ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/65/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/368/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Привласнення, розтрата майна або
заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Володимир-Волинський Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової експертизи в сумі 980 гривень.
Згідно вироку, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі розпорядження Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області № 06/04-04-01 від 17.02.2012 був призначений на посаду начальника КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», що має юридичну адресу: Харківський район, смт. Безлюдівка, вул. Кооперативна, буд. 30, кв. 2, в зв`язку з чим будучи посадовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими й адміністративно-господарськими функціями, маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, які належать комунальному підприємству, всупереч рішення Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 30.11.2010 про заборону поховань мешканців інших населених пунктів та м. Харкова, у зв`язку з відсутністю місць на цвинтарях сел. Безлюдівка, розробив злочинний план спрямований на заволодіння грошовими коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», отриманими в якості внесків від громадян за поховання людей на цвинтарях с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, шляхом видачі громадянам підроблених касових ордерів про внесення ними грошових коштів за поховання родичів, та подальшого заволодіння вказаними грошовими коштами шляхом невнесення їх в касу підприємства.
З цією метою в період часу з 16.03.2012 по 10.08.2013 ОСОБА_7 укладав усні домовленості з громадянами, предметом яких було надання їм місць на цвинтарі, що розташоване за адресою: смт. Безлюдівка, вул. Чайковського, для поховання померлих родичів, а також місць на вищезазначеному кладовищі з позначкою «бронь на поховання», після чого отримував грошові кошти, які не вносив до каси КП «Безлюдівського виробничого управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_7 , звертав у свою користь і розпоряджався ними за власним розсудом, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівського виробничого управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 18300 грн.
Так ОСОБА_7 16.03.2012 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_8 усну домовленість, предметом якої було надання його померлому родичу ОСОБА_9 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського, а також місця на вищезазначеному кладовищі з позначкою «бронь на поховання». Далі ОСОБА_7 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами підприємства, діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами, підготував дві копії квитанцій прибуткового касового ордера, в яких вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень в кожній квитанції та отримав вказані гроші в сумі 3000 гривень від ОСОБА_8 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_7 звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 3000 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 03.04.2012 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_10 усну домовленість, предметом якої було надання її померлій родичці ОСОБА_11 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського, а також трьох місць на вищезазначеному кладовищі з позначкою «бронь на поховання». Далі ОСОБА_7 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами підприємства, діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами, підготував чотири копії квитанцій прибуткового касового ордера, в яких вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень в кожній квитанції та отримав вказані гроші в сумі 6000 гривень від ОСОБА_10 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_7 звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 6000 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 13.04.2012 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_10 усну домовленість, предметом якої було надання двох місць з позначкою «бронь на поховання» на кладовищі, що розташоване за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського. Далі ОСОБА_7 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував дві копії квитанцій прибуткового касового ордера, в яких вказав прямі витрати на заховання в сумі 100 гривень в кожній квитанції та отримав вказані гроші в сумі 200 гривень від ОСОБА_10 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_7 звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 200 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 21.01.2013 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_12 усну домовленість, предметом якої було надання її померлій родичці ОСОБА_13 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського. Далі ОСОБА_7 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував квитанцію прибуткового касового ордера, в якій вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень та отримав вказані гроші від ОСОБА_12 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_7 звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 1500 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , 10.04.2013 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_14 усну домовленість, предметом якої було надання її померлому родичу ОСОБА_15 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського, а також місця на вищезазначеному кладовищі з позначкою «бронь на заховання». Далі ОСОБА_7 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував дві копії квитанцій прибуткового касового ордера, в яких вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень в кожній квитанції та отримав вказані гроші в сумі 3000 гривень від ОСОБА_14 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_7 , звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 3000 гривень.
Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_7 17.05.2013 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_12 усну домовленість, предметом якої було надання місця з позначкою «бронь на поховання» на кладовищі, що розташоване за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського. Далі ОСОБА_7 в цей же день реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував квитанцію прибуткового касового ордера, в якій вказав прямі витрати на заховання в сумі 100 гривень, та отримав вказані гроші від ОСОБА_12 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_7 , звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 100 гривень.
Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_7 13.07.2013 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння бюджетними коштами, уклав з ОСОБА_16 усну домовленість, предметом якої було надання її померлій родичці ОСОБА_17 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського. Далі ОСОБА_7 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував квитанцію прибуткового касового ордера, в якій вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень, та отримав вказані гроші від ОСОБА_16 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_7 , звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 1500 гривень.
Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_7 10.08.2013 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_18 усну домовленість, предметом якої було надання її померлому родичу ОСОБА_19 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського, а також місця на вищезазначеному кладовищі з позначкою «бронь на заховання». Далі ОСОБА_7 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував дві копії квитанцій прибуткового касового ордера, в яких вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень в кожній квитанції, та отримав вказані гроші в сумі 3000 гривень від ОСОБА_18 , які не вніс до каси КП « Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_7 звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 3000 гривень.)
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України, що потягло неправильне та безпідставне звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 191 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд при призначенні покарання із застосуванням ст. 75 КК України не в повному обсязі врахував, що ОСОБА_7 вчинив 8 епізодів тяжких злочинів, завдавши матеріальну шкоду державним інтересам в особі КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 18300 грн.

