Справа № 496/1605/20
Провадження № 1-кп/496/193/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000365 від 17.04.2020 р. та № 0000223 від 07.06.2017 р. за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костирка Бериславського району Херсонської області, неодруженого, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, засудженого Бериславським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 185 ККУ до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 ККУ звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення злочину військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебував на посаді кулеметника 3 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», -

обвинуваченогоу вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді старшого стрільця - зенітника зенітно ракетного відділення зенітно ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», 15.06.2016 р., о 08:00 годині, в порушення ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду крім воєнного стану, не з`явився на військову службу без поважних причин, з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 10.04.2020 р., проводивши час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Крім того, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді кулеметника 3 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), в порушення вимог ст. ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилення від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 03.07.2017 р., о 08 год. 30 хв., без поважних причин, не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), та ухилявся від проходження військової служби до 10.04.2020 р., проводивши час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах та встановлені при судовому розгляді, не оспорюючи доказів, здобутих органами досудового розслідування.

Прокурор та обвинувачений в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та дослідженням характеризуючих матеріалів. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України, а тому визнання обвинуваченим винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням викладених обставин суд вирішив за недоцільне дослідження інших доказів у провадженні.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винний у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до ст. 12 КК України злочин за ч. 4 ст. 407 КК України відноситься до тяжкого злочину.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, ту обставину, що тяжких наслідків від скоєного не настало, особу обвинуваченого, а саме: відношення обвинуваченого до скоєного ним злочину, який усвідомив негідність вчиненого ним діяння і критично оцінює скоєне, готовий нести відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України в ході судового розгляду не встановлено.

ОСОБА_4 не перебуває на обліку у нарколога, психіатра, згідно службової характеристики за час проходження служби зарекомендував себе з негативної сторони, раніше судимий Бериславським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КПК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому можливо та слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Речові докази по справі відсутні.

Витрати на експертні дослідження відсутні.

Керуючись ст. ст. 372, 374 КПК України, ст.ст. 12, 50, 67, ч. 4 ст. 407 КК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1, 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1