Справа № 646/4479/21
№ провадження 1-в/646/282/2021

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.07.2021 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю прокурора - ОСОБА_2
секретар судового засідання - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання в.о. начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», погоджене заступником голови спостережної комісії, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, засудженого 04 жовтня 2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 серпня 2018 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, засудженого направлено для відбування покарання,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
в с т а н о в и в:
08 липня 2021 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло подання в.о. начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», погоджене заступником голови спостережної комісії, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .
Подання обґрунтовано тим, що з 12 жовтня 2018 року засуджений ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі.
Початок строку: 10 жовтня 2018 року, кінець строку: 10 жовтня 2022 року.
Станом на 07 липня 2021 року відбув фактичного строку покарання 2 роки 8 місяців 27 днів, невідбута частина складає 1 рік 3 місяці 3 дні.
Під час перебування в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував. Не заохочувався. Характеризувався посередньо.
З 22 жовтня 2018 року відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За час відбування покарання вимоги режиму тримання порушував 1 раз, за що був покараний у дисциплінарному порядку. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Адміністрацією установи заохочувався 7 разів. Характеризується позитивно. Працевлаштований в господарській обслузі з погодинною оплатою праці, та залучається до робіт по благоустрою установи. До виконання поставлених завдань ставиться відповідально. Сумлінно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. За характером врівноважений, товариський. В колективі засуджених не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Стан здоров`я задовільний. Має діагноз: хронічний бронхіт, стадія ремісії. У скоєному злочині вину визнає. Щиро розкаюється. Згідно вироку суду має майновий позов на загальну суму 395,48 грн. (експертиза). До установи надійшла постанова на загальну суму 592,02 грн., а саме: 395,48 грн. (експертиза); 39,54 грн. (виконавчій збір); 160,00 грн.(витрати). Наданий час позов добровільно погашено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України адміністрація державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» разом із спостережною комісією в Основ`янському районі м. Харкова, клопочуть про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 невідбутий строк, як особи, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення подання.
У судове засідання представник державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» не з`явився, суду надано лист, в якому адміністрація колонії просить розглядати подання за відсутності їхнього представника.
Засудженим ОСОБА_4 разом із поданням начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» надано суду заяву щодо проведення судового засідання з питання умовно-дострокового звільнення без його участі, правом на участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції останній не скористався.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, приходить до наступного.
Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Частиною першою статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
За п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Судом встановлено, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 серпня 2018 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, засудженого ОСОБА_4 направлено для відбування покарання.
Початок строку: 10 жовтня 2018 року, кінець строку: 10 жовтня 2022 року.
Зі змісту характеристики на засудженого ОСОБА_4 , складеної начальником відділення СПС, погодженої заступником начальника колонії із соціально-виховної та психологічної роботи та затвердженої в.о. начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12 жовтня 2018 року.
Під час перебування в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» з 12 жовтня 2018 року по 22 жовтня 2018 року до праці не залучався, правила внутрішнього розпорядку не порушував. Заохочень не мав. Характеризувався посередньо.
З 22 жовтня 2018 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За період відбування покарання в установі, норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи порушував 1 раз, за що мав 1 стягнення. На даний час стягнення погашене у встановленому законодавством порядку. Виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи. Адміністрацією колонії за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався сім разів. На даний час характеризується позитивно. Працевлаштований в господарській обслузі з погодинною оплатою праці, а також залучається до виконання робіт по благоустрою установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. До виконання робіт по благоустрою колонії ставиться добре. Вимоги пожежної безпеки не порушує. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку. В побуті акуратний, зовнішній вигляд охайний. Правил санітарії та особистої гігієни дотримується. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт» та «Творчість», до їх реалізації ставиться відповідально, проявляє розумну ініціативу. Бере участь у виховних та культурно-масових заходах, що проводяться в установі. Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, у вільний від роботи час займається самоосвітою, читає художню літературу. Відповідно до статті 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з матір`ю, братом та сестрою шляхом листування, телефонних дзвінків, та побачень Отримує від них посилки та передачі. За характером врівноважений, товариський. У відношенні до засуджених не конфліктний, в колективі підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Відповідно до медичної довідки стан здоров`я задовільний. Діагноз: хронічний бронхіт, ремісія. У скоєному злочині вину визнає. Згідно вироку суду має позов на суму 395 грн. 48 коп. До установи надійшла постанова на загальну суму 592,02 грн., а саме: - 395, 48 грн. (за проведення експертизи), 39,54 грн. (виконавчій збір),160,00 грн. (витрати).На даний час позов добровільно сплачено. Згідно зі статтями 100 та 101 Кримінально-виконавчого кодексу України переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації) можливо було після відбуття не менше 1/3 призначеного судом строку покарання, а саме - 10.02.2020 року. Рішенням комісії установи від 12.02.2020 року в застосуванні заохочувальної норми відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення. Рішенням комісії установи від 15 жовтня 2020 року в направленні матеріалів до суду щодо заміни покарання більш м`яким після відбуття не менше 1/2 частини призначеного судом строку покарання, а саме: 10 жовтня 2020 року, відмовлено як особі, яка не стала на шлях виправлення.
З висновку, наданому у вказаній характеристиці, слідує, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 , складеної начальником відділення СПС 05 липня 2021 року, ОСОБА_4 за період відбування покарання у державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)» має сім заохочень за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, а також дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Даною довідкою підтверджено наявність у ОСОБА_4 одного стягнення за період відбування покарання в державний установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», яке у встановленому законом порядку погашено.
З довідки, виданої головним бухгалтером державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», вбачається, що станом на 17 червня 2021 року із заробітної плати засудженого ОСОБА_4 утримано 595,02 грн. (395,48 грн. - процесуальні витрати на залучення експерта, 39,54 грн. - виконавчий збір, 160,00 грн. витрати).
Зі змісту довідки щодо працевлаштування вбачається, що засуджений ОСОБА_4 працевлаштований в господарській обслузі з погодинною оплатою праці та виконує роботи з благоустрою.
Відповідно до довідки про заробітну плату засудженого, останній отримував зарахування на особовий рахунок.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Матеріали особової справи на засудженого свідчать, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, який, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Пунктом 2 ч. 3 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
В судовому засіданні встановлено, що станом на 16 липня 2021 року ОСОБА_4 фактично відбуто два роки дев`ять місяців шість днів, невідбута частина покарання складає один рік два місяці двадцять чотири дні позбавлення волі.
Отже, засудженим фактично відбуто не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судовим розглядом встановлено, що за час відбування покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)» засудженим ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведено своє виправлення.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» та умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.
На підставі ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Подання в.о. начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», погоджене заступником голови спостережної комісії, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року, умовно-достроково на невідбутий строк покарання один рік два місяці двадцять чотири дні позбавлення волі.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складений і підписаний без його проголошення 21 липня 2021 року.

Суддя - ОСОБА_1