Ухвала
іменем України
21 вересня 2021 року

м. Київ
справа № 161/19921/20
провадження № 51-4578ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 6 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 7 червня 2021 року щодо нього,
встановив:
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 7 червня 2021 року ОСОБА_4 , засуджено за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 2

ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді

позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 6 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження цього вироку та повернуто його апеляційну скаргу.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, засуджений звернувся з касаційною скаргою. Указує на те, що повертаючи його апеляційну скаргу апеляційний суд постановив рішення без урахування положень Конституції України, загальних засад кримінального провадження,практики Європейського суду з прав людини.
Посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що строк на апеляційне оскарження вироку пропущено у зв`язку з тим, що він юридично необізнаний щодо норм закону, а захисник ОСОБА_5 апеляційної скарги в його інтересах не подав. Вважає, зазначені причини поважними та просить поновити строк для оскарження вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 7 червня 2021 року щодо нього.
Перевіривши доводи засудженого, наведені в касаційній скарзі, касаційний суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Положенням ст. 113Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визначено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які були чи об`єктивно

є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно

з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК строк подачі апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції становить 30 днів з дня його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Частиною 3 ст. 395 КПК визначено, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Правило дотримання строку на апеляційне оскарження має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Як убачається з копії судового рішення Волинський апеляційний суд встановив, що засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 були присутніми під час судового засідання та вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від

7 червня 2021 було проголошено за їх участю, роз`яснено порядок і строк його оскарження в апеляційному порядку.
Проте, засуджений звернувся з апеляційною скаргою лише 30 липня 2021 року, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження вироку.
Зважаючи на те, що засуджений із захисником були присутніми в судовому засіданні під час постановлення вироку суду і того ж дня отримано копії вироку, що підтверджується розписками, наявними в матеріалах кримінального провадження, то строк на апеляційне оскарження вироку для них обчислюється з дня його оголошення. А тому, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку не можна визнати поважними, оскільки вони не позбавляли можливості своєчасно подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, апеляційний суд дійшов правильного висновку про необхідність повернути апеляційну скаргу. Колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, доводи в касаційній скарзі про створені перешкоди в доступі до правосуддя є безпідставними.
У Рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.
Верховним Судом не встановлено обставин, які би були підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за доводами касаційної скарги засудженого.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 6 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 7 червня 2021 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3