У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.09.2021 Справа №607/15667/21

провадження № 1-кс/607/5172/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000465 від 21 жовтня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження № 0000465 від 21 жовтня 2020 року, із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000465 від 21 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що в ОСОБА_4 в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із змінами та доповненнями, виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, 06 листопада 2020 року близько 19 год. 13 хв., перебуваючи поруч із магазином продовольчих та господарських товарів «Копійочка», який розташований по АДРЕСА_2 , маючи в наявності незаконно придбані таблетки оранжевого кольору із надписом «PP» - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін), які відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса яких в перерахунку на діючу речовину становить 2,0040 грама, незаконно збув їх ОСОБА_7 ( анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти у сумі 5000 гривень.

Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15 лютого 1995 року із змінами та доповненнями та Списку №2, Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року із змінами та доповненнями, МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено.

Згідно Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 1 серпня 2000 року, МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін), які відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 2,0040 грама, являється великим розміром.

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, у ОСОБА_4 в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із змінами та доповненнями, виник злочинний умисел направлений на незаконне виготовлення, зберігання, перевезення з метою збуту психотропної речовини амфетамін, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 14 червня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , вступив у злочинну змову із ОСОБА_8 , направлену на незаконне виготовлення, зберігання та перевезення психотропної речовини амфетаміну, з метою збуту.

З метою виконання своїх злочинних дій, 15 червня 2021 року, близько 13 год. 35 хв., ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з метою збуту незаконно виготовленої ними психотропної речовини - амфетаміну, за допомогою автомобіля марки «OpelAstra» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 перевозили її із села Синява, Тернопільського району, Тернопільської області у місто Тернопіль.

15 червня 2021 року близько 13.45 год., в ході проведення, на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду, обшуку у автомобілі марки OpelAstra» 2009 року випуску, сірого кольору, із державним номерним знаком НОМЕР_1 ,який знаходився у селі Синява, Тернопільського району, Тернопільської області та який належить ОСОБА_4 під керуванням останнього у якому також знаходився ОСОБА_8 виявлено та вилучено пластикову ємкість в якій знаходилась порошкоподібна речовина, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін», масою в перерахунку на діючу речовину 32.1649 грама, яку останні зберігали та перевозили з метою збуту.

Згідно статті 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року та Списку № 2, Таблиці № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року із змінами та доповненнями, «амфетамін» відноситься до психотропних речовин обіг яких обмежено.

Згідно Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року, амфетамін, який відносить до психотропних речовин, обіг яких обмежено,масою 32.1649 грама,являється особливо великим розміром.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні №0000465 від 21 жовтня 2020 року наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, ч. 2, 3 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

15 червня 2021 року о 15:57 год ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

16 червня 2021 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 КК України.

30 липня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,3 ст.307 КК України.

17 червня 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 12 серпня 2021 року.

09 серпня 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 15 вересня 2021 року.

Слідчий зазначає, що метою продовження застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбаченим ст.177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами продовження застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за який законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк до 12 років з конфіскацією майна. Відповідно альтернативної міри покарання немає, а тому усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування та подальшому суду з метою уникнення відповідальності.

Так, ОСОБА_4 , не працює, немає постійного законного заробітку, на утриманні особи не перебувають, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання. Вище вказане в цілому свідчить про те, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти інші злочини.

Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час психотропні речовини, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст.2 КПК України.

Ризиком того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , зокрема свідок ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), а від так ОСОБА_4 , як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

На думку слідчого, вищевказані обставини, в цілому, свідчать про те, що визначенні в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ризики не зменшились та продовжують існувати, а тому виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Слідчий також зазначає, що термін дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 15 вересня 2021 року, проте завершити досудове розслідування до вказаного строку не вдається, оскільки органом досудового розслідування проводяться слідчо-розшукові заходи, також на даний момент в Тернопільському НДЕКЦ МВС України перебувають на виконанні експертизи матеріалів речовин та виробів, дактилоскопічна експертиза, після виконання яких необхідно долучити висновки за результатами проведення експертиз до матеріалів кримінального провадження.

Також, необхідно провести комплекс слідчо-розшукових дій, спрямованих на встановлення свідків злочинної діяльності вчинення ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими особами інших злочинів, встановлення цих осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальність за вчиненні діяння. Проте, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, знаючи осіб, які причетні до його злочинної діяльності, може вживати будь-яких заходів, спрямованих на унеможливлення встановлення їх органом досудового розслідування, впливати на них з метою ухилення ними від органу досудового розслідування та суду, ненадання ними показів чи надання показів в його користь тощо

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого злочину, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, слідчий просить клопотання задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 жовтня 2021 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання та зазначив, що з огляду на тривалість досудового розслідування та те, що більша частина слідчих (розшукових) та процесуальних дій вже проведена, на думку сторони захисту відсутні підстави для тримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки ризики заявлені у клопотанні істотно зменшились. Однак, якщо слідчий суддя прийде до висновку про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , просив зменшити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи захисника. Окрім цього звернув увагу на незадовільний стан здоров`я, що підтверджується медичними документами та необхідність проходження додаткових обстежень.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000465 від 21 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 15 червня 2021 року о 15 год. 57 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

16 червня 2021 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

17 червня 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 181 600 грн., терміном до 23 год.59 хв. 12 серпня 2021 року.

