Справа № 453/1402/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1038/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, дистанційно, в режимі відеоконференції із ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0000696 відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року, клопотання прокурора прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської області ОСОБА_10 задоволено.
Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Сколе, Стрийського району Львівської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимому, не одруженому, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком на 60 днів без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали становить 60 днів, тобто до 04 січня 2022 року включно.
Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , так як є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі останній матиме можливість перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, судом береться до уваги те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час не змінились.
На дану ухвалу захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби за адресою реєстрації та проживання його матері ОСОБА_11 , а саме: АДРЕСА_1 .
Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а застосований судом до обвинуваченого запобіжний захід є надто суворим. Зазначає, що Сколівським районним судом Львівської області стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений необгрунтовано, оскільки цей запобіжний захід для нього, враховуючи стан його здоров`я, є занадто суворим, і як наслідок суду необхідно було застосувати більш м`який запобіжний захід, який не був би пов`язаний із позбавленням волі. Крім того, вказує, що суд не врахував що ОСОБА_6 з місця події не втік, був учасником огляду місця події та транспортних засобів (поки дозволяв стан здоров`я), від проходження у подальшому медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів не відмовлявся, тобто належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки. Вважає, що в суду є усі об`єктивні підстави для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та надасть йому можливість продовжити амбулаторне лікування та вразі необхідності стаціонарне лікування і хірургічні втручання, реабілітаційне лікування тощо.
На апеляційний розгляд потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не з`явилися, проте подали заяви про розгляд даної справи у їх відсутності та просили ухвалу суду першої інстанції про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою залишити без змін.
Заслухавши доповідача, думку захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 про задоволення апеляційної скарги, підтриману обвинуваченим ОСОБА_6 , міркування прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали контрольного провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
І, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 вірно прийняв до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до десяти років.
При цьому, суд першої інстанції, враховуючи особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4 ст. 177 КПК України, а також те, що дані ризики не зменшилися, та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винним у вчиненні вказаних кримінального правопорушення, те, що судове провадження на даний час не завершене, що в свою чергу, перешкоджає завершенню судового слідства до закінчення дії попередньої ухвали, враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, прийшов до обгрунтованого висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою на 60 днів.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що ризики зазначені в ст. 177 КПК України відпали.
Як вбачається з клопотання про продовження строку тримання під вартою таке відповідає вимогам ст. 199 КПК України, зокрема містить у собі короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , правову кваліфікацію кримінального правопорушення, виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, посилання на ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, та обґрунтування того, що такі продовжують існувати та не зменшилися, обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Що стосується доводів апелянта щодо незаконності ухвали, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Наявність ряду захворювань у обвинуваченого ОСОБА_6 , на які покликається апелянт в апеляційній скарзі, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Крім того, як вбачається із долученої до матеріалів справи адвокатом ОСОБА_7 , довідки філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Львівській області, ОСОБА_6 на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні у Львівській багатопрофільній лікарні №19, приймати участь у слідчих та процесуальних діях, судових засіданнях чи пересуватися (без сторонньої допомоги та спецавтомобіля) не може, проте стан здоров`я задовільний, отримує відповідне та рекомендоване лікування.0
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката ОСОБА_7 не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 04 січня 2022 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: