Провадження № 1-кс/686/2578/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому клопотання слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУ НП України в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001553,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2022 слідчий ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУ НП України в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим із прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного, який не заперечив щодо його задоволення, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.08.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001553 зареєстровано кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України.

19.03.2022 року ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме про те, що «18.08.2021 близько 00 год. 55 хв. водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем «VolkswagenGolf» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні якого знаходився пасажир ОСОБА_6 , рухаючись по вул. Леоніда Смолінського, смт. Летичів, зі сторони вул. Горького, в порушення вимог пп. 10.1, 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України, відволікся від керування, внаслідок чого на Т-подібному перехресті, повертаючи ліворуч з вул. Леоніда Смолінського в напрямку вул. Автопарківської допустив з`їзд на праве узбіччя з подальшим наїздом передньою частиною керованого автомобіля «VolkswagenGolf» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на нерухому перешкоду (дерево).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_5 вимог Правил дорожнього руху, пасажир автомобіля «VolkswagenGolf» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді:

- рани правої кисті, яка загоїлась із залишенням рубця, за своїм характером відносяться до ступеня ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я від 7до 21 дня;

- осадження правої гомілки, садна м`яких тканин грудної клітки в сукупності та кожне окремо відносяться до ступеня ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів;

- закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді чисельних ран голови (лобної ділянки, правої брови, верхньої повіки правого ока), що загоїлись із залишенням рубців та призвели до рубцевої деформації і дефекту верхньої повіки правого, лагофтальму, ксерозу рогівки, іррегулярного астигматизму рогівки правого ока зі зниженням гостроти зору на правому оці до 0,2, в сукупності за своїм характером відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але які спричинили стійку втрату загальної працездатності менш ніж на одну третину, а саме від 10% до 33%. Так як, рубцеві зміни на лобі, брові з права невиправні, оскільки потребують розсмоктуючої терапії і операції дермабразії та дефект верхньої повіки правого ока теж невиправний, бо потребують операції пластики повіки клаптем на ніжці, тому закрита черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді чисельних ран голови (лобної ділянки, правої брови, верхньої повіки правого ока), що загоїлись із залишенням рубців та призвели до рубцевої деформації і дефекту верхньої повіки правого, лагофтальму, ксерозу рогівки, іррегулярного астигматизму рогівки правого ока зі зниженням гостроти зору на правому оці до 0,2, в сукупності можуть бути розцінені як ТЯЖКІ тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає у наступному: 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; 12.2 У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 ».

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 18.08.2021; протоколом допиту свідка працівника Летичівської підстанції ЕМД ОСОБА_7 від 07.10.2021; протоколом допиту свідка працівника ДСНС ОСОБА_8 від 07.10.2021; протоколом допиту свідка працівника ДСНС ОСОБА_9 від 07.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.10.2021; протоколом допиту свідка працівника СРПП ВП№3 смт. Летичів ОСОБА_11 від 08.10.2021; протоколом допиту свідка працівника СРПП ВП№3 смт. Летичів ОСОБА_12 від 08.10.2021; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.10.2021; протоколом огляду предмету, а саме відеозапису із нагрудних відео реєстраторів працівників поліції СРПП ВП№3 смт. Летичів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 08.10.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 06.09.2021; висновком експерта №2 від 15.02.2022 комісійної судово-медичної експертизи; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 11.01.2022; висновком експерта № СЕ-19/123-22/1521-ІТ від 23.02.2022 судової інженерно-транспортної експертизи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років або без такого.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_5 має намір ухилятися від слідства, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя (W v. Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Оцінюючи ризик переховування від органів досудового розслідування, слідчим суддю враховується, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений та утримує малолітню дитину.

На розгляд клопотання підозрюваний з`явився за першою вимогою самостійно. Спроб ухилення від явки на виклик до слідчого судді не вчиняв.

За таких обставин, вважаю, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на даному етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження не є доведеним.

Не доведений у судовому засіданні також і ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки у клопотанні не міститься жодного обґрунтування вказаного ризику.

Разом з тим, слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 не працює, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню доньку, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 години до 06:00 з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Обов`язки, визначені ст. 194 КПК України, слідчий суддя не покладає на підозрюваного у зв`язку із озвученою прокурором у судовому засіданні позицією щодо відсутності потреби у їх накладенні.

Строк домашнього арешту слід визначити в межах строків досудового розслідування, а саме по 19.05.2022 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, строком по 19.05.2022 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 години до 06:00 години з покладенням на нього обов`язку прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Ухвала діє по 19.05.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 28.03.2022.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1