Крім того, вказує що вирок місцевого суду в даному кримінальному провадженні вже скасовувався ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017 року із вказівкою про безпідставне застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, а відтак судом порушено вимоги ч.3 ст. 415 КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду - без змін. Вказує, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій є обґрунтованим, необхідним для можливого перевиховання обвинуваченого, профілактики та попередження вчинення нових злочинів, що відповідає тяжкості злочинів. Звільняючи від призначеного покарання на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд врахував те, що він вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав, щиро розкаявся, завдану шкоду відшкодував в повному обсязі, потерпілі не мають до нього жодних претензій.

Зазначає, що запропонована прокурором міра покарання є занадто суворою та такою, яка на тривалий строк позбавить його волі, внаслідок чого він втратить соціальні зв`язки із суспільством та не зможе належним чином піклуватися та утримувати свою родину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги та просив залиши вирок суду без змін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно п.9 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №7від 24.10.2003«Про практикупризначення судамикримінального покарання» передбачено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Названі вимоги судом першої інстанції дотримані.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання місцевий суд врахував встановлено що ОСОБА_7 раніше не судимий, ОСОБА_7 має вищу освіту, є пенсіонером за віком, одружений, за місцем проживання характеризується з задовільного боку.

З 17.02.2012 по 16.08.2013 працював на посаді начальника КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», за місцем роботи характеризувався з позитивного боку.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнав щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій, добровільне відшкодування завданого збитку у повному обсязі, що підтверджується довідкою КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» від 04.07.2014, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Більше того, як вбачається із оскаржуваного вироку суд першої інстанції розглядав можливість застосування до обвинуваченого покарання у виді обмеження волі, проте таке покарання не було призначено лише з тих підстав, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент ухвалення вироку досяг пенсійного віку, відтак призначення такого виду покарання суперечить вимогам ч. З ст. 61 КК.

Таким чином, призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі фактично носило вимушений характер, та свідчить про меншу ступінь його суспільної небезпеки ніж у випадку коли суд первинно дійшов би висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Віршуючи застосувати до обвинуваченого інститут звільнення від відбування покарання суд достатньо мотивував таке рішення.

Так судом встановлено, що з моменту вчинення злочину пройшов тривалий проміжок часу, протягом якого обвинувачений нових злочинів не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Назване суд оцінив як тенденцію обвинуваченого до законослухняної поведінки, становлення на шлях виправлення.

Такі твердження суду в апеляційній скарзі не оспорюються.

Більше того судом першої інстанції при застосуванні до обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням суд прийняв таке рішення із урахуванням положень ст. 5 КК України відносно вимог ст. 75 КК України у редакції яка діє нині в частині заборони її застосування щодо корупційних злочинів.

Прокурор в апеляційній скарзі не вказує на порушення судом умов та підстав звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, які передбачені диспозицією ст. 75 КПК України, оскільки в частині першій цієї статті законодавцем передбачено чіткий та вичерпний перелік підстав, наявність яких обумовлює можливість застосування судом зазначеного кримінального закону.

За таких обставин, висновки суду, що зазначені ним у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням є слушним, оскільки судом першої інстанції об`єктивно встановлені обставини, які свідчать про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання з випробуванням та відсутність законодавчих заборон для прийняття такого рішення.

В апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду прокурором не надано будь-яких відомостей, які б спростовували вищезазначені об`єктивні дані, що стали підставою для застосування судом першої інстанції норм ст.75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 та думку колегії суддів, прокурор безпідставно та помилково вказує на неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону, а саме ст. 75 КК України, ставлячи під сумнів дискреційні повноваження суду.

Твердження апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції при новому розгляді даного провадження після скасування вироку суду вимог ст. ч.3 ст. 415 КПК України також є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження первісно ОСОБА_7 органом досудового розслідування висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.190 КК України.

За цим обсягом обвинувачення вироком Харківського районного суду Харківської області від 26.06.2017 року ОСОБА_7 був засуджений до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на 2 роки та звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017 року названий вирок скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Також в даній ухвалі міститься вказівка про те, що злочини, передбачені ч.1 ст. 366 КК України, вчинив у період з 17.02.2012 по 1.11.2013 року, тобто на момент постановлення вироку 23.06.2017 року, строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за цими злочинами сплинули.

Отже суд, не застосувавши вимоги ст.49 КК України, постановив вирок з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Також колегія суддів, у цьому ж рішенні вважала обґрунтованими також доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, внаслідок безпідставного застосування ст. 75 КК України та скасовуючи вирок і призначаючи новий розгляд зазначила, що за умови підтвердження такого ж обсягу обвинувачення ОСОБА_7 рішення про його звільнення від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України слід вважати необґрунтованим, а покарання - явно несправедливим унаслідок м`якості.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

В той же час ухвалою Харківського районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.190 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000524 від 11.02.2014 в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.190 КК України.

Таким чином, оскаржуваний нині вирок за яким ОСОБА_7 засуджено лише за ч.3 ст. 191 КК України, а відтак містить істотно менший обсяг обвинувачення за яким його визнано винним, порівняно із попереднім вироком, який скасовано судом апеляційної інстанції з вказівкою про необхідність призначення реального покарання за умови підтвердження того ж обсягу обвинувачення.

За таких обставин нема підстав вважати, що місцевий суд ухвалив вирок та застосував до обвинуваченого інститут звільнення від відбування покарання всупереч вказівкам суду апеляційної інстанції, які є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Відтак оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування за доводами апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 417,418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий
Судді: