ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/550/21 Справа № 705/422/20 Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Колегія суддів Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Умань Черкаської області, українку, громадянку України, не працюючу, не одружену, на утриманні малолітніх дітей не має, з середньою освітою, проживаючу по АДРЕСА_1 , раніше судимої: 1) 13.06.2002 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.307, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 2) 15.07.2003 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; 3) 27.12.2006 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі; 4) 27.05.2009 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до арешту строком 5 місяців; 5)10.06.2011 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.307, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; 6) 23.10.2012 Христинівським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.263, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 7) 01.11.2013 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.307, ст.69, ч.2 ст.309, ч.1 ст.321, ч.1, 4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна; 8) 12.12.2017 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 9) 11.05.2018 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст.190, ст.395, ч.1, 4 ст. 70 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені,

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 до відбуття покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Канів, Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має; з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 14.06.2002 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 14.04.2006 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі; 3) 10.02.2009 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.74 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 4) 19.07.2012 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі; 5) 04.02.2014 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі; 6) 21.03.2018 Апеляційним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 7) 09.01.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вирішено рахувати після вступу вироку в законну силу та фактичного їх затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 15.08.2020 р. по 27.05.2021 р. з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 15.08.2020 по 27.05.2021 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу змінено з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, покладено на обвинувачених обов`язки: заборонено обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; не відлучатися за межі Уманського району Черкаської області без дозволу прокурора або суду.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 4142 грн. 22 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1225 грн. 88 коп.

Вирішена доля речових доказів.

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 11.12.2019 р. близько 15:00 перебуваючи біля торгового відділу №11 комісійного магазину «Три вішалки», який розташований на другому поверсі ТРЦ «Умань Плаза», що по вул. Горького, 6 м. Умань, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з манекену, який знаходився на коридорі загального користування біля вказаного відділу, жіночу шубу із хутра стриженого кролика темно-синього кольору, вартість якої, згідно висновку експерта №10/71 від 23.01.2020 р., становить 3065 грн., яка належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3065 грн..

Він же, 30.12.2019 р. близько 18 год. 05 хв., перебуваючи в магазині «Продукти 828» ТОВ «АТБ маркет», що по вул. Тищика, 6а, м. Умань, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, з торгового ряду магазину, викрав набір інструменту в пластиковому боксі 46 предметів, вартість якого згідно прибуткової накладної №55421 від 22.12.2019 р. становить 299 грн., який помістив під куртку в яку був одягнений та пройшов через каси не оплативши товар та в подальшому покинув приміщення магазину, чим спричинив ТОВ «АТБ-маркет» матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Він же, 04.12.2019 близько 12 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Скриня», що знаходиться по вул. Київській, 1, м. Умань, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з полиці поряд з касовим апаратом мобільний телефон марки « General Mobile 860», сірого кольору, вартість якого становить 1850 грн., в якому перебувала сім карта мобільного оператора « лайфселл» № НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_10 .. В результаті чого ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 1900 грн..

Він же, 21.12.2019 р. близько 15 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Шостка», що знаходиться по вул. Шевченка, 30 м. Умані, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з полиці поряд з касовим апаратом мобільний телефон марки «Meizu-2», модель «М578Н», сірого кольору, вартість якого, згідно висновку експерта №10/809 від 22.05.2020 р. становить 940 грн., в якому перебувала сім карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 50 грн., які належать потерпілій ОСОБА_11 .. В результаті чого ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 990 грн..

Він же, 07.07.2020 р. близько 02 год. перебуваючи по вул. Тищика, 29, м. Умань, Черкаської області, на сходах, що ведуть до ПТ ломбард «Благо», побачив невідомого чоловіка, яким виявився ОСОБА_12 , який спав та поруч з ним лежав мобільний телефон «XIAOMI Redmi Note 5» в чохлі червоного кольору, тому зрозумівши, що даний мобільний телефон належить останньому, він діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав бувший у використанні мобільний телефон «XIAOMI Redmi Note 5», імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №10/1042 від 17.07.2020 р. могла становити 2500 грн., який знаходився в бампер-чохлі ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №10/1042 від 17.07.2020 р. могла становити 123 грн., в якому був стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_5 вартістю 50 грн., на рахунку якого грошей не було, та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 , матеріальної шкоди на загальну суму 2673 грн..

Він же, 13.07.2020 р. близько 11 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні торгівельного центру «Критий ринок» по вул. Тищика, 13, м. Умань, Черкаської області, безперешкодно зайшов до відділу продажу взуття №92, та діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з прилавка бувший у використанні мобільний телефон «Samsung J 7» імей 1: НОМЕР_6 , імей 2: НОМЕР_7 ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №10/1094 від 22.07.2020 р. могла становити 2313 грн., який знаходився в чохлі, що матеріальної цінності для потерпілої не має, в якому був стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_8 вартістю 145 грн., на рахунку якого грошей не було та стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «лайфселл» № НОМЕР_9 вартістю 50 грн., на рахунку якого грошей не було, в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 2508 грн..

