Провадження №1-кп/522/2139/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №00000395, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2021 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мотовилівки, Любарського району, Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7

потерпілої, та законного представника

неповнолітньої

потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,

захисника

обвинуваченого ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , та їх спільною неповнолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , та є учасниками сімейних відносин, які регулює Сімейний кодекс України згідно до ч.1 ст.2 вказаного кодексу.

Починаючи з квітня місяця 2021 року (більш точно дата не встановлена), ОСОБА_3 , ніде не працюючи, та не маючи постійного заробітку, через невдоволення своїм життям, внаслідок зловживання алкогольними напоями, створив своїй дружині нестерпні умови проживання, шляхом застосування до неї домашнього насильства, та постійного з`ясування стосунків на вказаному ґрунті у присутності неповнолітньої дитини.

Зокрема ОСОБА_3 , починаючи з квітня місяця 2021 року по кінець червня місяця 2021 року, систематично (декілька разів на тиждень), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в присутності їх неповнолітньої дитини, завдав своїй співмешканці фізичних та моральних страждань, а саме застосовував до неї:

-фізичне насильство, яке полягало в навмисному завданні їй ляпасів,

стусанів, штовхання, шарпання за одежу , які завдавали потерпілій фізичного

болю без спричинення тілесних ушкоджень;

-психологічне насильство, яке полягало в нецензурній лайці на адресу

співмешканки, та її неповнолітньої доньки, принижуючи та ображаючи їх

особисту гідність, систематичні погрози застосування фізичного насильства під

час яких він систематично пошкоджував побутові речі, які знаходились в

квартирі.

Оскільки зазначені дії ОСОБА_3 вчиняв в присутності неповнолітньої дитини, ОСОБА_8 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_7 були вимушені були покидати місце свого мешкання, та викликати співробітників поліції.

Зважаючи на вказані систематичні факти домашнього насильства з боку

ОСОБА_3 уповноваженими співробітниками поліції, які прибували на виклики ОСОБА_8 за фактами зазначених протиправних дій, з врахуванням

існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, було

складено: вісім протоколів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, з яких 5 розглянуто судом, та він ухвалами суду був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Крім того, за аналогічними вище описаним фактами домашнього насильства ОСОБА_8 неодноразово викликала співробітників поліції, якими стосовно ОСОБА_3 винесено ще 4 термінових заборонних приписів стосовно кривдника, а саме:

-від 22.04.2021 року із зобов`язанням зборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою,
-від 05.05.2021 року із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи,
-від 24.05.2021 року із зобов`язанням зборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою,
-від 14.06.2021 року із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи.

За вище описаними фактами сімейного насильства, а також за порушення заборонних приписів, ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі постанов Приморського районного суду м. Одеси, а саме:
-27.04.2021 року за вчинення 19.04.2021 року, та 20.04.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), та було застосовано адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 60 годин,
-07.05.2021 року за вчинення 02.05.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення - штрафу в сумі 510 грн.,
-17.06.2021 року за вчинення 14.06.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в сумі 340 грн.,
-23.06.2021 року за вчинення 15.06.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в сумі 680 грн.,
-23.06.2021 року за вчинення 16.06.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в сумі 680 грн.

В результаті вище описаних систематичних фактів домашнього насильства з боку ОСОБА_3 , в період часу з квітня 2021 року, та до 28.06.2021 року, які мали місце в присутності неповнолітньої дитини потерпілій ОСОБА_8 були завдані фізичні, та психологічні страждання, які призвели до погіршення якості життя потерпілих ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 .

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувались, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що він раніше не судимий.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту, громадських робіт, або обмеження волі не буде достатнім для виправлення указаного обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності вище зазначених двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити указаного обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає недоцільним покладення на обвинуваченого ОСОБА_3 додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень цим обвинуваченим.

У зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Керуючись ст.ст.331, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті позбавлення волі строком на 1 /один / рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 29.11.2021 року.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

29.11.2021