У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.12.2021 Справа №607/24264/21

провадження № 1-кс/607/7815/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001790 від 29 грудня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Азов Розівського району Запорізької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера, раніше не судимого, -

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження №0001790 від 29 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , терміном на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області та СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001790 від 29 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 грудня 2021 року, в післяобідній час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 знаходився в квартирі АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_7 . В ході раптово виниклого словесного конфлікту в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто на умисне вбивство ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , 28 грудня 2021 року, в післяобідній час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, діючи умисно, цілеспрямовано та рішуче, наніс численні удари дерев`яною палицею для ходьби по різних частинах тіла потерпілого, внаслідок чого умисно, протиправно заподіяв смерть ОСОБА_7 .

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні №0001790 від 29 грудня 2021 року наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

29 грудня 2021 року о 17 год 40 хв ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

30 грудня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий зазначає, що підставою до застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

-переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до п`ятнадцяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. На підтвердження цього ризику є те, що в підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, він не має постійного місця роботи та джерела доходу, не має на утриманні ні дітей ні осіб похилого віку.

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що після затримання підозрюваного ОСОБА_4 останній відмовився давати свідчення з даного приводу. Крім того він відмовився виконувати постанову прокурора про надання біологічних взірців, необхідних для призначення та проведення судових експертиз. Даний факт може свідчити лише про те, що він всіма можливими способами створює перешкоди органу досудового розслідування у здійсненні досудового розслідування вказаного кримінального провадження та здобуття доказів, які б як звинувачували так і виправдовували особу правопорушника.

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 знайомий зі свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знає де вони проживають та працюють, у зв`язку із чим підозрюваний може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

На думку слідчого, інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, слідчий вказує, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України з врахуванням того, що ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому є підстави не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні.

З огляду на вищенаведене, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання та зазначив, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 обґрунтована неналежними та недопустимими доказами, зокрема пояснення підозрюваного від 29 грудня 2021 року, не можуть вважатись належним доказом, оскільки є викривальними показами та були відібрані з порушенням права на захист, тобто за відсутності захисника. Так само і протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 29 грудня 2021 року на думку захисника не може вважатись належним доказом, оскільки у ньому відсутній підпис особи, яка здійснювала допит та складала вказаний протокол. Окрім цього захисник звернув увагу на невідповідність часу фактичного затримання підозрюваного, тому який зазначений у протоколі затримання, зокрема згідно протоколу затримання від 29 грудня 2021 року, ОСОБА_4 було затримано о 17 год. 40 хв., в той час, як дійним часом затримання останнього є 10 год. 00 хв. Також посилаючись на ст. 206 КПУ України захисник просив негайно вирішити питання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з під варти, а також перевірити законність затримання останнього. Разом з тим, адвокат вказав, що органом досудового розслідування не зібрано усіх належних характеристик стосовно ОСОБА_4 , зокрема слідчим не взято до уваги той факт, що ОСОБА_4 є особою із розладами психіки. Ризики зазначені у клопотанні вважає необґрунтованими, оскільки саме ОСОБА_4 повідомив про кримінальне правопорушення, що свідчить про відсутність наміру переховуватися від органу досудового розслідування. На підставі наведеного просив відмовити у задоволенні клопотання, разом з тим зазначив, якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу, найбільш справедливим запобіжним заходом щодо ОСОБА_4 на думку захисника буде домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав пояснення захисника.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Нормами ч.1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта,спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області та СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001790 від 29 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 29 грудня 2021 року о 17 год 40 хв ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

30 грудня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протоколи огляду місця події від 29 грудня 2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 29 грудня 2021 року;

-протокол огляду трупа ОСОБА_7 від 29 грудня 2021 року

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 29 грудня 2021 року;

-пояснення ОСОБА_4 з відеозаписом від 29 грудня 2021 року;
-лікарське свідоцтво про смерть №1170 від 29 грудня 2021 року.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

При цьому слідчий суддя відзначає, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Відтак, слідчий суддя відхиляє заперечення адвоката ОСОБА_5 з приводу неналежності та недопустимості доказів та звертає увагу, що слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, а тому з огляду на наведені у клопотанні прокурора та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З огляду на вищенаведене та те, що сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри, а також беручи до уваги надане ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що виправдовує застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що в силу вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, доведеним і ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, так як, ОСОБА_4 знайомий зі свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знає де вони проживають та працюють, у зв`язку із чим підозрюваний може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування а беручи до уваги те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, на думку слідчого судді підозрюваний може чинити тиск, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь.

