Справа № 585/2343/20
Номер провадження 1-кп/585/157/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Московське Липоводолинського р. Сумської обл., громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, мешканця б. АДРЕСА_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Близько 17 години 7 березня 2020 року ОСОБА_5 , з метою з`ясування питання щодо участі в користуванні водоймою, прийшов до ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Підійшовши до воріт ОСОБА_5 виявив що вони зачинені і почав стукати, але ніхто не відчиняв, після чого, без згоди власникам житла, він переліз через ворота. Таким чином ОСОБА_5 незаконно проник на територію домоволодіння і підійшов до будинку ОСОБА_4 . Виявивши що вхідні двері до будинку не замкнені ОСОБА_5 , без дозволу власника, відкрив двері та пройшовши коридором і вітальнею, зайшов до кухні будинку де побачив власника будинку - ОСОБА_4 . На ґрунті неприязних відносин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник конфлікт. В ході конфлікту, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння посягання на здоров`я іншої людини, ОСОБА_5 , з метою спричинення фізичного болю ОСОБА_4 , повалив останнього на підлогу, почав тиснути коліном своєї правої ноги в область грудної клітини потерпілого та, схопивши ОСОБА_4 обома руками за шию почав душити. Вказана бійка була зупинена свідком ОСОБА_6 , який зайшов до будинку, розборонив осіб. Згідно висновку експерта № 282 від 08.09.2020, при обстеженні 10.03.2020 у ОСОБА_4 був виявлений синець в ділянці попереку справа, починаючи з рівня 11 ребра по задній пахвинній лінії. Колір і розміри синця вказує на те, що він міг утворитися від дії тупого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею і може відповідати терміну 07.03.2020. Під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_4 , при умові збереження свідомості, міг відчувати фізичну біль.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повідомив що свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях а саме: в умисному завданні удару, побоїв, вчиненні інших насильницьких дій які завдали фізичного болю, і не спричинили тілесних ушкоджень, та в незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи, що порушило недоторканість жила потерпілого він визнає. Суду дав свідчення, що він того дня поніс гроші - збір за ставок, хотів віддавати помічнику Мальченка - Корнуху, а той сказав що ОСОБА_4 дав вказівку щоб він не приймав у нього гроші і щоб він ішов до ОСОБА_4 для з`ясування цього питання. Він пішов до ОСОБА_7 , став стукати у хвіртку, хвіртка була замкнута, йому ніхто не відкривав. Він побачив що в будинку горить світло тому переліз через паркан і підійшов до будинку, двері були відчинені, він їх не відчиняв, і він пройшов у будинок. ОСОБА_4 топив піч. Він запитав у ОСОБА_7 в чому справа, чому його не беруть на ставок, а той на нього накинувся з кочережкою, хотів його вдарити. Він спіймав кочережку рукою і став виривати кочережку, а ОСОБА_8 сів у купу дров що були біля печі. Він його придавив лівим коліном і виривав кочережку, потім прибігли сусіди. Коли він перелазив через ворота там була сусідська дівчинка, вона бачила як він стукав і перелазив через паркан. Коли він вийшов з будинку і йшов, хвіртка на вулицю вже була відкрита. Ці події відбувалися 7 березня 2020 року близько 17 години. Це було в с. Ріпки Роменського р. і він прийшов до ОСОБА_9 , точну адресу того будинку він не знає. Він перелазив через ворота, а прийшов він туди для того щоб запитати чому від нього не приймають грошей за ставок. Біля воріт лежав пеньок і він підставив пеньок і переліз, висота воріт десь 1,7-1,75 м, металеві. Відстань від воріт до будинку було метрів 10. В будинку, як тільки заходиш, з правого боку, розташована піч і ОСОБА_10 був біля пічки. Він коли заходив - обізвався, а ОСОБА_11 обернувся, він запитав у ОСОБА_4 чому у нього не приймають гроші, а той без будь-яких пояснень на нього кинувся з кочережкою. ОСОБА_4 тримав