КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5752/2021 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного з використанням відеоконференцзв`язку з Приморським районним судом м. Одеси матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишено без задоволення.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 просить внести відомості про вчинення суддями Миколаївського апеляційного суду кримінального правопорушення в результаті незгоди з постановленим судовим рішенням, у той час як незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою її скаргу задовольнити та зобов`язати начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 або іншу службову особу виконати процесуальні дії за розглядом заяви про злочин № 138587-20 від 21.07.2020 згідно КПК України, а саме відповідно до ч.1 ст.214 КПК України внести відомості по заяві № 128587-20 від 21.07.2020 про кримінальні правопорушення до ЄРДР, відповідно до ч.2 ст.56, ч.1 ст.214 КПК України видати заявнику витяг з ЄРДР кримінального провадження, відкритого по заяві, а також відповідно до ч.2 ст.55 КПК України видати памятку про права та процесуальні обов`язки потерпілої.

Також заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що судове засідання відбулось 09.08.2021 за її відсутності, а копію ухвали вона отримала 16.09.2021 на заяву.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до матеріалів скарги, ОСОБА_6 16 вересня 2021 року отримала копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року, яка була постановлена без її участі, та подала на неї апеляційну скаргу 20 вересня 2021 року, тобто в строк, передбачений ст. 395 КПК України, а отже не порушила його.

Як вбачається з матеріалів провадження,21.07.2020 ОСОБА_6 звернулась до Офісу Генерального прокурора з заявою про вчинення кримінального правопорушення суддями Миколаївського апеляційного суду.

Втім, відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора внесені не були, і на адресу заявника направлено Лист ОГП про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, у зв`язку з чим 02.08.2021 ОСОБА_6 звернулася в порядку ст. 214 КПК України до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення. В задоволенні скарги ОСОБА_6 суд 1-ї інстанції відмовив і з таким рішенням погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Так, положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, дізнавача, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Поряд з цим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Так, залишаючи вказану скаргу ОСОБА_6 без задоволення, слідчий суддя послався на те, що всі її доводи пов`язані з незгодою заявника із прийнятим судовим рішенням та не є повідомленням про злочини, оскільки містять інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження і не містить конкретних даних про вчинення кримінальних правопорушень, а тому не може бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку ст.214 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені".

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Так, втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання (пункти 10 і 11).

Суд 1-ї інстанції правильно врахував Висновок Судової палати у кримінальних справах ВСУ щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013, згідно із яким для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ст. 1 Кримінального кодексу України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.

При цьому, у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про статус суддів" (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 1 грудня 2004 р. № 19-рп/2004 Конституційний Суд України визначив, що "недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом". Відповідно до положення ч. 1 ст. 126 Конституції України зміст недоторканності суддів як умови виконання ними професійних обов`язків не обмежується визначеною у ч. 3 цієї статті гарантією, згідно з якою суддя не може бути без згоди Верховної Ради України затриманий чи заарештований до винесення обвинувального вироку судом.

Отже, доводи ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону і слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 , у зв`язку з чим ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року має бути залишена без зміни, а подана апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишено без задоволення без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4