Окрім цього, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває та на даний час органом досудового розслідування здійснюються необхідні слідчі (розшукові) дії з метою встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення та відшукання доказів його вчинення, відтак слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою унеможливлення здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження та здобуття доказів.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні а прокурором в судовому засіданні доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні, з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній уродженець с. Азов Розівського району Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонер, раніше не судимий, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків.

Заперечення сторони захисту з приводу застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу на увагу не заслуговують, оскільки беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що не застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання, може призвести до справдження ризики, визначені у ст.177 КПК України.

У даному випадку, тримання під вартою підозрюваного може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість. Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою не встановлено.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно вимогам, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином строк тримання під вартою обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.

Згідно матеріалів доданих до клопотання вбачається, що в даному кримінальному провадженні о 17 год 40 хв 29 грудня 2021 року ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відтак саме з 17 год 40 хв 29 грудня 2021 року слід виходити при обрахуванні строку досудового розслідування та визначенні строку тримання під вартою.

У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Зважаючи на те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вчинений із застосуванням насильства, в даному випадку щодо потерпілого ОСОБА_7 , слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не вважає за доцільне визначати підозрюваному заставу.

Разом з тим, згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

За змістом ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.206 Кримінального процесуального кодексу України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч.2 ст.206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.

Отже, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.

Відповідно до ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ч. 4 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. У разі неприбуття в установлений законодавством строк захисника, призначеного органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, уповноважена службова особа негайно повідомляє про це відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Слідчим суддею встановлено, що в рамках даного кримінального провадження 29 грудня 2021 року фактично о 17 год. 40 хв. старшим слідчим в ОВС криміналістом СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України, про що складено відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29 грудня 2021 року. Підставою затримання стало: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин.

Так, слідчий суддя зауважує, що протокол затримання ОСОБА_4 від 29 грудня 2021 року складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Окрім цього, під час затримання ОСОБА_4 роз`яснювалось, у вчиненні якого злочину він підозрюється та підстави затримання, відповідно до вимог ч.4 ст. 208 КПК України, роз`яснені права, передбачені ст. 42 КПК України, про що свідчать підписи підозрюваного на вказаному протоколі, а також слідчим повідомлено сестру підозрюваного ОСОБА_11 про його затримання. Вказане затримання відбувалося в присутності захисника ОСОБА_5 .

Окрім цього, уповноважена службова особа зобов`язана доставити затриману особу до найближчого підрозділу органу досудового розслідування (будь-якої відомчої належності), в якому негайно реєструються дата, точний час (година і хвилини) доставлення затриманого та інші відомості, передбачені законодавством. Про кожне затримання уповноважена службова особа одразу повідомляє за допомогою технічних засобів відповідальних осіб в підрозділі органу досудового розслідування.

Строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати 72 годин з моменту затримання. При цьому затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 60 годин з моменту затримання повинна бути або звільнена, або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу (ст. 211 КПК України). Даний строк надається для виконання всіх процесуальних дій, пов`язаних із затриманням, та встановлення фактичних даних причетності затриманої особи до вчиненого злочину.

Крім того, протягом 24 годин з моменту затримання орган досудового розслідування повинен вручити затриманій особі повідомлення про підозру, у випадку якщо протягом зазначеного часу особі не вручено повідомлення про підозру, то така особа підлягає негайному звільненню.

При обчисленні строків затримання важливе значення має момент затримання. Так, ст. 209 КПК чітко визначила, що момент затримання - це момент, з якого особа силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Оцінюючи заперечення захисника щодо часу затримання ОСОБА_4 слідчий суддя зазначає, що як вбачається з протоколу затримання від 29 грудня 2021 року підозрюваного затримано о 17 год. 40 хв., вказаний протокол відповідає усі вимогам встановленим КПК України та підстав сумніватись у його достовірності слідчий суддя не має. В той час як захисником не подано жадних доказів на підтвердження доводів того, що фактичне затримання відбулось о 10 год. 00 хв., а відтак такі доводи сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Разом з тим, органом досудового розслідування дотримано вимоги ст. 211 КПК України та доставлено підозрюваного ОСОБА_4 до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу, до спливу шістдесяти годин з моменту затримання останнього.

Беручи до уваги викладені обставини слідчий суддя вважає, що затримання ОСОБА_4 відбулось з дотриманням норм кримінально процесуального закону, що підтверджується наявними у клопотанні документами, в той час як захисником не надано доказів на підтвердження обставин того, що ОСОБА_4 , затримано незаконно.

При цьому, вимоги захисника щодо негайного звільнення підозрюваного з-під варти до задоволення не підлягають, враховуючи, що відповідно до вимог ст. 206 КПК України, слідчий суддя може розглянути питання щодо звільнення лише щодо особи, яка незаконного утримується під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 26 лютого 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1