Справа № 674/802/19
Провадження № 1-кп/674/7/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 рокум.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої

та цивільної позивачки ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000255 від 18 вересня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, не одруженого, інваліда ІІІ групи, є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :
17 вересня 2018 року близько 20 години 30 хвилин водій ОСОБА_7 у порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правил), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому рухаючись в темну пору доби, поза межами населеного пункту, по сухій прямій асфальтобетонній проїзній частині, на спуск, у своїй смузі руху зі сторони с. Рудка Дунаєвецького району Хмельницької області в напрямку с. Стара Гута Дунаєвецького району Хмельницької області зі швидкістю 95,5… 101,35 км/год., з перевищенням максимальної швидкості зазначеної в п.12.6 (г) Правил, поблизу с. Стара Гута Дунаєвецького району Хмельницької області, на 31 км+500 м автодороги «Т2321 Ярмолинці-Кам`янець-Подільський», при виникненні перешкоди для руху, а саме ОСОБА_8 , який керував велосипедом та рухався в своїй смузі руху, в попутному напрямку відносно транспортного засобу «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 та якого водій ОСОБА_7 об`єктивно був спроможний виявити, в порушення п.12.3 Правил, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, у порушення п.п.1.5, 2.3.б), 2.3.д) Правил, під час керування автомобілем «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю та здоров`ю громадян, а саме велосипедисту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_8 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої спінальної травми, переломо-вивиху 4-го шийного хребця з повним руйнуванням спинного мозку на цьому рівні, численних садин обличчя та шиї, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Також внаслідок зазначеної ДТП ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер зліва, перелому кісток лівої гомілки в нижній третині, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді садин на тильній поверхні лівої і правої кистей в усіх відділах, на передній поверхні правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих внаслідок даної ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_8 загинув на місці пригоди.

Своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги наступних положень Правил:

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;
-п. 2.9. Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
-п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
-п. 12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:
-ґ) іншим транспортним засобам: на автомагістралях не більше 130 км/год, на дорогах для автомобілів не більше 110 км/год, та інших дорогах не більше 90 км/год.
Вище вказані порушення вимог Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному зв`язку з вчиненням ДТП та її наслідками смертю ОСОБА_8 .

На початку судового розгляду ОСОБА_7 вину визнавав частково, під час його допиту після дослідження матеріалів провадження повністю визнав вину у вчиненому та показав суду, що 17 вересня 2018 року він був вдома та нікуди їхати не збирався, вдома трохи випив горілки 300 грам, додому прийшла цивільна дружина і щоб не сваритись із нею він близько 20 години цього ж дня поїхав в с. Стара Гута до мами. Біля 20 год. 30 хв. він керував автомобілем «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 . По дорозі до цього села їдучи з горбка він нахилився до бардачка за таблетками і тоді побачив велосипедиста, відчув раптовий удар з велосипедистом, вибіг з машини до нього, побачив останнього без признаків життя. Він позвонив у швидку та поліцію, після приїзду поліцейських він був у машині поліції та його забрали у лікарню на аналіз крові.

На запитання учасників провадження ОСОБА_7 показав, що він рухався по автодорозі на зазначеному вище автомобілі на своїй смузі руху та відстані близько 400-500 м до с. Стара Гута Дунаєвецького району зі швидкістю близько 90 км/год, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся та за 2-3 м перед автомобілем раптово з`явився чоловік на велосипеді, який рухався в сторону с. Стара Гута Дунаєвецького району, він натиснув на педаль гальма та майже відразу відбулось зіткнення. Удар прийшовся на середину автомобіля, велосипед вдарив у задню частину. Також показав, що він «Драгер проходив» на місці події, прилад показав ніби 1,8 проміле, він цього не оспорював.

Також пояснив, що з потерпілими контактував один раз, зустрілися в м. Хмельницький, була мова про відшкодування 250 тис. грн., але у нього таких грошей не було, тому згоди з цього питання не дійшли. В подальшому він не відшкодовував матері загиблого шкоди, оскільки не зміг би їй подивитись в очі, вирішив, що як постановить суд, так і буде.

