069 фактично будь-які будівельні роботи не здійснюються та доступ до неї не обмежений огорожею, так як вона перебуває між парканом де ведеться будівництво та проїзною частиною по АДРЕСА_1 .

Отже, фактично встановлено, що будівельні роботи та встановлення паркану мало місце на земельній ділянці з кадастровим номером :90:171:0034.

Так, оглядом без перетину паркану зокрема вдалося встановити, що на огородженій земельній ділянці частково наявні фрагменти зелених насаджень (кущі, дерева), однак переважна їх більшість демонтована будівельною технікою та згорнута в скибу з іншим будівельним сміттям для подальшого вивезення за межі території. Частина земельної ділянки знаходиться у воді озера «Вирлиця». Земельна ділянка, станом на час проведення огляду вільна від будь-якої капітальної забудови та на ній проводяться ґрунтові роботи зі зняття поверхневого шару ґрунту (вирівнювання території), тобто проводяться здійснюються підготовчі роботи, що передують риттю котловану для подальшого зведення свайних палей.

Згідно відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим №:90:171:0034, має цільове призначення «03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку)», та вид використання: «Для будівництва експлуатації та обслуговування торговельно-розважального та офісно-виставкового комплексу у складі багатофункціональної планувальної структури». Земельну ділянку сформовано та зареєстровано в ДЗК на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 21.07.2011 інженером-землевпорядником Київської міської філії Центру ДЗК ОСОБА_8 Земельна ділянка знаходиться у комунальній власності. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.04.2020 права власності на неї було зареєстровано за Київською міською радою. Разом із цим, щодо земельної ділянки 04.05.2020 зареєстровано право користування (оренди) за юридичною особою ТОВ «Мрія-Інвест» (Код ). Вперше Договір оренди вищевказаної земельної ділянки №571605 було укладено між ТОВ «Мрія-Інвест» та Київською міською радою 09.11.2005 року на підставі відповідного Рішення Київської міської ради для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельно-розважального та офісно-виставкового комплексу у складі багатофункціональної планувальної структури.

07.09.2012 Державною архітектурно-будівельною інспекцією міста Києва було зареєстровано декларацію «Про початок будівельних робіт» КВ №4 від 07.09.2012 р.

Згідно отриманого Висновку з оцінки впливу на довкілля від 21.03.2021 Управління екології та природних ресурсів ВО КМР (КМДА), реєстраційний номер справи НОМЕР_1 , забороняється здійснювати планову діяльність (виконання підготовчих і будівельних робіт) до моменту отримання результатів додаткової процедури оцінки впливу на довкілля.

22.04.2021 на Веб-порталі Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва було зареєстровано «Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт» серії КВ №97 за класом наслідків СС1 (незначні наслідки). Статус вищевказаного повідомлення, згідно відомостей Веб-портал визначено як «повернуто на доопрацювання».

Попри це, на даний час триває активне здійснення будівельних робіт в межах земельної ділянки №:90:171:0034 за адресою: АДРЕСА_1 , що в свою чергу може спричинити негативні екологічні наслідки для довкілля та властивостей родючого шару землі у зазначеній місцевості.

15.04.2021 земельну ділянку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :90:171:0034 в порядку ст. 40, 93, 98-100 КПК України було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, а також те, що на даний час існує загроза передачі вказаної земельної ділянки у власність чи користування фізичним особам, та фактичного позбавлення права подальшого використання вказаної земельної ділянки територіальною громадою міста Києва, у розпорядженні якої вказана ділянка на даний час має перебувати, та яка до того ж є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою встановлення істини по даному кримінальному правопорушенню, збереженню та належним чином дослідження речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, запобіганню настання незворотних наслідків для екології, а також забезпеченню здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (в районі озера «Вирлиця»), з кадастровим номером :90:171:0034

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з вищезазначених підстав.

Представники орендаря майна адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання про арешт майна, просили відмовити у його задоволенні через його необґрунтованість та невідповідність фактичним обставинам справи.

Так, заперечуючи проти задоволення клопотання про арешт земельної ділянки з кадастровим номером :90:171:0034 вказували про таке.

Між Київською міською радою та ТОВ «Мрія-Інвест» 09.11.2005 року було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :90:171:0034 на підставі рішення Київської міської ради від 07.07.2005 року № 608/3184. Вказаним договором, а також рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12.06.2006 року у справі № 2-4638/06, строк оренди становить 25 років. Тобто право користування вказаною земельною ділянкою встановлене відповідно до вимог чинного законодавства.

Зокрема, посилаючись на норми передбачені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», представники вказували, що у ТОВ «Мрія-Інвест» існують необхідні документи для здійснення своє господарської діяльності щодо будівництва, в тому числі декларація про початок виконання підготовчих робіт, яка є чинною та не скасованою.

