Справа №577/1624/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/826/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
Іменем України

27 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/1624/21 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.04.2021, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки він сім разів отримував подяку за сумлінне виконання покладених обов`язків та правил поведінки, не має жодного стягнення, працевлаштований та на даний час нараховується заробітна плата, із якої постійно утримуються збитки спричинені кримінальним правопорушенням. Зазначає, що до постановлення вироку був зареєстрований у АДРЕСА_1 , де проживав із дружиною та дітьми, тому має куди повернутися після звільнення. Крім того, вказує, що ФОП ОСОБА_11 готовий працевлаштувати його після звільнення на посаду водія з орієнтовним розміром заробітної плати 6000 грн.

06.04.2021 до Конотопського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_12 , в якому він просив замінити невідбуту частину покарання у виді обмеження волі більш м`яким.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.04.2021 у задоволенні вказаного клопотання засудженого відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що пільга у виді права на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у випадку відбуття засудженим не менше половини строку покарання не може бути застосована до ОСОБА_12 , який притягнутий до кримінальної відповідальності за тяжкий корупційний злочин і фактично відбув лише 2 роки 8 днів із 4-х років обмеження волі призначених за вироком суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу директор СОД АБ «УКРГАЗБАНК» ОСОБА_13 просить не задовольняти її, оскільки ОСОБА_12 не вживає заходів для відшкодування збитків, заподіяних його злочинними діями.

Начальник ДУ «Конотопський виправний центр (№ 130)» ОСОБА_14 вважає ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.04.2021 не обґрунтованою, а апеляційну скаргу засудженого такою, що підлягає задоволенню, оскільки ч. 3 ст. 191 КК відноситься до категорії умисних тяжких кримінальних правопорушень, а отже застосування ст. 82 КК у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливо після відбуття засудженим не менше половини строку покарання (не зважаючи на те, корупційний злочин чи ні).

Від засудженого ОСОБА_12 надійшло письмове клопотання розглядати кримінальне провадження у його відсутність.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_8 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Засуджений ОСОБА_12 , відбуваючи покарання у виді обмеження волі в ДУ «Конотопський виправний центр (№ 130)» самостійно звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Розглянувши вказане клопотання засудженого ОСОБА_12 про заміну невідбутої частини покарання у виді обмеження волі більш м`яким покаранням та ухваливши рішення про відмову у його задоволенні, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов до такого висновку, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином умотивовано та ґрунтується на вимогах закону.

Так, вироком Білопільського районного суду Сумської області від 07.08.2018 ОСОБА_12 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК та на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, йому призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, контролем за використанням коштів у готівковій та безготівковій формі та їх обігом на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 3 роки.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 13.03.2019 вказаний вирок змінений та постановлено вважати ОСОБА_12 засудженим за ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК та йому призначено покарання у виді 4 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, контролем за використанням коштів у готівковій та безготівковій формі та їх обігом на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 3 роки.

Відповідно ч. 3 ст. 82 КК, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а згідно п. 2 ч. 4 цієї статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували т/з у стані сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Однак рішенням Конституційного Суду № 6-р (II)/2021 від 16.09.2021 частину першу ст. 82 КК визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) в тім, що вона унеможливлює її застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вказана норма закону України про кримінальну відповідальність визначала вид покарання (обмеження або позбавлення волі), відбуваючи який, засудженій особі невідбута частина покарання могла бути замінена судом більш м`яким покаранням, яке призначалось в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Таким чином, на час апеляційного розгляду не можливо застосувати до засудженого ОСОБА_12 положення ст. 82 КК, оскільки не визначено вид покарання згідно ст. 51 КК, що може бути замінений на більш м`яке покарання. При цьому відповідно ч. 3 КК, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом. Застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Що стосується ухвали суду на момент її постановлення, то вона відповідала вимогам закону.

Зокрема, відповідно роз`яснень ВСУ, викладених у постанові Пленуму № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення, а згідно ст. 6 КВК виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно характеристики від 12.04.2021 ОСОБА_12 до ДУ «Конотопський виправний центр (№ 130)» прибув 05.04.2019. Працевлаштований на підприємстві установи, до праці ставиться позитивно, дотримується правил з охорони праці, техніки безпеки, пожежної безпеки, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений сім разів, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно та без заперечень. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Залучений до програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», відвідує лекції правового характеру, інформаційні години. До участі у реалізації програм відноситься добре. Підтримує доброзичливі зв`язки із рідними та близькими шляхом телефонних розмов. За вироком суду має позов на суму 476972,27 грн, спричинені вчиненням кримінальних правопорушень на суму 301169,04 грн. Утримано із заробітної плати 9726,04 грн, з них відшкодовано достроково 907,66 грн. Залишок складає 290535,34 грн. Вину визнав повністю, покарання вважає справедливим. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував. У зв`язку з цим, установа виконання покарань зробила висновок, що засуджений ОСОБА_12 став на шлях виправлення та на підставі ст. 82 КК йому можливо замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, зокрема виправними роботами з відрахуванням заробітку засудженого в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від 10 до 20 відсотків.

Разом з тим, сам факт правослухняної поведінки під час відбування покарання не є безумовною передумовою заміни покарання у виді обмеження волі на покарання у виді виправних робіт, а тому колегія суддів вважає, що заміна основного покарання засудженому ОСОБА_12 на виправні роботи призведе до порушення принципу невідворотності покарання. При цьому колегія суддів враховує також і значну суму, яку засудженому необхідно сплатити на користь ПАТ «УКРГАЗБАНК» згідно вироку суду.

На переконання колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_12 суд першої інстанції належним чином врахував всі обставини провадження та прийшов до правильного висновку, навівши переконливі мотиви про те, що засудженому необхідно відмовити у задоволенні його клопотання, оскільки незважаючи на його позитивні характеристики, в матеріалах кримінального провадження, відсутні інші дані та відомості, які були б вочевидь достатніми для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, враховуючи при цьому ставлення засудженого до вчинених кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.04.2021 відносно ОСОБА_15 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4