кочережку правою рукою. Він перехопив кочережку правою рукою. Коліном він давив ОСОБА_4 десь в тулуб, в яку саме частину не звернув уваги. Коли їх розтягли сусіди, він пішов додому. Він не душив ОСОБА_12 . Розмирив їх ОСОБА_13 , який вхопив його за одяг і відтягнув. ОСОБА_13 повинен був бачити кочережку тому що вони тоді тримали цю кочережку вдвох, він намагався вихопити, а ОСОБА_8 тримав за ручку. Він хотів платити гроші за ставок для того щоб можна було порибалити. Ставком завідує ОСОБА_4 . В той час як він виривав кочережку потерпілий був у напівлежачому положенні, так як сів на дрова. Чому потерпілий сів на ті дрова він не знає, він потерпілого не валив на підлогу. Синець у потерпілого не від того що він його вдарив, а скоріш за все від того що сів на дрова. Після дослідження доказів обвинувачений повідомив що він вину не визнає, так як ОСОБА_4 сам йому сказав що він повинен прийти і поговорити з ним, і до цього в нього не будуть брати гроші за ставок. Він згоден що переліз через паркан без дозволу. В будинку потерпілий замахувався на нього кочергою перший і він намагався вирвати її з рук потерпілого, але не міг цього зробити до часу поки не прийшов ОСОБА_14 будинок всі двері були відкриті навстіж і він увійшов вільно, без перешкод, не відчиняючи дверей. 7 березня ОСОБА_15 сказав йому що ОСОБА_8 сказав щоб він ішов до нього, ОСОБА_16 показав йому записку від ОСОБА_17 щоб він прийшов до нього, сам він записку не читав. Корнух пояснив що ОСОБА_17 заборонив тому брати гроші в нього. Потерпілого він того дня не бачив і той сам його до себе не запрошував. Корнух виніс бумажку і сказав що ось написано, що грошей від нього не приймати і щоб він ішов до ОСОБА_18 . Корнух йому сказав, - ось дивися написав ОСОБА_19 щоб він грошей у ОСОБА_20 не приймав, а щоб той йшов до нього, тобто до ОСОБА_17 .
Не зважаючи на часткове визнання ОСОБА_5 вини у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 126 та ч.1 ст. 162 КК України, доведеність його вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів.
Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_4 дав суду свідчення що з обвинуваченим у нього і до цих подій стосунки були неприязні. ОСОБА_5 багато чого розповів не вірно. Він того вечора топив у хаті, двері в будинок були зачинені, але не замкнені. Обвинувачений до нього увірвався з матюками, став кричати на нього чого це він його вигнав зі ставка. Він став виганяти ОСОБА_21 , той був п`яний. Він в той час сидів за столом, вечеряв. Потім встав з-за столу, а ОСОБА_22 став йому погрожувати, вдарив його у груди кулаком правої руки, він поточився, а позаду були дрова і він впав на дрова. ОСОБА_22 насів на нього і став давити двома великими пальцями на білки очей. Потім він звільнив очі але ОСОБА_22 став душити його і він вже почав задихатися. В цей час він почув голос сусіда, який казав ОСОБА_23 - вийди звідси. Він пройшов до тями і лише потім підвівся. Потім Дон ОСОБА_24 вигнав ОСОБА_21 з хати, але той ще в дворі погрожував йому, казав що він його «конче». Ці події були десь в 19 годин, а не в 17 годин, то поліція помилилася. Ворота у нього висотою 1,7 м. Відстань від воріт до будинку метрів 10. Він на обвинуваченого не нападав. Кочережки у нього не було, за тих обставин він би її не встиг навіть узяти. З сусідом у нього хороші стосунки і між дворами є хвіртка, тому сусід міг пройти в цю хвіртку, а не через вулицю. ОСОБА_25 це його помічник по фінансовим питанням по ставку. Вони утримують ставок для рибальства. Він дійсно давав вказівку ОСОБА_16 не брати гроші від ОСОБА_26 . Він казав не брати грошей у кількох людей, які допустили порушення, не чергували, тому він і сказав ОСОБА_16 , щоб той не брав грошей доки ці люди з ним не зустрінуться і не поговорять. Чому в обвинувальному акті не вказано нічого про удар в груди він не знає. Хвіртка була закрита на засувку. Він не запрошував ОСОБА_21 до себе і не визначав час, на який прийти. Він знає що це за людина і вважав, що вони можуть з ним поговорити по телефону.