Справа № 632/264/21
провадження № 1-кп/632/66/21

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду угоду про визнання винуватості від 30 березня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000014 від 14 січня 2021 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Миронівка Первомайського району Харківської області, громадянки України, має базову середню освіту, офіційно не працевлаштованої, незаміжня, на утриманні дітей віком до 14 років та непрацездатних осіб немає, не є особою з інвалідністю 1 або 2 групи раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 скоїла кримінальний проступок у сфері обігу наркотичних засобів за таких обставин.
У середині грудня 2020 року, (точну дату та час у ході досудового розслідування встановити не вдалося), обвинувачена ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , маючи заздалегідь придбане насіння маку, розчинник та оцет, шляхом їх термічної обробки та хімічної реакції, незаконно виготовила особливо небезпечні наркотичні засоби «опій ацетильований» та «концентрат з макової соломки». При цьому, більш частину наркотичного засобу «опію ацетильованого» обвинувачена ОСОБА_3 одразу вжила шляхом ін`єкції, а залишки залишила у мисці разом з ватними тампонами, яку використовувала при виготовленні та вжиття вказаного наркотичного засобу. Речовину, яка залишилась після виготовлення «опію ацетильованого», помістила у пять полімерних пляшок, які залишила для власних потреб в приміщенні квартири, де мешкала.

26 січня 2021 року у період часу з 18-30 до 20-05 год. під час проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_3 , де мешкала обвинувачена ОСОБА_3 , працівниками поліції було виявлено та вилучено 1 металеву миску та 2 ватні тампони, нашарування на яких містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», масою в перерахунку на суху речовину 0,0668 грам та п`ять полімерних пляшок із рідиною коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «концентрат з макової соломи», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1,2485 грам, 0,9028 грам, 0,7363 грам, 0,2941 грам, 0,0356 грам (загальною масою 3,2173 грам), які обвинувачена ОСОБА_3 незаконно виготовила та зберігала для особистого вживання, без мети збуту.

Такі умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

30 березня 2021 року між процесуальним керівником - прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 309 КК України. При цьому, обвинувачена ОСОБА_3 , згідно з умовами зазначеної угоди, беззастережно визнала свою винуватість в інкримінованому їй кримінальному проступку.

Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття, особи винної, у виді у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор, обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 30 березня 2021 року.

Суд, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов подальшого висновку.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Прокурор ОСОБА_4 вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК та КК України, зокрема, діям обвинуваченої ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 309 КК України, узгоджене сторонами покарання у виді 01 року 06 місяців обмеження волі, відповідає загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винної, відсутність заробітку та офіційного працевлаштування, призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту, з огляду на неможливість звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, сторонами не узгоджувалося. Також умови угоди про визнання винуватості цілком відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтересі сторін або інших осіб. З огляду на зазначене, прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості та призначенні обвинуваченій узгодженої сторонами в угоді міри покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 під час судового розгляду також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачена повністю визнала себе винуватою і пояснила, що виготовляла та зберігала за місцем свого мешкання: у квартирі АДРЕСА_3 , наркотичні засоби, зокрема, «опій ацетильований» та «концентрат з макової соломки», які були вилучені працівниками поліції під час обшуку її житла 26 січня 2021 року. Щиро кається у вчиненому, розповіла одразу працівникам поліції за яких обставин вчинила проступок, навіть про те, що робила собі ін`єкцію опію ацетильованого, а решта опію ацетильованого та концентрат з макової соломки залишилися дома. Вживала наркотичні засоби оскільки були сімейні труднощі, розкаялася у вчиненому. Також обвинувачена заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Надала згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Отже суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Крім того, для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, судом під час розгляду угоди про визнання винуватості встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме - незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, вчиненим кримінальним проступком шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відсутні.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , встановлено, що вона незаміжня, на утриманні дітей віком до 14 років та непрацездатних осіб не має, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та має місце постійного проживання, раніше не судима.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 особи винної, обставини, що пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання. Призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту, з огляду на неможливість звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, на переконання суду було б не справедливим, не відповідало б тяжкості скоєного кримінального проступку та особі обвинуваченої.

Разом з цим суд, враховуючи узгоджене сторонами звільнення обвинуваченої від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 2451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одна) гривня 75 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 474, 475,476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 30 березня 2021 року між процесуальним керівником - прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання, у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік 06 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік .

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітною та працевлаштуватися, якщо буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 2451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одна) гривня 75 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- речовину рослинного походження, ємність з металу, миску та ватні тампони з нашаруванням, що містять у своєму склад особливо небезпечний наркотичний засіб, каструлю з фрагментом тканини, 4 пляшки із рідиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, що знаходяться у пакетах, опечатаних паперовою биркою з пояснювальними написами та відбитком круглої печатки ХАРКІВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЦЬКИЙ ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНИЙ ЦЕНТР № 10, передані на зберігання до УЛМТЗ ГУНП України в Харківській області знищити;

- «DVD» диски, у кількості 3 штук, з відеозаписом слідчої дії обшуку проведеного за адресою: АДРЕСА_2 - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченою, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:ОСОБА_1