Він же, 25.07.2020 р. близько 20 год. 25 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Кошик», що знаходиться по вул. Тищика, 31-а, м. Умань, Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з поверхні холодильника, який розташований поряд з касовою зоною, мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi Note 5», чорного кольору, імей 1- НОМЕР_10 , імей 2 НОМЕР_11 , ринкова вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи № 1805 від 29.07.2020 р. становить 1450 грн., що належить потерпілій ОСОБА_14 , чим завдав останній матеріального збитку на суму 1450 грн..

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 25.12.2019 р., близько 11.30 год., за попередньою змовою, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ФОП ОСОБА_15 , що по АДРЕСА_3 , де в торговій залі з полиці з товарами ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_8 таємно, повторно викрав кухонний міксер фірми «GRUNHELM GRM618P», вартістю 199 грн., що належить ОСОБА_15 , та помістив собі під куртку, в яку був одягнений, після чого ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні вказаної торгової зали з іншої полиці таємно, повторно викрала двоспальний комплект постільної білизни фірми «Princess», вартістю 299 грн., що належить ОСОБА_15 , який тримала в руці, в подальшому ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , умисно, не проходячи повз каси, покинули приміщення вказаного магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, чим завдали потерпілому ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 498 грн..

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою, 15.08.2020 р. перебуваючи з добровільної згоди ОСОБА_16 в квартирі АДРЕСА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, повторно, з метою відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_17 нанесла потерпілому ОСОБА_16 один удар кулаком в праву частину обличчя та декілька ударів кулаком по голові, а тим часом ОСОБА_7 зняв із стіни кімнати сувенірний кинджал та сувенірну шаблю. Після чого, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та наніс ОСОБА_16 кулаками обох рук близько 3 ударів в область голови та тулуба. Внаслідок вказаний дій, згідно з висновком судової медичної експертизи №05-7-01/613 ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця і двох забійних ран лиця, крововилив правого ока, синець лівої руки, що утворилися від дії тупих твердих предметів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого ОСОБА_16 вибіг на балкон квартири та почав кликати на допомогу, а ОСОБА_7 взяв предмети, які зняв зі стіни кімнати, а саме: сувенірний кинджал «східного типу», який знаходився в коричневих ножнах, ринкова вартість якого згідно з висновком експерта від 07.09.2020 р. становить 394 грн. 40 коп. та сувенірну саблю з ручками та ножнами срібного кольору, ринкова вартість якої згідно з висновком експерта від 7.09.2020 становить 255 грн. 60 коп., а також останній взяв мобільний телефон марки «Nomi I 241» імей 1- НОМЕР_12 імей2 НОМЕР_13 , який знаходився в кімнаті на дивані, ринкова вартість якого згідно з висновком експерта від 07.09.2020 становить 314 грн. 50 коп., що належать ОСОБА_16 , після чого, разом з ОСОБА_8 покинули приміщення квартири разом з вищевказаними викраденими речами. Своїми умисними діями, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 завдали потерпілому ОСОБА_16 матеріального збитку на загальну суму 964 грн. 50 коп..

Такі дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно, за попередньою змовою групою осіб; ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 звернувся із апеляційною скаргою в якій просив апеляційний суд прийняти нове рішення, яким застосувати до нього вимоги ст.ст. 69, 75 КК України, та призначити покарання не пов`язане з реальним строком позбавленням волі.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що він усвідомлює свою провину у вчиненому, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочинів, та просив врахувати ці обставини як пом`якшуючі його вину. При прийнятті рішення просив, прийняти до уваги той факт, що він має малолітню дитину, постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , за яким характеризується позитивно, а також ряд тяжких захворювань, таких, як СНІД IV стадія, хронічний гепатит «В» + «С», кандідоз кишечного тракту, туберкульоз лімфовузлів, а тому перебуваючи в місцях позбавлення волі, без систематичного застосування необхідних медикаментів він може померти, йому необхідне лікування в спеціалізованій лікарні під постійним наглядом лікаря інфекціоніста.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачена ОСОБА_8 звернулась із апеляційною скаргою в якій просила прийняти нове рішення, яким застосувати до неї вимоги ст.69,75 КК України, та призначити їй покарання не пов`язане з реальним строком позбавлення волі. Свої апеляційні вимоги мотивувала тим, що свою вину вона визнає повністю та щиро кається у вчиненому. Зазначила, що вівши такий спосіб життя вона стала хворіти, та на даний час має тяжкі захворювання, а саме СНІД IV стадії, хронічний гепатит «В» + «С», онкозахворювання жіночих органів, туберкульоз лімфовузлів, і без систематичного лікування вона може померти, а тому потребує спеціалізованого лікування в медичному закладі з постійним наглядом лікарів. Зазначила, що має стареньких батьків, і у разі перебування на волі вона обіцяє стати їм підтримкою. Також вона має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , за яким характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки з рідними, і застосування до неї такого покарання, як позбавлення волі позбавить її можливості лікування, влаштуватися на роботу та заробляти кошти. Просила суд звернути увагу, на обставини, що пом`якшують її покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю злочинів.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до задоволення не підлягають із наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів бере до уваги, що вирок місцевого суду оскаржується обвинуваченими виключно з підстав призначення обвинуваченим, на думку апелянтів, занадто суворого покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст.65 КК України та роз`яснень, наведених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог в цілому дотримався.