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дав суду свідчення, що ОСОБА_5 він знає, стосунки нормальні, з ОСОБА_4 стосунки хороші, вони сусіди. Близько 9 вечора 7 березня 2020 року він був вдома вже лежав, тут зайшла жінка і каже що прибігли дівчатка і кажуть що до сусіда хтось переліз через паркан. Він піднявся і пішов до сусіда, зайшов у хату і побачив як ОСОБА_22 сидить на ОСОБА_27 . Він став його стягувати, ОСОБА_28 став обурюватися чому його не взяли на ставок. Коли він зайшов у будинок ОСОБА_8 лежав на спині, а ОСОБА_22 давив його руками, давив на обличчя, при цьому кричав що я тебе задавлю, вб`ю і таке інше. Він бачив як ОСОБА_22 давив потерпілого за голову. Він стягував ОСОБА_21 з ОСОБА_29 . Верхній одяг ОСОБА_21 був на дворі куртка і шапка. Коли він їх розборонив тілесних ушкоджень він у них не бачив. ОСОБА_22 був п`яний, бо якби не був п`яний він би не прийшов. Чи давив ОСОБА_22 на груди потерпілого він не знає, але мабуть давив бо він сидів зверху і давив його. Чи була там кочерга саме в той час він не бачив. Це було біля 9 вечора, він впевнений тому що на вулиці було вже темно. ОСОБА_8 йому розповів що ОСОБА_22 до нього приходив із-за ставка. Коли вже він їх розтягнув і ОСОБА_22 ішов з будинку, то він погрожував і йому і ОСОБА_27 . Після того як було оголошено протокол слідчого експерименту з участю свідка і продемонстровано фотографії свідок пояснив що було так як він показував на слідчому експерименті. Чому його свідчення в суді відрізняються від тих обставин які він вказував в ході слідчого експерименту він пояснити не може.
Допитана в судовому засіданні в залі суду свідок ОСОБА_30 дала суду свідчення, що з ОСОБА_31 вона просто знайома, з ОСОБА_8 стосунки добросусідські. 7 березня 2020 року, не раніше 20 години, було вже темно, в неї була онука, вона разом з сусідською дівчинкою гралися біля двору. Тут забігла сусідська дівчинка і сказала що до ОСОБА_9 , через паркан, заліз злодій. Вона сама побоялася йти, зайшла в кімнату і стала кликати чоловіка. Коли та дівчинка повідомила що трапилося, вона вийшла у двір і побачила через вікно, що в будинку ОСОБА_7 , як їй здалося, якийсь чоловік рився в шафі. Коли вона зайшла до сусіда вона побачила що ОСОБА_8 лежить на спині, а ОСОБА_22 сидить зверху. ОСОБА_8 не міг вивернутися, ОСОБА_22 насів на нього, а її чоловік став стягувати ОСОБА_26 . Коли чоловік стягнув його вони гуртом стали виштовхувати ОСОБА_26 . Чи був ОСОБА_22 не тверезий вона сказати не може, але запах спиртного від нього було чути. Вони ОСОБА_21 не могли виштовхати з будинку тривалий час може хвилин і 20, він усім погрожував, в тому числі і їй. Сусідська дівчинка ОСОБА_32 , їй 10 років. В той день ОСОБА_8 їй нічого не розповідав, вона зразу після конфлікту пішла додому. Ці події відбувалися в будинку ОСОБА_7 , біля плити, там були розкидані дрова.
8 вересня 2020 року, в період з 14 до 14 години 40 хвилин, проведено слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_33 . В ході слідчого експерименту проведеного за адресою АДРЕСА_2 свідок ОСОБА_6 продемонстрував положення учасників конфлікту відносно один одного та показав як ОСОБА_22 тиснув коліном на тулуб ОСОБА_7 , а саме в районі грудної клітини. Також продемонстрував як ОСОБА_22 намагався душити ОСОБА_29 . Під час слідчого експерименту застосовувався фотоапарат ОСОБА_34 . За результатами слідчої дії складено протокол слідчого експерименту та фототаблицю до нього (а.п.29-32).
В протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_4 повідомив, що 7 березня 2020 року близько 17 години ОСОБА_22 почав бити заявника металевою кочергою, після чого душив заявника… (а.п.38).
В заяві про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_4 вказав, що 07.03.2020 р. близько 18 години ОСОБА_22 без його дозволу зайшов до його будинку, безпричинно ображав його грубою нецензурною лайкою, та наніс удар кулаком правої руки в груди, він впав на підлогу після чого ОСОБА_22 душив його (а.п. 46).
Згідно висновку експерта № 282 судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , проведеної 8 вересня 2020 року, при судово-медичному обстеженні 10.03.2020 у ОСОБА_4 був виявлений синець в ділянці попереку справа, починаючи з рівня 11 ребра по задній пахвинній лінії. Колір і розміри синця вказують на те, що він міг утворитися від дію тупого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею і може відповідати терміну 07.03.2020. Вищевказане тілесне ушкодження, згідно пункту 2.3.2 б, правил визначення тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених наказом № 6 від. 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до легких тілесних ушкоджень. (а.п.51-52).
8 вересня 2020 року, в період з 14 години 45 хвилин до 15 години 15 хвилин, проведено слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_4 . В ході слідчого експерименту проведеного за адресою АДРЕСА_2 потерпілий продемонстрував як він 7 березня 2020 року закрив ворота на запірний пристрій, а саме на засувку. Також потерпілий пояснив що вхідні двері будинку були зачинені але не замкнені. Також потерпілий повідомив що на той час він сидів, вечеряв і продемонстрував своє місце знаходження. Також потерпілий повідомив що ОСОБА_22 , коли увійшов, став кричати на нього. Також продемонстрував як ОСОБА_22 завдав йому удар правою рукою кулаком в тулуб, а саме в груди. Далі потерпілий повідомив що від удару впав на підлогу та продемонстрував як ОСОБА_22 тиснув коліном правої ноги йому в тулуб, а саме в грудну клітину. Також продемонстрував як його душив ОСОБА_35 . Під час слідчого експерименту застосовувався фотоапарат ОСОБА_34 . За результатами слідчої дії складено протокол слідчого експерименту та фототаблицю до нього (а.п.53-58).
Згідно висновку експерта № 287 судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , проведеної 9 вересня 2020 року характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 не виключає можливості утворення їх при обставинах продемонстрованих потерпілим під час проведення слідчого експерименту (а.п.63).
Згідно висновку експерта № 288 судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , проведеної 10 вересня 2020 року під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_4 при умові збереження свідомості міг відчувати фізичну біль (а.п.63).
Згідно висновку експерта № 286 судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , проведеної 9 вересня 2020 року, характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 не виключає можливості утворення їх при обставинах продемонстрованих свідком ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту (а.п.65).
11 вересня 2020 року складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення в якому ОСОБА_4 вказав, що 07.03.2020 близько 17 год. ОСОБА_5 діючи умисно незаконно без дозволу проник на територію та в будинок за адресою АДРЕСА_2 … (а.п.66).
12 вересня 2020 року проведено огляд місця події ділянки місцевості за адресою АДРЕСА_2 . За результатами слідчої дії складено протокол огляду місця події, план-схему та фототаблицю (а.п.68-77).
Згідно договору купівлі продажу земельної ділянки ОСОБА_4 7 квітня 2016 року придбав земельну ділянку площею 0,12 під. АДРЕСА_2 , що підтверджено договором купівлі-продажу та інформаційною довідкою з Державного реєстру (а.п.80-82).
В будинку АДРЕСА_2 , згідно довідки виконавчого комітету Ріпчанської сільської ради, зареєстрований та проживає ОСОБА_4 . Даний будинок належить ОСОБА_4 (а.п.85-86).
11 вересня 2020 року винесена постанова згідно якої дії ОСОБА_5 перекваліфіковані з ч.1 ст. 125 на ч.1 ст. 126 КК України (а.п.94).
