пр. № 1-кп/366/244/2021
ЄУН № 336/2980/20
ВИРОК
Іменем України
08 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України,не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2013 року за ст 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуваннями строком на 1 рік;

вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2014 року за ст. 190 ч. 2 КК України із застосування ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі (звільнився 06.07.2015 року умовно-достроково на 5 місяців 10 днів);

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2019 року за ст. 190 ч. 2 КК України до штрафу в сумі 1700 гривень,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03 травня 2020 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Гуртожиток» по вул. Полякова у м. Запоріжжя, шляхом зловживання довірою раніше знайомого йому ОСОБА_6 , під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, заволодів належним ОСОБА_6 телефоном Samsung Galaxy A30s модель SM-F307FZKVSEK в корпусі чорного кольору вартістю 5461,55 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши суду, що з потерпілим був знайомий. Того вечора він зустрів ОСОБА_6 на зупинці громадського транспорту по вул. Полякова у м. Запоріжжя та будучи наркозалежним, потребуючи грошових коштів, вирішив заволодіти телефоном потерпілого, для чого попросив у ОСОБА_6 телефон для здійснення дзвінка, а під час розмови, скориставшись тим, що потерпілий відвернув увагу, пішов з місця події, після чого вимкнув телефон, дістав картку та попрямував до ломбарду, де здав телефон, отримавши приблизно 1100 гривень.

Потерпілий в судове засідання не прибув, під час підготовчого судового засідання не мав заперечень проти затвердження угоди про примирення.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд, враховуючи положення ст. 337 КПК України та згоду учасників провадження щодо кваліфікації дій обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії як умисне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, скоєне повторно, за ст. 190 ч. 2 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину.

Також судом враховується, що ОСОБА_4 раніше судимий, не перебуває на обліку у психіатричному диспансері, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, офіційно не працює.

В ході досудового слідства 12.06.2020 року між потерпілим та обвинуваченим укладено угоду про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України, не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, кваліфікація злочину вірна. Сторонами в судовому засіданні заявлено про затвердження зазначеної угоди та призначення визначеного нею покарання, підтверджено, що укладення угоди було добровільним, а судом роз`яснені наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання.

Прокурор та захисник не заперечували проти затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Вивчивши умови укладеної угоди, суд вважає, що вона за своїми формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, тому може бути затверджена судом.

Судом не вирішується питання про судові витрати та про речові докази за відсутності в матеріалах кримінальної справи відомостей про такі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 475 КПК України, ст. 190 ч. 2 КК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 12.06.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі у 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Копію вироку учасники судового провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1