Відповідно до змісту вироку суду обвинувачена ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції повністю визнали свою вину і щиро розкаялися у вчиненому. З огляду на це, кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розглянуте судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

Оцінюючи наведені в апеляційних скаргах доводи обвинуваченої ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо мотивів пом`якшення покарання, колегія суддів не вважає їх такими, які дають обґрунтовані підстави для призначення їм більш м`якого покарання, чого власне вони і бажають.

Так, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря-нарколога, наявністю пом`якшуючих її вину обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, наявністю обтяжуючих її вину обставин - рецидив злочинів та вчинення злочину відносно особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, наявністю пом`якшуючих його вину обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, наявністю обтяжуючих його вину обставин - рецидив злочинів та вчинення злочину відносно особи похилого віку.

А тому із врахуванням всіх цих даних суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 і обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ними нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі і з таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а розмір призначеного покарання, виходячи з положення ст. 414 КПК України, за переконанням колегії суддів, не можна вважати явно несправедливим через суворість.

На думку колегії суддів, призначене місцевим судом обвинуваченим ОСОБА_8 і ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром відповідає засадам призначення покарання, є необхідним і достатнім для їх виправлення, перевиховання та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе лише за умови призначення їм покарання у виді позбавлення волі реально на певний строк.

Призначене обвинуваченим ОСОБА_8 і ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для звільнення ОСОБА_8 і ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.75 КК України, колегія суддів не знаходить.

Що стосується вимог апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_8 і обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що їм необхідно призначити покарання не пов`язане з реальним строком позбавленням волі, так як вони усвідомлюють свою провину у вчиненому, щиро каються, активно сприяли розкриттю злочинів та просили врахувати ці обставини як пом`якшуючі їх вину, то колегія суддів вважає такі доводи безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки при призначенні їм покарання і так були враховані пом`якшуючі їх вину обставини.

Щодо доводів обвинувачених про необхідність застосування щодо них ст. 69 КК України, зокрема щодо ОСОБА_7 : оскільки він має малолітню дитину, постійне місце проживання та реєстрації, а також ряд тяжких захворювань і перебуваючи в місцях позбавлення волі, без систематичного застосування необхідних медикаментів він може померти, йому необхідне лікування в спеціалізованій лікарні під постійним наглядом лікаря інфекціоніста, щодо ОСОБА_8 : оскільки вівши такий спосіб життя вона стала хворіти, та на даний час має тяжкі захворювання, а саме СНІД IV стадії, хронічний гепатит «В» + «С», онкозахворювання жіночих органів, туберкульоз лімфовузлів, і без систематичного лікування вона може померти, а тому потребує спеціалізованого лікування в медичному закладі з постійним наглядом лікарів, що має стареньких батьків, і у разі перебування на волі вона обіцяє стати їм підтримкою. Також вона має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , за яким характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки з рідними, і застосування до неї такого покарання, як позбавлення волі позбавить її можливості лікування, влаштуватися на роботу та заробляти кошти, то колегія суддів вважає, що немає підстав, які б указували на те, що малолітня дитина перебуває на утриманні у обвинуваченого, а щодо тяжкого стану здоров`я обох обвинувачених, то колегія суддів також вбачає наявність даних про тяжкий стан здоров`я обох обвинувачених, про те вважає, що лише ці дані без врахування всіх інших даних, самі по собі, не можуть бути підставою для задоволення апеляційних скарг.

На думку колегії суддів, призначене місцевим судом обвинуваченим ОСОБА_8 і ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром відповідає засадам призначення покарання, є необхідним і достатнім для їх виправлення, перевиховання та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченим можливе лише за умови призначення їм покарання у виді позбавлення волі реально на певний строк.

Призначене обвинуваченим покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для звільнення ОСОБА_8 і ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.75 КК України, колегія суддів не знаходить.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не знаходить обґрунтованих підстав для зміни чи скасування вироку з мотивів, які указані в апеляційних скаргах обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2021 року, щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без зміни.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, та дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий:

Судді: