Справа № 524/1885/22
Провадження № 1-кп/524/319/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000035, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 згідно наказу Департамент патрульної поліції Національної поліції України № 199 о/с від 12.03.2020 року працював на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівники Національної поліції є працівниками правоохоронних органів.

Відповідно до ст..ст. 1, 20 Закону України «Про Національну поліцію», обвинувачений ОСОБА_5 виконував функції офіційного представника органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто був службовою особою правоохоронного органу представником влади, на якого ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» в основі завдання ОСОБА_5 як працівника поліції входило: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживання у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотримання Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі тощо.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Таким чином, ОСОБА_5 , згідно з ч.3 ст. 18, приміткою 1 до ст.. 364 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення був службовою особою, оскільки постійно здійснював функції представника влади.

Крім того, у відповідності до вимог п.п. «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_5 , як працівник поліції, був суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, а згідно ч.1 ст. 22 вказаного Закону йому заборонялось використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Згідно з п.п. 4,5 розділу І, п.п. 1,2,3 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 7 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до ст.. 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч.1 ст. 255 КУпАП протоколи у справах про адміністративне правопорушення, передбачені ст.. 130 КУпАп, що відповідно до ч.1 ст. 221 КУпАП розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Водночас, ОСОБА_5 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватись вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою представником влади і , відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч.2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства і висловив прохання та одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища.

Так, ОСОБА_5 , який працював на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульно поліції Національної поліції України, перебуваючи на чергуванні, 19.01.2022 року приблизно о 22:00 годині по проспекту Свободи, 73 в м.Кременчуці Полтавської області, здійснив зупинку автомобіля Mitsubishi Lancer X 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в бік центральної частини міста.

Під час спілкування з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повідомив, що у останнього наявні ознаки сп`яніння та висловив намір складання адміністративних матеріалів за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 КУпАП.

При цьому у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного наміру, переслідуючи корисливий мотив, з прямим умислом та з метою особистого незаконного збагачення, являючись службовою особою правоохоронного органу, уповноваженою на виконання функцій держави ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_6 надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень за не проходження медичного огляду на стан сп`яніння та не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 КУпАП.

ОСОБА_6 зазначеної суми грошових коштів не мав у зв`язку з чим ОСОБА_5 попрохав надати 7 000 (сім тисяч) гривень.

При цьому, ОСОБА_5 в порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння, а також виявлення та реагування на виявлені адміністративні правопорушення, а саме: пунктів 1,4 та 6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, пунктів 6,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою КМУ від 17.12.2018 № 1103, протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 КУпАП ОСОБА_6 не оформив.

У подальшому, 04.02.2022 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного наміру, переслідуючи корисливий мотив, з прямим умислом та з метою особистого незаконного збагачення, являючись службовою особою правоохоронного органу, уповноваженою на виконання функцій держави, перебуваючи на чергування, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 7000 грн. за не проходження медичного огляду на стан сп`яніння та не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 КУпАП.

21 березня 2022 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавського обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Захисник ОСОБА_4 також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.
Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України, а саме: проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473,474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на їх основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого.
Виходячи з викладеного суд дійшов висноку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попереднім у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Арешт, що накладений на майно грошові кошти в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень, купюрами номіналом по 500 грн., змиви речовини жовто-зеленого кольору, відео реєстратор із позначенням «7005» із флеш-накопичувачем, мобільний телефон iPhone 11 у корпусі синього кольору з чохлом синього кольору з встановленою сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, жетон НОМЕР_2 , посвідчення Департаменту патрульної поліції ПТП № 011996, згідно ухвал слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 07.02.2022 року (справа № 554/1036/22, провадження № 1-кс/554/1939/22, справа № 554/1036/22, провадження № 1-кс/554/1961/22), необхідно скасувати.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 березня 2022 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавського обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 за ч.1 ст. 368 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21.03.2022 року покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 1 рік.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попереднім у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Арешт, що накладений на майно грошові кошти в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень, купюрами номіналом по 500 грн., змиви речовини жовто-зеленого кольору, відео реєстратор із позначенням «7005» із флеш-накопичувачем, мобільний телефон iPhone 11 у корпусі синього кольору з чохлом синього кольору з встановленою сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, жетон «Поліція» № 0012402, посвідчення Департаменту патрульної поліції ПТП № 011996, згідно ухвал слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 07.02.2022 року (справа № 554/1036/22, провадження № 1-кс/554/1939/22, справа № 554/1036/22, провадження № 1-кс/554/1961/22) скасувати.

Речові докази грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) гривень, купюрами номіналом по 500 гривень кожна, із наступними серіями та номерами: СД 2101875, ЛВ 8738325, ЛЗ 9444826, АА 3272110, УГ 6577738, СГ 5212620, ЗД 3399068, МА 8393618, ЛВ 5073494, СИ 5747077, СЖ 3283832, ЛВ 2560279, ЗГ 3628699, СГ 7773438 повернути до Полтавського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Речові докази змиви речовини жовто-зеленого кольору знищити.

Речові докази відео реєстратор із позначенням «7005» «УІ Smart Dash Camera Power input 5V MODEL 4CS 1015INT made in China IC: 20436-4CS1015 FSS 10:2AF1B-4CS1015" і» флеш-накопичувачем «Kingston CANVAS Select Plus 32 Gb Micro SDHC SDCS 2/32 Gb 31694-001 A00LF», жетон «Поліція» № 0012402, посвідчення Департаменту патрульної поліції ПТП № 011996 видане 03.08.2021, дійсне до 03.08.2025 інспектором БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 повернути батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП України.

Речові докази мобільний телефон iPhone 11 у корпусі синього кольору з чохлом синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , ІМЕІ D: НОМЕР_5 з встановленою сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 повернути власнику ОСОБА_5 .

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, предбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_8