14.04.2021 Єдиний унікальний номер 205/9446/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 29.09.2020 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001844

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно непрацевлаштований, неодружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2020 року приблизно о 22:30 годин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився за місцем свого постійного мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де на ґрунті ревнощів у нього раптово виник словесний конфлікт із співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В ході словесного конфлікту у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень співмешканці ОСОБА_6 .

Так, 28 вересня 2020 року приблизно о 22:30 годин, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень співмешканці ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді отримання потерпілою тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, наніс останній не менш як 2-х ударів в область голови та грудної клітини, один з яких був нанесений кулаком, стиснутим в кулак, в область грудної клітини ліворуч.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді:

- забійної рани у правій тім`яній області, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день);

- закритої травми грудної клітини з переломами 7-го та 8-го ребер ліворуч зі зміщенням уламків, з ушкодженнями нижньої частки лівої легені (дві рани) та явищами лівостороннього гемопневматораксу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно пункту 2.1.3-л. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995».

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєного кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, щиро кається у тому, що 28.09.2020 року ввечері він, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів наніс своїй співмешканці ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження шляхом ударів кулаком в область голови та тулуба.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, що виразилися у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковані вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, має на утриманні неповнолітнього сина 2018 року народження, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліках лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Крім того, судом враховано і позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка просила суд про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, яке не було б пов`язано із реальним позбавленням волі, так як остання його пробачила і не має до обвинуваченого будь-яких претензій морального чи матеріального характеру.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню судом у порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувалися.

Речові докази:
* фрагмент тканини зі слідами РБК з жіночого халату біло-сірого кольору, зіскоб штукатурки зі слідами РБК, контрольний зіскоб штукатурки, які знаходяться на зберіганні у матеріалах кримінального провадження - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -