Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/141/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року в кримінальному провадженні № 0001243 від 24 червня 2020 року за ч.3 ст.146, п.п.3,4,12 ч.2 ст.115 КК України про продовження обвинуваченим:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, старшого солдата у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0001243 від 24 червня 2020 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачених за ч.3 ст.146, п.п.3,4,12 ч.2 ст.115 КК України.

Під час судового засідання у вказаному кримінальному провадженні процесуальний прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри останніх у вчиненні умисних тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, п.п.3,4,12 ч.2 ст.115 КК України та ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування інших запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою на два місяці, тобто до 11 березня 2022 року.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні умисних тяжкого та особливо тяжкого злочину, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, санкція одного з яких передбачає довічне позбавлення волі, а також те, що місце фактичного проживання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 знаходиться неподалік місця вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим вони можуть знаходячись на свободі, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин. Окрім того на даний час судом ще не допитані свідки та потерпіла, у зв`язку з чим є вагомі підстави вважати, що з метою уникнення покарання, що загрожує ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у разі визнання їх винуватими, усвідомлюючи тяжкість покарання, можуть незаконно впливати на свідків та потерпілу, з метою зміни та дачі показів останніми на їх користь, а також можуть переховуватися від суду, продовжувати злочинну діяльність, вчиняти будь-які дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з тим, що вона є незаконною та винесена не законним складом суду та направити клопотання на новий судовий розгляд.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі він буде переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

При таких обставинах, вважає, що висновки судді є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції вказуючи на її незаконність та необґрунтованість, зазначаючи про протиправну діяльність потерпілого ОСОБА_10 та сприяння у цьому працівниками поліції, що є на думку апелянта порушенням чинного законодавства.

У судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 не доставлений, оскільки у апеляційній скарзі питання про його обов`язкову участь не ставиться, а також захисник-адвокат ОСОБА_11 у засідання не з`явився, будучи повідомлений належним чином, до суду подав клопотання про розгляд апеляційних скарг без його участі, у зв`язку з чим, колегія суддів, з урахуванням ч. 4 ст.405 КПК України, вважає за можливе провести судове засідання без їх участі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України,

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у незаконному позбавленні волі та викраденні людини за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.146 КК України та вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене відносно викраденої людини, з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому п.п. 3,4, 12 ч.2 ст.115 КК України.
Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку з продовженням існуванням ризиків ч.1 ст.177 КПК України, а також не можливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з вищевикладеним, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк тримання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні умисних тяжкого та особливо тяжкого злочину, санкція одного з яких передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, у зв`язку з чим суддя районного суду під час розгляду клопотання прокурора дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з метою уникнення відповідальності можуть виїхати за межі Кіровоградської області та потрапити на непідконтрольні на даний час Україні території, а тому згідно з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» та «Мацнеттер проти Австрії» існує можливість ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинувачених щодо незаконності подальшого утримання їх під вартою спростовуються вищевикладеним та матеріалами судового провадження.

Зокрема, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та тих обставин, що дане кримінальне правопорушення характеризоване певним зухвальством їх вчинення, є підстави вважати наявним ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, з метою зміни останнім своїх показань, або відмови від таких, оскільки останні ще не допитані.

Колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість їх ухилення від правосуддя та виконання судового рішення у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховує можливість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зникнути з місця проживання, ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, можливість вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора і продовжив строк тримання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не відповідають вимогам кримінально процесуального законодавства, оскільки не містять чітких вимог та чіткого обґрунтування незаконності та необґрунтованості ухвали суду першої інстанції, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під вартою в кримінальному провадженні 0001243 від 24 червня 2020 року за ч.3 ст.146, п.п.3,4,12 ч.2 ст.115 КК України на 60 днів, а саме до 11 березня 2022 року включно залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4