Провадження №11-кп/824/4558/2021 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2021 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.125 КК України.

На вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2021 року захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу.
Під часу апеляційного розгляду кримінального провадження прокурор подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , в якому просить продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання до набрання вироку у даному кримінальному провадженні законної сили.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що як під час досудового слідства, так під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема, існує ризик, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, не має постійного місця проживання та зареєстрований на території м. Донецьк Донецької області, яке станом на 23.11.2021 непідконтрольне державі Україна, є тимчасово окупованим, а тому ОСОБА_7 може переховуватися на окремих територіях Донецької та Луганської областей.

Про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - можливість вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить те, що ОСОБА_7 раніше судимий, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий умисний злочин насильницького характеру. Підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.
Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання названим ризикам буде недостатнім та не є перешкодою для можливого переховування обвинуваченого від суду, тим більше у ОСОБА_7 фактично відсутні сталі соціальні зв`язки, які створюють умови для залишення його за місцем здійснення судочинства. Будь якими даними, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою, сторона обвинувачення не володіє.
Заслухавши доповідь судді,
пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити,
пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту,
пояснення захисника ОСОБА_8 , який також заперечував проти задоволення клопотання прокурора,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в клопотанні, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Частиною 1 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, колегією суддів визнаються обґрунтованими доводи прокурора про те, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема, які передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не припинили свого існування.

Вказаний висновок обґрунтовується, зокрема, даними про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, приймаючи до уваги підвищену ступінь суспільної небезпечності злочину, який ставиться обвинуваченому у вину, відсутність постійного джерела доходів та постійного місця проживання, оскільки ОСОБА_7 зареєстрований на території м. Донецьк Донецької області, яке станом на 23.11.2021 непідконтрольне державі Україна, є тимчасово окупованим, а тому ОСОБА_7 може переховуватися на окремих територіях Донецької та Луганської областей, що в своїй сукупності дає підстави вважати про існування обґрунтованих ризиків, що останній може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Відтак, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави, які можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленому ризику без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи наведене, підстав для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, про що заявлено овбинуваченим, колегія суддів не вбачає.
Оцінивши зазначені ризики, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задовольнити клопотання прокурора та продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою до ухвалення апеляційним судом у даному кримінальному провадженні остаточного рішення по суті поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. 376, 350, 177, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ухвалення апеляційним судом у даному кримінальному провадженні остаточного рішення по суті поданої апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4