Цивільний позов ОСОБА_7 визнає частково на суму 100 тис. грн.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого підтверджується нижченаведеними дослідженими під час судового розгляду доказами.
Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 17.09.2018 року до неї зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що її брат ОСОБА_8 потрапив в ДТП поблизу с. Стара Гута Дунаєвецького району на автодорозі. Приїхавши на місце ДТП близько 21.00 год. між с. Рудка і с. Стара Гута виявила, що її брат загинув в ДТП, на місці події були працівники поліції та машина ОСОБА_7 . В автомобілі ОСОБА_7 було побите лобове скло, велосипед був пошкоджений, на автодорозі були запчастини від автомобіля та велосипеда. Працівниками поліції встановлено, що ДТП вчинив ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння на той момент. В подальшому ОСОБА_7 з нею не розмовляв, гроші не давав, вибачення не просив. Стан здоров`я матері після смерті сина погіршився. В судових дебатах зазначила, що жодного каяття обвинуваченого не було, пом`якшуючих обставин немає.

Свідок ОСОБА_9 показала, що 17 вересня 2018 року ввечері повз неї на велосипеді проїхав ОСОБА_8 , який рухався по спуску з дому в сторону центру села, ззаді на велосипеді була прикріплена каністра. Пізніше, близько 12 год. ночі зателефонував староста с. Старої ОСОБА_10 та повідомив, що на автодорозі між с. Рудка та с. Стара Гута загинув ОСОБА_8 . Коли приїхала на місце ДТП побачила, що ОСОБА_8 лежав біля обочини дороги, машина була збоку, велосипед «гармошкою». На місці ДТП була поліцейська машина, на її запитання сказали що водій машини був п`яний, вона зрозуміла, що це був ОСОБА_7 .

Протоколом огляду місця події (місце дорожньо-транспортної пригоди) від 17 вересня 2018 року та схемою до нього і таблицями-ілюстраціями (а.м.к.п. 11-40), згідно якого було оглянуто ділянку автодороги Кам`янець-Подільський-Ярмолинці, поблизу с. Стара Гута Дунаєвецького району, покриття дороги асфальтобетонне, стан покриття-сухе, смуга для руху в напрямку огляду одна, для руху назустріч напрямку огляду-одна, ширина розділяючої смуги - відсутня, на проїжджій частині відсутні лінії повздовжньої осьової дорожньої розмітки, до проїжджої частини примикають узбіччя поросше травою шириною 3,5 м, далі за узбіччям лісосмуга із дерев і кущів. У протоколі зафіксовані положення автомобіля «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , велосипеда, сліди їх зіткнення і гальмування автомобіля, які відповідають вищенаведеним обставинам ДТП. Також описано труп ОСОБА_8 , який розташований на задній поверхні тулуба, кисть правої руки на животі, ліва рука відкинута частково в бік. Ноги трупа разом. На голові, обличчі та шиї трупа виявлені численні садини. При огляді транспортного засобу встановлено: номерний знак спереду автомобіля «FIAT Ducato» має деформацію. Пошкоджено в нижній частині бампер, вище номерного знаку. У верхній частині бампер має пошкодження, деформація капоту, розбите переднє вітрове скло. Автомобіль має деформацію даху, з лівого боку в районі розташування заднього лівого колеса є деформація кузова автомобіля.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2019 року (а.м.к.п. 58-79) та схемою до нього і таблицями - ілюстраціями, згідно якого під час проведення слідчого експерименту було уточнено місце ДТП, погодні умови, при швидкості руху 95,13 км/год. була встановлена видимість велосипеда потерпілого: при дальньому світлі фар: 1-ша спроба 101,85 м, 2-га спроба 105,95 м, 3-тя спроба 106,65 м., при ближньому світлі фар: 1-ша спроба 99,15 м, 2-га спроба - 88,05 м, 3-тя спроба 80,15 м. Також під час слідчого експерименту ОСОБА_7 показав, що зіткнення його автомобіля та велосипедиста відбулось на його смузі руху.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.03.2019 року (а.м.к.п. 180-189) року і ілюстративними таблицями, згідно якого встановлювалась швидкість руху велосипеда потерпілого.

Висновком судово-токсикологічної експертизи №1803 (а.м.к.п. 99), згідно якого у крові ОСОБА_7 , виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості в крові 0,93 % (проміле).
Висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №10.4-0427:18 від 14.11.2018 року (а.м.к.п. 106-112), згідно якого в початковій фазі контактування при зіткненні у взаємному контакті перебували задня частина велосипеда гірського типу дещо повернута вправо та передня (посередині) частина автомобіля «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 і повздовжні вісі автомобіля та рами велосипеда перебували під кутом біля 15± 5 градусів. Зіткнення автомобіля «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 та велосипедиста мало місце на правій ділянці дороги (смуги) проїзної частини дороги відносно напрямку в с. Стара Гута, раніше утворення першої ділянки осипання дрібних частинок скла, при цьому автомобіль «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 розташовувався орієнтовно початкового слідоутворення слідів юзу під №1 і №2, а повздовжня вісь рами велосипеда під кутом біля 15 градусів до вісі автомобіля розвернутий за напрямком годинникової стрілки.

Висновком комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №10.1-0522:18 від 28.11.2018 року (а.м.к.п. 142-145), згідно якого характеру переміщення автомобіля «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 із залишенням слідів гальмування, які характеризуються як гальмування заносом та розвертанням на неоднорідних ділянках опору руху, визначається швидкість руху автомобіля «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 на момент початку гальмування в заданих дорожніх умовах в межах 95,13-101,42 км/год. В заданих дорожніх умовах, допустима швидкість руху автомобіля за умов видимості елементів дороги в напрямку його руху 60 м визначається в межах 87,73-91,00 км/год. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.2, 12.6 (ґ), 12.3. ПДР України.
Висновком комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи №10.4-0067:19К 2К СМЕ від 27.03.2019 (а.м.к.п. 204-210), згідно якої встановленому характеру взаємодії транспортних засобів, враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень на тілі при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , при відсутності надійної фіксації велосипедиста на велосипеді найбільш вірогідний механізм розвитку подій у фазі безпосереднього зіткнення наступний: першочергово контакт відбувся між передньою частиною автомобіля і заднім колесом велосипеда на висоті переднього бампера, при цьому останній знаходився попутно дещо вивернутий вправо. Після первинного контакту транспортних засобів внаслідок прикладання ударного імпульсу велосипед міг відхилитися вправо, а велосипедист зісковзнувши до заду сидіння, впав на переднє облицювання кузова автомобіля (бампер, капот, лобове скло), при цьому лівим гомілково-ступневим суглобом та гомілкою в область бампера, задньою поверхнею тулуба об капот і головою в область лобового скла внаслідок чого відбулась деформація капоту та руйнування скла частинами тіла, які контактували з даними деталями. В кінцевій фазі при різкому зменшенні швидкості руху автомобіля, тіло велосипедиста було відкинуто вперед по напрямку руху сил інерції і падіння його передніми відділами на асфальтне покриття дороги.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №10.2-0080:19К від 05.03.2019 (а.м.к.п. 220-226) на момент огляду робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля марки «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 перебували у технічно працездатному стані.

Протоколом огляду місцевості від 12.03.2019 (а.м.к.п. 233-242), відповідно до якого встановлювався повздовжний ухил автодороги на місці вчинення ДТП.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №10.1-0142:19К від 01.04.2019 року (а.м.к.п.254-259) покази водія автомобіля «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 в частині керування ним транспортним засобом із швидкістю 90 км/год. на момент виникнення ДТП, з технічної точки зору не спроможні. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість попередити зіткнення з велосипедистом, який рухався в попутному напрямку руху, шляхом зниження швидкості автомобіля до швидкості руху велосипеда, з моменту виникнення перешкоди для його руху. Дослідження питання технічної можливості запобігання ДТП з боку водія ОСОБА_7 як при вказаній ним швидкості руху (90 км/год.) так і при допустимій швидкості руху за умов видимості елементів дороги при ближнім та дальнім світлі фар з технічної точки зору позбавлене будь-якого технічного сенсу, так як вказана водієм величина швидкості руху керованого ним автомобіля 90 км/год. технічно не спроможна, а встановлені значення допустимих швидкостей руху за умов видимості елементів дороги перевищують значення обраної водієм швидкості руху і не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.2., 12.6. (ґ), 12.3. ПДР; не відповідності вимогам п.п.12.2. ПДР з технічної точки зору не вбачається; дії водія ОСОБА_7 з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п.12.6. (ґ), 12.3. ПДР.

Суд також враховує, що всі наведені вище судові експертизи були проведені на підставі зазначених в цих експертизах та досліджених судом ухвал слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Висновком судово-медичної експертизи №185 від 19.09.2018 року (а.м.к.п. 87-89), згідно якого причиною смерті потерпілого ОСОБА_8 явилась закрита спінальна травма, переломо-вивих 4-го шийного хребця з повним руйнуванням спинного мозку на цьому рівні, про що свідчать тілесні ушкодження, вказані в описовій частині даного висновку, а також дані судово-гістологічної експертизи. Також експерт зазначив, що враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_8 , вважає можливим механізм отримання їх: в І фазі наїзду мікроавтобуса прийшовся в область лівого гомілково-ступневого суглобу, ІІ фаза розвертання тулуба і ударі його обличчям в передній край капота та лобове скло, в ІІІ фазі відкидання тіла на проїзну частину дороги або обочину.

Така ж причина смерті ОСОБА_8 зазначена й у лікарському свідоцтві про смерть від 19 вересня 2018 року № 1850 (а.м.к.п. 94).

Речовими доказами, зокрема протоколами їх огляду (а.м.к.п. 146-164):

- автомобіля «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 , належного обвинуваченому ОСОБА_7 , в якому спостерігається деформація капота, руйнування вітрового скла та локальні пошкодження переднього бампера і номерного знака;

- велосипеда, належного потерпілому ОСОБА_8 , який знаходиться у відокремленому і зруйнованому вигляді, а саме задня частина з колесом передня вилка з колесом та руль.

Дослідивши та проаналізувавши вище наведені докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненому доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, оскільки ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху (п. 1.5, п.п. б), д) п. 2.3, п.п. а) п. 2.9, п. 12.3, п.п. ґ) п. 12.6 Правил), вчинив ДТП, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Щодо доводів захисника про виключення з обвинувачення порушення ОСОБА_7 п.п. а) п. 2.9 Правил суд зазначає наступне.

За правовою позицією, наведеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21серпня 2019 року у справі № 682/956/17:

-керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча і становить порушення вимог підп. «а» п. 2.9 ПДР, однак само по собі не може виступати прямою безпосередньою причиною настання ДТП та її наслідків у вигляді заподіяння потерпілому (потерпілим) тілесних ушкоджень або смерті. Стан сп`яніння не охоплюється об`єктивною стороною (не є кваліфікуючою ознакою) злочину, передбаченого ст. 286 КК, і при призначенні покарання особі може враховуватись як обставина, що обтяжує покарання згідно з п.13 ч. 2 ст. 67 КК;

-вказівка у вироку на порушення водієм транспортного засобу підп. «а» п. 2.9 ПДР лише деталізує, уточнює, конкретизує правопорушення, його суспільну небезпечність, стан суб`єкта злочину, передбаченого ст. 286 КК, але жодним чином не впливає на кваліфікацію (не є кваліфікуючою ознакою) злочину.

З урахуванням наведеного суд враховує обставину керування транспортним засобом ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння як таку, що деталізує, конкретизує правопорушення і враховується як обставина, що обтяжує покарання (зазначено нижче).

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Також суд враховує положення п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди враховують не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, те, що обвинувачений вину визнав, раніше не судимий (а.м.к.п. 270-271), за місцем проживання характеризується позитивно (а.м.к.п. 284), є фізичною особою-підприємцем, є особою з інвалідністю ІІІ групи, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває (а.м.к.п. 277), перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Дунаєвецької ЦРЛ з 2014 року (а.м.к.п.278).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 24.04.2019 № 239 (а.м.к.п. 303-305) ОСОБА_7 : на період скоєного міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, усвідомлює свої дії та може керувати ними й на теперішній час; застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Стосовно посилання сторони захисту на визнання вини і щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання суд не може погодитись із зазначеним. Зокрема, розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілих осіб, намаганні відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження, чого в даному випадку не встановлено. Визнання вини в наприкінці процесу судового розгляду також, на переконання суду, не може бути визнано обставиною, що пом`якшує покарання.
Аналогічні правові позиції наведені у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 509/4910/17, де також міститься й висновки, що: не знижує суспільної небезпечності вчиненого злочину і стан здоров`я засудженого; той факт, що засуджений раніше не судимий, одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, а також його посткримінальна поведінка, зокрема часткове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, не є достатніми мотивами для обґрунтування висновку про можливість виправлення без відбування покарання та звільнення засудженого від його відбування з випробуванням.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно із досудової доповіді Дунаєвецького РС філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області від 05.01.2021 року, рівень вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе. Суд зазначає, що за правилом ст. 314-1 КПК України дана доповідь носить інформаційний характер та враховується поряд зі встановленими обставинами справи.

Враховуючи конкретні обставини вчинення тяжкого злочину, зокрема характер порушень правил дорожнього руху, які призвели до ДТП та смерті потерпілого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу винного, його сімейний стан, суд вважає, що необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією ч.2 ст.286 КК України. Підстави для застосування до призначеного покарання положення ст.ст. 75,76 КК України, а також ст. 69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання із випробуванням, або застосування до нього більш м`якого покарання - відсутні.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки, смерть потерпілого, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк три роки.
Враховуючи, що обвинувачений засуджується до позбавлення волі, для забезпечення виконання вироку є підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_11 заявлено позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди заподіяної вчиненням злочину в розмірі 255 324,00 грн. В обґрунтуванні заявлених вимог позивачка посилається на те, що загинув син, який доглядав та утримував матір, так як вона була непрацездатною. ОСОБА_11 зазначає, що дуже важко перенесла смерть сина, з часу його смерті постійно хворіє, душевний стан пригнічений. Через це на протязі тривалого часу остання позбавлена можливості вести звичайний ритм життя, так як втратила рідну людину.

Представник цивільного позивача підтримує позов у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково на суму 100 000,00 грн.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вина ОСОБА_7 у заподіянні злочином моральної шкоди ОСОБА_11 доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи характер, обставини кримінального правопорушення, глибину душевних страждань, заподіяних ОСОБА_11 через смерть сина, ступінь вини ОСОБА_7 у завданні моральної шкоди, його матеріальний стан, суд вважає можливою і достатньою компенсацією моральної шкоди визнати розмір такої в сумі 200 000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком суд вважає за необхідне накладений арешт на автомобіль «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 та велосипед скасувати.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертиз в сумі 7722 грн.:

- судової транспортно-трасологічної експертизи №10.4-0427:18 від 14.11.2018 року;

- комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №10.1-0522:18 від 28.11.2018 року;

- комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи №10.4-0067:19К 2К СМЕ від 27.03.2019;

- судової автотехнічної експертизи №10.2-0080:19К від 05.03.2019;
- судової автотехнічної експертизи №10.1-0142:19К від 01.04.2019 року.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з 14 травня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 7722 (сім тисяч сімсот двадцять дві) гривні 00 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Позов ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди заподіяної вчиненням злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 відшкодування моральної шкоди в сумі 200000 ( двісті тисяч) гривень 00 копійок. В решті позову відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.09.2018 року на автомобіль «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 та на велосипед, яким керував ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.
Речові докази:

-транспортний засіб автомобіль «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_7 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути власнику ОСОБА_7 ;

-велосипед, яким керував ОСОБА_8 та який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому, потерпілій, представнику потерпілої, захиснику, прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1