Так, згідно п. 5 містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 12.02.2013 року № 91619/0/12/009-13 (далі - Містобудівні умови та обмеження), виданих Департаментом містобудування та архітектури КМДА, компанія зобов`язана окремо розробити проект інженерної підготовки території та отримати відповідні висновки Державної експертизи. На виконання вимог Містобудівних умов та обмежень ТОВ «Мрія-Інвест» розробило та отримало відповідні висновки на проект «Будівництво торгово-розважального центру з офісними приміщеннями, паркінгом та гостьовою автостоянкою (1 черга) у складі багатофункціонального комплексу та благоустрою прибережно-захисної смуги озера по проспекту Бажана та вулиці Ревуцького (в районі озера Вирлиця) у Дарницькому районі м. Києва. Інженерна підготовка території. Берегоукріплення» (далі проект Інженерної підготовки).

Згідно експертного звіту № 36/20 від 22.05.2020 р. щодо розгляду проектної документацій по проекту Інженерної підготовки, відповідно до ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» дана планова діяльність не підпадає під категорії видів планової діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля. Громадськість проінформовано про заплановану діяльність публікацією заяви про наслідки у газеті «Хрещатик» № 31 ( НОМЕР_2 ) від 28.04.2020 року. Об`єкт підпадає під санітарну класифікацію ДСП 173-96.

Згідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Частини друга і третя статті 3 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» визначають першу та другу категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля.

Жодні із перерахованих робіт, зазначених у частині другій і третій статті 3 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» не відповідають запроектованим роботам у проекті Інженерної підготовки.

Представники орендаря майна вказували, що твердження про те, що будівельні роботи та встановлення паркану мало місце на земельній ділянці з кадастровим номером :90:171:0034, не підтверджені жодними доказами чи документами, які б це підтверджували. Зазначали, що станом на теперішній час жодні будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :90:171:0034 не ведуться.

Висновком з оцінки впливу на довкілля від 21.03.2021 р., який виданий ІНФОРМАЦІЯ_1 (КМДА), реєстраційний номер справи 0, провадження планової діяльності вважається допустимим з огляду на визначення її допустимою за результатами здійснення додаткової оцінки впливу на довкілля, тобто висновок є таким, яким забороняється здійснювати планову діяльність (виконання підготовчих і будівельних робіт) до моменту отримання результатів додаткової процедури впливу на довкілля, але жодних робіт на земельній ділянці не виконується, що, зокрема, підтверджується протоколом огляду місця події від 14.04.2021 року, яким не встановлено факту проведення будівельних робіт, та копію якого було долучено слідчим до матеріалів клопотання про арешт майна.

Крім того, висновок з оцінки впливу на довкілля від 21.03.2021 р., виданий за результатами розгляду іншого проекту: «Будівництво торгово-розважального центру з офісними приміщеннями, паркінгом та гостьовою автостоянкою (1 черга) у складі багатофункціонального комплексу та благоустрою прибережно-захисної смуги озера по АДРЕСА_1 », який наразі оскаржується ТОВ Мрія-Інвест в порядку адміністративного судочинства, рішення по справі ще не прийнято.

Твердження сторони обвинувачення про активне здійснення будівельних робіт в межах земельної ділянки з кадастровим номером :90:171:0034 за адресою: АДРЕСА_1 , що в свою чергу може спричинити негативні екологічні наслідки для довкілля та властивостей родючого шару землі у зазначеній місцевості, є таким, що не відповідає об`єктивній дійсності. Крім того, листом від 26.10.2012 року № 01-02/1695 Державної інспекції сільського господарства в м. Києві встановлено, що ґрунтовий покрив земельної ділянки з кадастровим номером :90:171:0034 не відповідає вимогам та показникам, встановлених у зазначених ГОСТах не є родючим і не підлягає землюванню, дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок, які знаходяться на АДРЕСА_1 не видається (не вимагається). Зазначену копію листа представники орендаря майна долучили під час судового засідання.

Представниками орендаря земельної ділянки під час судового засідання вказувалось, що відповідно до результатів поіменного голосування на 2 сесії 9 скликання Київської міської ради на пленарних засідання 31.08.2021 р. та 23.09.2021 р. двічі не було підтримано рішення прийняття за основу питання порядку денного про оголошення ландшафтним заказником місцевого значення Озеро Вирлиця, що частково нівелює позицію, викладену в уточненні і доповненні до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.06.2021 р., доданих до матеріалів клопотання про арешт майна.

Також звернуто увагу слідчого судді на те, що у тексті клопотання та долучених до нього матеріалів містяться розбіжності щодо кримінально-правової кваліфікації злочину. Так, за текстом клопотання слідчим вказано, що досудове розслідування здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-1 КК України; витяг з ЄРДР від 15.04.2021 року вказує на те, що кримінальне провадження № 0001156 від 15.04.2021 року зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України; а в матеріалах клопотання містяться копії документів, в який йдеться про те, що досудове розслідування здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України. Зазначене не дає чіткого розуміння щодо ознак кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, так як жодних процесуальних документів про зміну кваліфікації кримінального правопорушення до матеріалів клопотання про арешт слідчим не додано.

