Справа № 461/8569/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1370/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області,на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 01 грудня 2021 року про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави терміном на шістдесят діб, тобто до 30 січня 2022 року включно.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 01 грудня 2021 рокускасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з носінням електронного засобу контролю або визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що ухвала слідчого судді є передчасною, невмотивованою та незаконною, такою, що порушує права на свободу та особисту недоторканість ОСОБА_7 .
Як зазначає адвокат, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя невірно зазначив відомості про кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 .
На його переконання, в порушення вимог ст.178 КПК України слідчий суддя не виконав свій обов`язок та не оцінив розмір майнової шкоди, завданої підозрюваним.
Як звертає увагу захисник, в клопотанні прокурора жодних доказів того, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню або йому повідомлено підозру у вчиненні іншого злочину.
В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу адвокат покликається на те, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше судима, однак відбув призначене покарання і має намір почати нове життя, офіційно одружитись, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, жодного впливу на потерпілих не здійснює та не здійснюватиме.
Заслухавши доповідача, підозрюваного та адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судове рішення, ухвалене за результатом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, яка підтверджується доказами, зокрема: протоколами огляду від 06.10.2021; рапортом від 21.10.2021; протоколом про результати проведення НСРД від 15.10.2021; протоколом про результати проведення НСРД від 18.10.2021; протоколом про результати проведення НСРД від 18.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.10.2021; заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 28.10.2021; заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 01.11.2021; заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_14 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 01.11.2021; заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_15 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 01.11.2021; заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_16 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 01.11.2021; протоколом обшуку від 03.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 19.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 19.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 19.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 19.11.2021; протоколом ходу проведення НСРД від 27.10.2021; протоколом ходу проведення НСРД від 27.10.2021; протоколом про результати проведення НСРД від 21.10.2021.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Окрім того, при вирішенні питання про застосування чи продовження запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на суд під час ухвалення вироку, відповідно до вимог ст. 368 КПК України і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Суд на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що здобуті у ході досудового розслідування докази доводять причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч. 2 ст.255-1 КК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає слушними твердження апелянта про неправильність вказівки слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка, на переконання колегії суддів, носить характер технічної описки та не вплинула на вірність остаточних висновків слідчого судді.

Разом з тим, при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, та визначив доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, з чим погоджується й колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше судима, однак відбув призначене покарання і має намір почати нове життя, офіційно одружитись, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підставою для зміни запобіжного заходу, адже при постановленні ухвали вказані обставини та особу підозрюваного слідчий суддя врахував та надав їм належну оцінку в сукупності з іншими обставинами, однак з метою запобігти вищезазначеним ризикам, беручи до уваги тяжкість злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, можливу міру покарання, суспільний інтерес, слідчим суддею було обґрунтовано застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, позитивні характеристики підозрюваного не можуть бути визнані судом самостійною підставою для пом`якшення обраного запобіжного заходу та не спростовують наявність встановлених судом ризиків, що також спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.
З огляду на встановлені обставини, на думку колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя дійшов правильного та неупередженого висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин інкримінованих підозрюваному злочинів, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, правомірно не визначив розмір застави.
Так, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1)щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
З огляду на те, що ОСОБА_7 , зокрема, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.255-1 КК України, слідчий суддя мав правові підстави не визначати заставу, натомість помилкова вказівка на вчинення злочинів із застосуванням насильства не вплинула на обраний вид запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному належним чином немотивоване, колегія суддів вважає неспроможними.

Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідив належним чином всі докази у провадженні та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката не убачається.

Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 01 грудня 2021 року, якоюдо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4