12 вересня 2020 року, начальником СД Роменського ВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_36 , проведено слідчий експеримент з участю підозрюваного ОСОБА_5 за результатами якого складено протокол і долучено фотознімки. Як вказано у протоколі він проведений в період з 16 години до 16 години 40 хвилин з участю потерпілого, з застосуванням цифрового фотоапарату «Canon». Згідно протоколу слідчим експериментом встановлено: під час проведення слідчого експерименту в с. Ріпки Роменського р. по вул. Залізничній підозрюваному ОСОБА_5 було запропоновано розповісти та продемонструвати події що мали місце 07.03.2020. На що ОСОБА_5 погодився та учасникам експерименту повідомив, що 07.03.2020 р., близько 17 години він прийшов за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_4 з метою віддати гроші за користування ставком. Після цього ОСОБА_5 учасникам вказав на ворота домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 та повідомив, що саме сюди він прийшов 07.03.2020. Після цього ОСОБА_5 повідомив що він стукав в ворота та вони були зачинені. Далі ОСОБА_5 повідомив що виявивши що ворота зачинені він взяв з купи дров, які лежали поблизу воріт, пеньок та поставив його під ворота щоб перелізти через них і показав де лежали дрова. Після цього всі учасники, з дозволу власника пройшли на територію домоволодіння… ОСОБА_5 повідомив що перелізши через ворота він пішов до будинку, що на відстані близько 20 м від воріт. Після цього всі прослідували до будинку. ОСОБА_5 повідомив що 07.03.2020 двері будинку були відчинені і він зайшов у будинок та пройшов до кімнати. Учасники пройшли до кімнати № 1 де ОСОБА_5 показав як пройшов у кімнату № 2. В кімнаті № 2 ОСОБА_5 повідомив що 7 березня 2020 року потерпілий був напроти входу і продемонстрував місце його знаходження і положення. Далі ОСОБА_5 повідомив що ОСОБА_8 замахнувся на нього кочергою, яку тримав в руках і продемонстрував це. Далі ОСОБА_22 пояснив що перехопив кочергу і намагався вирвати її з рук ОСОБА_4 а той впав на дрова, які були позаду. ОСОБА_5 продемонстрував як він коліном лівої ноги став та в подальшому тиснув потерпілому в тулуб, пахову ділянку. ОСОБА_5 розповів учасникам експерименту що його в подальшому відтіг від потерпілого свідок ОСОБА_6 який зайшов до кімнати № 2 . Як вбачається з фотознімків на аркушах 97-99 і верхній фотографії аркуша 100 до протоколу слідчого експерименту ОСОБА_5 був одягнутий в футболку і штани темного кольору, а на нижній фотографії аркуша 100 та на 101 аркуші ОСОБА_5 одягнутий в сорочку світлого кольору з поздовжніми смужками і штани сірого кольору (а.п. 95-101). Як пояснила допитана в судовому засіданні начальник СД Роменського ВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_36 вона даний протокол не писала, а була присутня при проведенні слідчого експерименту, писав його інший працівник поліції, чому він не вказаний у протоколі, вона пояснити не може. Вказані обставини дають суду підстави вважати даний доказ очевидно не допустимим і не брати його до уваги при винесенні вироку.
Даючи оцінку доказам у справі, суд визнає покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_30 достовірними, так як вони об`єктивно узгоджуються між собою, показами потерпілого та іншими доказами по справі. Підстав вважати, що свідки могли обмовити обвинуваченого та приховують дійсні обставини події, у суду немає. Твердження обвинуваченого про упередженість з боку свідків, у зв`язку з дружніми стосунками з потерпілим, суд оцінює критично і не бере до уваги.
Твердження ОСОБА_5 про те, що коли він увійшов до будинку, потерпілий ОСОБА_4 сам на нього накинувся з кочергою в руках, не можуть бути виправданням його дій щодо спричинення насильницьких дій, оскільки навіть якщо погодитися з такими твердженнями обвинуваченого, слід враховувати ту обставину що такі дії потерпілого були викликані неправомірними діями самого ОСОБА_5 .
Позицію ОСОБА_5 в частині того, що він прийшов до ОСОБА_4 на прохання останнього, тому не вчиняв злочину, суд не може взяти до уваги та покласти в основу прийнятого рішення, оскільки дії обвинуваченого свідчать про те, що навіть за наявності потереби розмови з потерпілим, ОСОБА_5 вчинив ряд дій, які свідчать про незаконність проникнення, а саме він через паркан проник на територію домогосподарства, не зважаючи на те що ворота були замкнені. Потрапивши на територію він не пройшов до вікна будинку щоб постукати у вікно і покликати господаря, а попрямував у середину приміщення. На порозі будинку, навіть за умови що вхідні двері були відчинені, ОСОБА_5 не покликав господаря, а пройшов у середину житла. Також суд враховує і ту обставину, що потрапивши у приміщення ОСОБА_5 на вимогу ОСОБА_4 житло не покинув.
Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена повністю.
