1Справа № 335/9353/19 1-кп/335/181/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0001762 від 14 липня 2018 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, маючого повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, що зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28-ч.2 ст.125 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, маючого повну середню освіту, офіційно працевлаштованого в Запорізькому літейному механічному заводі, що зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28-ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 обвинувачується, в тому, що 14 липня 2018 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, перебуваючи біля входу до кафе „Шантарам, що знаходиться на Набережній магістралі у м. Запоріжжя, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи без попередньої змови з ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 один удар правою рукою в потилицю, після чого, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 впав на землю від нанесеного удару з боку ОСОБА_7 кулаком правої руки, почав наносити останньому удари обома ногами в район голови та шиї, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 згідно судово-медичної експертизи № 63/к від 15.03.2019 струс головного мозку, синці в підочноямкових ділянках, садна в лобовій ділянці ліворуч, в лівій тім`яній ділянці; «ушибы, ссадины мягких тканей головы и лица; параорбитальная гематома справа» (за наданою медичною документацією), які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більш як три тижні (21 день), а також садна в ділянці обох колінних суглобів, правої гомілки, правого ліктьового суглоба, що самі по собі, згідно тієї ж експертизи, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 14 липня 2018 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, перебуваючи біля входу до кафе «Шантарам», що знаходиться на Набережній магістралі у м. Запоріжжя, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи без попередньої змови з ОСОБА_6 , наніс ОСОБА_8 один удар головою (лобом) в лобову ділянку, після чого, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 повернувся до ОСОБА_6 , зреагувавши на його удар правою рукою в потилицю, наніс один удар кулаком руки в потилицю, від якого потерпілий ОСОБА_8 присів та наніс останньому удар кулаком руки в область шиї, від якого ОСОБА_8 впав на землю.

В подальшому, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 лежав на землі, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, діючи без попередньої змови з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 наніс декілька ударів кулаками обох рук в спину та шию ОСОБА_8 , якому в свою чергу в цей же час ОСОБА_6 наносив удари обома ногами в район голови та шиї, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 63/к від 15.03.2019 струс головного мозку, синці в підочноямкових ділянках, садна в лобовій ділянці ліворуч, в лівій тім`яній ділянці; «ушибы, ссадины мягких тканей головы и лица; параорбитальная гематома справа.» (за наданою медичною документацією), які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більш як три тижні (21 день), а також садна в ділянці обох колінних суглобів, правої гомілки, правого ліктьового суглоба, що самі по собі, згідно тієї ж експертизи, кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28 - ч.2 ст.125 КК України кваліфіковане як умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинені без попередньої змови групою осіб .
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 1, ч. 2 п.1 ст. 106 КК України, оскільки останній на час скоєння кримінального правопорушення був неповнолітнім та закриття кримінального провадження стосовно вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28- ч.2 ст.125 КК України.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 також заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.28- ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 ч.1 п.2 КК України, посилаючись на те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення сплинуло понад 3 роки та закриття кримінального провадження.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_8 та його представник в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили.
Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Заслухавши клопотання захисників, думку прокурора, обвинувачених, суд приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг ч. 2 ст. 49 КК України.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до ч.1 ст.106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у звязку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 п.1 ст.106 КК України щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строкидавності як два роки - у разі вчинення кримінального проступку.

За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28- ч.2 ст.125 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст.12 та частину першу ст.49 КК України.
Із врахуванням викладених у новій редакції положень у ст.12, п.1 ч.1 ст.49 КК України дане кримінальне правопорушення класифікується як кримінальний проступок, відтак підпадає під строки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положенням п. 2 ч. 1 ст. 49, п.1 ч.2 ст.106 КК України, відповідно до якого особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років та два роки - у разі вчинення кримінального проступку особою, які вчинила кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років.
В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49,106 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У відповідності до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявлених захисниками клопотань, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за якими обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_6 є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу, що не перевищує трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та інші види покарань, не пов`язані з позбавленням волі, враховуючи, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисників про звільнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак їх слід задовольнити, звільнивши обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49, п.1 ч.2 ст.106 КК України, закривши відносно них кримінальне провадження за ч.1 ч ст.28 - ч.2 ст. 125 КК України.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприпустимим.
Судом належним чином роз`яснено обвинуваченим підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, і останні не заперечували проти закриття провадження з відповідних підстав.
Представником потерпілого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 був заявлений цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про відшкодування 100 000 гривень моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Тому, у зв`язку зі звільненням обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений представником потерпілого ОСОБА_8 -адвокатом ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49,106, ч. 2 ст. 125 КК України, ст. ст. 284-288, 372 КПК України, -
ухвалив:
Клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28- ч.2 ст.125 КК України, на підставі ч.2 п.1 ст.106 КК України, у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження №0001762 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.20218 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28- ч.2 ст.125 КК України - закрити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28- ч.2 ст.125 КК України, на підставі ч.1 п.2 ст.49 КК України , у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження №0001762 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.20218 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28- ч.2 ст.125 КК України -закрити.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду, роз`яснивши йому право звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з моменту її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1