Окремо адвокати вказували на склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України, об`єктивна сторона якого характеризується діянням у вигляді незаконного заволодіння поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах. Незаконне заволодіння поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду утворює склад злочину, передбаченого ст. 239-2, лише в разі, коли розмір незаконно вилученого поверхневого шару є особливо великим, тобто обсяг, який, згідно з приміткою до цієї статті КК, становить більше, ніж десять кубічних метрів поверхневого (ґрунтового) шару земель. Слідчим жодним чином не обґрунтовано наявність усіх необхідних ознак об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення, у матеріалах клопотання про арешт майна відсутні будь-які відомості про заволодіння ґрунтовим шаром в об`ємі понад 10 кубічних метрів, що є необхідним для відповідної кваліфікації.

Жодним чином стороною обвинувачення не зазначається про розмір (його обґрунтування) та характер завданої шкоди, не наводиться жодних доказів, які б підтверджували наявність матеріальної шкоди. Крім того, відсутні будь-які відомості та матеріали про те, що зазначена земельна ділянка взагалі відноситься до земель водного фонду.

Крім вищевказаного, представники орендаря майна звертали увагу на те, що долучені до матеріалів клопотання про арешт майна копії документів (їх зміст) не узгоджуються з текстом клопотання.

Слідчим не обґрунтовано, які саме сліди кримінального правопорушення зберегла на собі вказана земельна ділянка або які інші відомості які знаходяться на земельній можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та яким чином використання земельної ділянки з кадастровим номером: :90:171:0034 може знищити відповідні сліди та інші відомості. Відтак представники вважають, що земельна ділянка з кадастровим номером :90:171:0034, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а посилання слідчого на постанову про визнання вказаної земельної ділянки речовим доказом від 14.04.2021 р. не може братись до уваги, так як постанова є формальною, винесена наступного дня після реєстрації кримінального провадження у ЄРДР, без наявності повної інформації та достатньої кількості документів, необхідних для прийняття такого процесуального рішення.

Зважаючи на вказане, представники орендаря майна просили слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотанні про арешт майна у кримінальному провадженні №001156 від 15.04.2021.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також письмові заперечення з додатками представників орендаря майна, вважаю, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, слідчим не надано доказів того, що незастосування арешту майна може призвести до його пошкодження, псування, тощо, також слід враховувати, що майно відноситься до нерухомого майна, та приховати чи знищити останнє неможливо.

Відсутність арешту земельної ділянки з кадастровим номером :90:171:0034 не змінює місце зберігання речового доказу земельної ділянки, в розумінні ст. 100 КПК України, оскільки фізичні властивості земельних ділянок, як об`єкту матеріального світу, свідчать про неможливість їх зберігання, окрім як за місцем свого знаходження.

З 2005 року дана земельна ділянка перебуває у законному користуванні ТОВ Мрія-Інвест, відповідно до наданих представниками підприємства документів, нікому будь-яким чином не відчужувалась, оскільки вона на праві комунальної власності належить територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, що спростовує твердження слідчого про нібито наявність ризику подальшого її відчуження.

Матеріали кримінального провадження №001156 від 15.04.2021, наявні у клопотанні слідчого, не свідчать про факт здійснення будь-яких будівельних робіт, які спричиняють негативні екологічні наслідки для довкілля та властивостей родючого шару землі, не доведеним залишається і наявність на земельній ділянці паркану, що обмежує можливість стороні обвинувачення оглянути земельну ділянку. Докази, долучені до клопотання про арешт майна, окремо та у своїй сукупності не є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, також незрозумілим є мотив і мета арешту земельної ділянки.

Інші підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України, ніж збереження речових доказів, у клопотанні слідчого відсутні.

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

У ст. 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчому судді стороною обвинувачення не надано належних та допустимих, в розумінні положень ст. 86 КПК України, доказів на підтвердження доводів клопотання слідчого про існування загрози передачі вказаної земельної ділянки у власність чи користування фізичним особам, та фактичного позбавлення права подальшого використання вказаної земельної ділянки територіальною громадою міста Києва, а також загрози настання незворотних наслідків для екології. Постанова про визнання земельної ділянки речовим доказом у кримінальному провадженні від 15.04.2021 р. не містить належного обґрунтування яким саме критеріям, передбаченим статтею 98 КПК, відповідає земельна ділянка, а тому постанова є формальною. Жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні злочину в межах кримінального провадження № 001156 від 15.04.2021.

З огляду на п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ та його змісту, вбачається застереження щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Окрім того, стороною обвинувачення не доведено, що земельна ділянка з кадастровим номером :90:171:0034 була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить на собі його сліди, чи була набуті кримінально протиправним шляхом.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принцип верховенства права є невід`ємною складовою демократичного суспільства.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22.09.1994 р., Series А № 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 р. у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п.п. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 р. у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series A № 98).

Слідчий суддя, при оцінці доказів, керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом" (справа Ушаков та Ушакова проти України», Заява № 10705/12). Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Проте, з матеріалів клопотання не вбачається беззаперечних доказів, які б підтвердили необхідність накласти арешт на земельну ділянку.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи вказану у клопотанні правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності та користування земельною ділянкою завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, не доведено наявність обставин, які підтверджують, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження призведе до нівелювання доказового значення предмету клопотання, тобто відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №001156 від 15.04.2021, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 239-1 КК України, про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1