Вирішуючи питання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить в першу чергу з обвинувального акту, в якому дії ОСОБА_5 кваліфіковані наступним чином: «Таким чином ОСОБА_5 , вчинивши насильницькі дії, які завдали фізичного болю, а також порушивши недоторканість житла обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, тобто в умисному заподіянні удару, побоїв, вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, а також у вчиненні кримінального проступку за ч.1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи, що порушило недоторканість житла потерпілого».
Пункт 13) частини 1 статті 3 КПК України визначає, що обвинувачення, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Диспозиція ч.1 ст. 126 КК України визначає, наступні ознаки: умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. Як вбачається зі змісту даної норми кримінально-карним діянням може бути визнано: умисне завдання удару, або умисне завдання побоїв, або вчинення інших насильницьких дій, з обов`язковим наслідок у виді завдання фізичного болю і за обов`язкової відсутності тілесних ушкоджень. Може мати місце і випадок наявності кількох діянь, наприклад: завдання удару та вчинення інших насильницьких дій або ж завдання побоїв і вчинення інших насильницьких дій.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_5 сторона обвинувачення вдалася до простої констатації змісту норми статті, не конкретизувавши які саме діяння, чи сукупність діянь, з визначених ч.1 ст. 126 КК України інкриміновані ОСОБА_5 . Логічним було б дійти висновку про те, що обвинувачений міг вчинити всі дії, визначені вказаною нормою, але в цьому випадку сторона обвинувачення мала б кваліфікувати такі дії як сукупність ознак - умисне завдання удару та побоїв і вчинення інших насильницьких дій. Отже суд приходить до висновку що сторона обвинувачення належним чином не сформулювала обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, поставивши суд перед потребою самостійно обирати склад кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 може бути визнаний винним. Проте, суд не може одночасно підтримувати обвинувачення і виконувати функції правосуддя, а повинен вирішити питання правильності кваліфікації дій особи, якій висунуто обвинувачення. На запитання про правильність кваліфікації і потребу вирішити питання перекваліфікації дій, прокурор, який підтримував обвинувачення повідомив, що підстав для перекваліфікації немає. За таких обставин, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 126 КК України так, як вона викладена в обвинувальному акті. При цьому, суд відмічає, що за наявності певних підстав, такі недоліки кваліфікації могли бути підставою для виправдання особи, але, на переконання суду, в діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, тому можливості виправдати його в даному випадку немає.
Диспозиція ч.1 ст. 162 КК України сформульована наступним чином: незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканість житла громадян.
Щодо обвинувачення в частині кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 162 КК України то сторона обвинувачення кваліфікувала дії ОСОБА_5 як незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, що порушило недоторканість житла потерпілого. За змістом даної норми кримінально-карним діянням може бути визнано: незаконне проникнення до житла, незаконне проникнення до іншого володіння особи, незаконне проведення в них обшуку чи огляду, незаконне виселення чи інші дії що порушують недоторканість житла громадян, або сукупність вказаних дій, проте обов`язковою ознакою для всіх цих дій має бути наслідок у вигляді порушення недоторканності житла громадян. Крім цього, таке діяння обов`язково повинно мати таку ознаку як незаконність.
Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку. Під порушенням недоторканності житла слід розуміти протиправне таємне або відкрите проникнення в чуже житло (будинок, квартиру або кімнату) без згоди власника житла на такі дії.
Тобто незаконність таких дій полягає в тому що особа потрапляє до житла іншої особи всупереч її волі, не залежно від мети, яку вона переслідує, за винятком випадку потреби врятування життя чи здоров`я людей, та необхідності проведення невідкладних слідчих дій.
За таких обставин, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 162 КК України так, як вона викладена в обвинувальному акті.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини вчинення кримінальних правопорушень .
Дотримуючись принципів об`єктивності та неупередженості розгляду справи, зважаючи на характер протиправних дій, їх наслідки та інші обставини суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення і запобігання скоєння останнім нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 162 КК України. Інші види покарань, з числа передбачених санкціями ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 162 КК України до ОСОБА_5 застосовані бути не можуть.
Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 126 та ч.1 ст. 162 КК України.
Призначити ОСОБА_5 : за ч.1 ст. 126 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень; за ч.1 ст. 162 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень. Відповідно ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень ( вісімсот п`ятдесят гривень).
На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1