30 липня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,3 ст.307 КК України.

09 серпня 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 15 вересня 2021 року.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 10 листопада 2020 року;

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контроль особи від 29 грудня 2020 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) від 07 листопада 2020 року;

-висновки експерта за результатами проведення експертизи матеріалів речовин та виробів: № 2/1-1192/20 від 28 грудня 2020 року, СЕ-19/120-21/6334-НЗПРАП від 16 червня 2021 року;

-протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж: № 69/14-2653 від 07 червня 2021 року, № 69/14-3294 від 26 травня 2021 року;

-протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження: № 69/14-3286 від 26 травня 2021 року;

-протокол проведення обшуку в автомобілі марки «Opel Astra», від 15 червня 2021 року;

-висновок експерта за результатами проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-21/8070-Д від 25 серпня 2021 року.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

У зв`язку із закінченням 15 вересня 2021 року строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2021 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду вважав, що існують ризики того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, з поміж яких і таке, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя вважає, що не перестав існувати ризик, що ОСОБА_4 перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваний у даному кримінальному провадженні, так як, на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , зокрема свідок ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), окрім цього ОСОБА_4 знає інших підозрюваних особисто, а з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, відтак на думку слідчого судді підозрюваний може чинити відповідний психологічний тиск, погрожувати фізичною розправою, а також схиляти потерпілих до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Так само і ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, приховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень. Зокрема, враховуючи незавершення досудового розслідування та невідшукання у повному обсязі психотропних речовин та коштів від їх реалізації, а також комп`ютерної техніки та мобільних телефонів, є ризик того, що у разі непродовження строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, такі речі можуть бути ним знищені, сховані чи спотворені.

Окрім цього, ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення на думку слідчого судді також не зменшився та продовжує існувати. При цьому слідчий суддя враховує те, що кримінальні правопорушення, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 , є багатоепізодними та вчинялися ним впродовж тривалого часу з метою отримання прибутку, а зважаючи на те, що ОСОБА_4 , не працює та немає постійного законного заробітку, слідчий суддя вважає ймовірним, що ОСОБА_4 і в подальшому може вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, з метою особистого збагачення.

Відтак слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, визначені вищевказаною ухвалою слідчого судді від 17 червня 2021 року на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо зменшення обсягу заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя бере до уваги стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , однак звертає увагу, що на даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою, а забезпечення можливості проведення необхідних додаткових обстежень останньому можливо здійснити в умовах попереднього ув`язнення, звернувшись до слідчого з відповідним клопотанням.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно вимогам, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000465 від 21 жовтня 2020 року, продовжено до чотирьох місяців, тобто до 15 жовтня 2021 року.

На думку слідчого судді слідчим у клопотанні а прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження та необхідності проведення ряду слідчих дій. Так, у кримінальному провадженні, органом досудового розслідування ще проводяться слідчо-розшукові заходи, також на даний момент в Тернопільському НДЕКЦ МВС України перебувають на виконанні експертизи матеріалів речовин та виробів, дактилоскопічна експертиза, після виконання яких необхідно долучити висновки за результатами проведення експертиз до матеріалів кримінального провадження. Окрім цього, необхідно провести комплекс слідчо-розшукових дій, спрямованих на встановлення свідків злочинної діяльності вчинення ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими особами інших злочинів, встановлення цих осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальність за вчиненні діяння.

Таким чином, необхідність проведення вказаних процесуальних дій, обґрунтовано перешкоджає завершенню досудового розслідування у кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2021 року.

У зв`язку із наведеним, клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід задовольнити, продовживши ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 жовтня 2021 року.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України, серед яких і таке, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2021 року при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було визначено заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 181 600 грн.

Згідно із п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч. 4ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту з приводу зменшення розміру застави, оскільки розмір застави який визначений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2021 року при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу вже і так є мінімальним для злочинів такого ступеня тяжкості.

Відтак на думку слідчого судді, при продовженні строку тримання під вартою підозрюваному необхідно визначити заставу з урахуванням розміру застави, яка була визначена ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2021 року та покласти на нього у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити, на 40 днів строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в розмірі 80 (вісімдесять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2021 року.

У разі внесення застави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними особами, свідками, експертами в даному кримінальному провадженні;

- здати до органів Державної міграційної служби документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 15 жовтня 2021 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 , прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1