Провадження № 1-кс/752/9794/21
У Х В А Л А

06.12.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001085 від 06.12.2020 р.,

в с т а н о в и в:

прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001085 від 06.12.2020 р.

Клопотання обґрунтовано тим. що Київською міською прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001085 від 06.12.2020 за підозрою ОСОБА_5 у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці громадянином суб`єктом підприємницької діяльності, що спричинило загибель людини, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України.
Проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні доручено слідчій групі слідчого управління ГУ Національної поліції у м. Києві та визначено місцем проведення досудового розслідування Голосіївський район міста Києва, за місцем знаходженням адміністративної будівлі Головного управління Національної поліції у місті Києві, за адресою: вулиця Антоновича, 114, місто Київ.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи фізичною особою-підприємцем (суб`єктом підприємницької діяльності) порушив вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, що спричинило загибель ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступних обставин.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про охорону праці» під час укладання трудового договору роботодавець повинен проінформувати працівника під розписку про умови праці та про наявність на його робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, можливі наслідки їх впливу на здоров`я та про права працівника на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору. Працівнику не може пропонуватися робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров`я. До виконання робіт підвищеної небезпеки та тих, що потребують професійного добору, допускаються особи за наявності висновку психофізіологічної експертизи.
Статтею 8 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, а також роботах, пов`язаних із забрудненням або несприятливими метеорологічними умовами, працівникам видаються безоплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту, а також мийні та знешкоджувальні засоби. Працівники, які залучаються до разових робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварій, стихійного лиха тощо, що не передбачені трудовим договором, повинні бути забезпечені зазначеними засобами. Роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок придбання, комплектування, видачу та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці та колективного договору. У разі передчасного зношення цих засобів не з вини працівника роботодавець зобов`язаний замінити їх за свій рахунок. У разі придбання працівником спецодягу, інших засобів індивідуального захисту, мийних та знешкоджувальних засобів за свої кошти роботодавець зобов`язаний компенсувати всі витрати на умовах, передбачених колективним договором. Згідно з колективним договором роботодавець може додатково, понад встановлені норми, видавати працівникові певні засоби індивідуального захисту, якщо фактичні умови праці цього працівника вимагають їх застосування.

Крім того, статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме:

-створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання;

-розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці;

-забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються;

-впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо;

-забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом;

-забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин;

-організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів;

-розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці;

-здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці;

-організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці;

-вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 18 Закону України «Про охорону праці» визначено, що працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії. Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці. Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. Посадові особи, діяльність яких пов`язана з організацією безпечного ведення робіт, під час прийняття на роботу і періодично, один раз на три роки, проходять навчання, а також перевірку знань з питань охорони праці за участю профспілок. Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці. У разі виявлення у працівників, у тому числі посадових осіб, незадовільних знань з питань охорони праці, вони повинні у місячний строк пройти повторне навчання і перевірку знань. Вивчення основ охорони праці, а також підготовка та підвищення кваліфікації спеціалістів з охорони праці з урахуванням особливостей виробництва відповідних об`єктів економіки забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки, в усіх навчальних закладах за програмами, погодженими із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до вимог ст. 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Відповідно до пункту 4.2 Державних будівельних норм України «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» (ДБН А.3.2-2-2009) під час зведення будівельних об`єктів повинні бути вжиті заходи для запобігання впливу на працівників та населення виробничих факторів. За можливості впливу таких факторів необхідно розробити та реалізувати заходи відповідно до вимог цих норм, інших нормативних документів, нормативно-правових актів.
Відповідно до пункту 4.15 Державних будівельних норм України «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» (ДБН А.3.2-2-2009) перед початком робіт генпідрядник (субпідрядник, підрядник) повинен визначити небезпечні для людей зони, в яких існує постійний вплив або може існувати потенційний вплив небезпечних факторів, що пов`язані чи не пов`язані з характером робіт, що виконується.
Відповідно до пункту 4.19 Державних будівельних норм України «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» (ДБН А.3.2-2-2009) зони потенційно небезпечних факторів повинні мати сигнальне огородження згідно з ГОСТ 23407.
За необхідності виконання будівельно-монтажних робіт у цих зонах у ПВР повинні бути передбачені організаційно-технічні заходи з безпеки праці.
Відповідно до пункту 7.3.3 Державних будівельних норм України «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» (ДБН А.3.2-2-2009) під час виконання будівельно-монтажних робіт необхідно застосувати переважно інвентарні засоби підмощування.
В окремих випадках допускається застосування неінвентарних засобів підмощування, конструкція яких визначена у проекті виконання робіт.
Відповідно до пункту 7.3.5 Державних будівельних норм України «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» (ДБН А.3.2-2-2009) риштування, конструкція яких не забезпечує власної стійкості, необхідно прикріпити до споруди засобами, зазначеними у технічній документації заводу-виробника, або в проектно-технологічній документації на установлення риштовання.
За відсутності вказівок щодо закріплення риштовань їх кріплення до стін споруди необхідно здійснювати не менше ніж через один ярус для верхніх стояків, через два прогони для верхнього ярусу й одного кріплення на кожних 50 метрів квадратних проекції поверхні риштувань на фасад споруди.
Не допускається кріплення риштовань до парапетів, карнизів, балконів, інших виступних частин споруди.
Відповідно до пункту 7.3.9 Державних будівельних норм України «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» (ДБН А.3.2-2-2009) у місцях піднімання людей на риштовання повинні бути вивішені плакати, на яких зазначено схеми навантажень, їх величини, а також схеми евакуації працівників на випадок аварійних ситуацій.
Відповідно до пункту 7.3.10 Державних будівельних норм України «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» (ДБН А.3.2-2-2009) засоби підмощування повинні бути зроблені з рівних робочих настилів із зазором між дошками не більше ніж 5 мм, а у разі розміщення настилу на висоті 1,3 м та вище встановлювати огорожі з суцільною бортовою обшивкою по низу.
Висота огорожі повинна бути не менше ніж 1,1 м, бортові обшивки не менше ніж 0,15 м, відстань між горизонтальними елеменентами огорожі не більше ніж 0,5 м.
Встановлено, що 25.09.2020 між ТОВ «Мобільне спеціалізоване БМУ №87 «Антисептик» та ФОП ОСОБА_5 укладено договір № 25092020 про виконання робіт з реконструкції будівлі літера «В» за адресою: м. Київ, вул. Резервна, 29.
У подальшому, ОСОБА_5 вирішив залучити до виконання робіт з реконструкції вищевказаного об`єкту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

06.12.2020 близько о 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 привів на об`єкт реконструкції по вул. Резервній, 29 літера «В» у м. Києві ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою ознайомлення останніх з обсягом виконання робіт по влаштуванню монолітного поясу та кладку стін будівлі літери «В» за вказаною адресою, після чого покинув зазначений об`єкт, залишивши ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на даному об`єкті самих.

Разом з цим, у ході досудового розслідування встановлено, що в крові ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,73 проміле, що за життя відповідало сильному алкогольному сп`янінню.

Таким чином, ОСОБА_5 допустив до об`єкту реконструкції осіб, без укладення трудових договорів, проведення інструктажів з охорони праці та не забезпечивши засобами індивідуального захисту, не переконавшись в надійності та безпечності встановленого риштування, не встановивши сигнальних знаків щодо небезпечності вказаної ділянки. При цьому, ОСОБА_6 ОСОБА_5 допустив до об`єкта реконструкції у стані сильного алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_6 близько о 12 год. 00 хв. знаходячись на зазначеному об`єкті побачив будівельні риштовання, які були розташовані з зовнішньої сторони будівлі літери «В», та заліз на них. В результаті таких його дій тане надійно закріплена ОСОБА_5 стійка даних риштовань посунулися, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на землю та помер на місці від отриманих тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_5 06 грудня 2020 близько 12 год. 00 хв. будучи громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності та особою, яка зобов`язана дотримуватися вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, за адресою: м. Київ, вул. Резервна, 29 в порушення вимог ст. 5, ст. 13, ст. 18 ЗУ «Про охорону праці»; ст. 24 Кодексу законів про працю України; ч. 1 ст. 877 Цивільного кодексу України; п.п. 4.2, 4.15, 4.19, 7.3.3, 7.3.5, 7.3.9, 7.3.10 Державних будівельних норм України «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» (ДБН А.3.2-2-2009) не бажаючи та не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своєї діяльності, хоча повинен був і міг їх передбачити, не виконав покладені на нього обов`язки по дотриманню вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, допустив до об`єкта реконструкції по вул. Резервній, 29 літера «В» у м. Києві у стані сильного алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , який виліз на не надійно влаштовані будівельні риштовання, стійка яких посунулась, внаслідок чого останній впав та загинув на місці.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення 31 серпня 2021 року повідомлено про підозру ОСОБА_5
30.11.2021 Голосіївським районним судом м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, в межах строку досудового розслідування тобто до 07.12.2021.
На теперішній час Київською міською прокуратурою вирішується питання про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 07.01.2021.
Посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не перестали існувати, а також неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів, прокурор просить продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам.

В ході судового розгляду прокурор підтримала клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обгрунтованість пред`явленої підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України у даному кримінальному провадженні, які не перестали існувати. Також прокурор зазначила, що 02.12.2021 р. стороні захисту були відкриті матеріали кримінального провадження та виконуються вимоги ст.290 КПК України, однак для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків прокурор просить продовжити тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки відсутні докази того, що ризики існують, а також зазначив, що сторона захисту не повідомлена про відкриття матеріалів кримінального провадження.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001085 від 06.12.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 06.12.2020 близько о 12 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Резервна, 29, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , впав з будівельних лісів (стійок), в результаті чого отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

22.10.2021 р. досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001085 від 06.12.2020 було зупинено та ОСОБА_5 оголошено у розшук.

30.11.2021 р. кримінальне провадження було відновлено та ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, відповідно до якої кваліфікація дій підозрюваного змінена на ч.2 ст.271 КК України.

30.11.2021 р. відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покладено обов`язки, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України. Строк дії ухвали визначено до 07.12.2021 р.

02.12.2021 р. були відкриті матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

Згідно з ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Як встановлено в ході судового розгляду на момент розгляду клопотання відкриті матеріали досудового розслідування ля ознайомлення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В силу положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Під час розгляду клопотання встановл ено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу крім наявності обгрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, слідчий суддя приймає до уваги обставини, що характеризують особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійний дохід.
Також слідчий суддя приймає до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , який відповідно до положень ст.. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.
В ході розгляду клопотання не знайшло свого підтвердження посилання прокурора на наявність ризику щодо можливого приховування доказів та перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин органом досудового розслідування не надано, а також слідчий суддя враховує, що фактично всі слідчі дії проведені, і органом досудового розслідування відкриті матеріали кримінального провадження.
Наявність існування ризику щодо можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що підозрюваний уникав від явки до слідчого за викликом, можливого впливу на свідків з метою зміни ними показів, на яких грунтується підозра, в сукупності з обставинами, викладеними в ст.178 КПК України, дає підстави для висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Крім того, продовжуючи строк тримання підозрюваного під домашнім арештом, вважаю за необхідне продовжити дію обов`язків, передбачені п.п.1,3,4 ст. 194 КПК України.

З врахуванням викладених обставин в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 181, 182, 183, 193-196, 199, 369-372 КПК України,

у х в а л и в:

клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001085 від 06.12.2020 р. задовольнити.

Продовжити тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під домашнім арештом, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язавши:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, однак зазначений строк не може перевищувати двох місяців.

Ухвалу надіслати на виконання до управління поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя