Справа № 455/789/19
Провадження № 1-кп/455/31/2021
ВИРОК
Іменем України

02 серпня 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 05.04.2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, судимості немає, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ;

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 04 квітня 2019 року, о 21 годині 00 хвилин, керуючи незареєстрованим саморобним транспортним засобом, що зроблений ним кустарним способом, та рухаючись ним ґрунтовою дорогою вул.І.Франка бічна у с.Головецько Старосамбірського району Львівської області у напрямку руху транспорту до вул. І. Франка, при проїзді її ділянки поблизу буд. 36 Б по вул, І. Франка, грубо порушив вимоги Р 1 п.п. 13, 1.5; Р 2 п.п. 2.1 а), б), ґ), 2.3 б), 2.9 а), в); Р 21 п. 21.1; Р 31 п.п.31.1, 31.3, 31.4.1 а), в), 31.4.2 б), г) та 31.4.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, які виразилися в тому, що він, не маючи посвідчення водія, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, керуючи у стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку експерта №1517/2019-т від 23.04.2019 при судово-токсикологічній експертизі крові гр. ОСОБА_7 , 1977 року народження, виявлено етиловий спирт в кількості - 0.74 %, самовільно виготовленим технічно несправним транспортним засобом (технічний стан якого не відповідав вимогам п.п. 5; 6.1; 6.2; 6.4 ДСТУ 3649:2010), який не відповідав вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правилам технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації, та перевозячи пасажира ОСОБА_8 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, що призвело до випадіння ОСОБА_8 із транспортного засобу вправо на дорогу та як наслідок отримання ним тілесних ушкоджень, від яких на місці пригоди наступила смерть.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, пасажир ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №28 від 06.05.2019, отримав ушкодження - зовнішні: навколо орбітальну гематому повік правого ока, гематому верхньої повіки лівого ока, садно лівого ліктьового суглобу, три садна під лівим коліном, садно під правим коліном, синець під правою лопаткою; внутрішні - крововилив на м`яких тканинах голови - в лівій скроневій та потилицевій ділянках; ізольований перелом лівої тім`яної кістки; три ізольовані переломи потилицевої кістки; крововилив під м`які мозкові оболонки в обох півкулях мозку, важкий забій півкуль головного мозку, прорив крові у бокові шлуночки мозку; крововилив під оболонки мозочку, ознаки здавлення переднього мозку. Вказані ушкодження утворилися в результаті падіння та удару до твердого предмету, з рівня кабіни автомобіля ГАЗ-66, та послідуючим співударом лівої скронево-потилицевої ділянки голови та задньою поверхнею тіла з дорожнім покриттям. Ушкодження по давності утворення можуть відповідати часу 04.04.2019 року та в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент його заподіяння, та перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Таким чином, ОСОБА_3 , 04.04.2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, не маючи посвідчення водія та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи незареєстрованим саморобним транспортним засобом, що зроблений ним кустарним способом, та рухаючись ним грунтовою дорогою по вул. І.Франка бічна у с.Головецько Старосамбірського району Львівської області у напрямку руху транспорту до вул. І.Франка, при проїзді її ділянки поблизу будинку №36 «б» по вул. І.Франка, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, що спричиноло дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої пасажир його транспортного засобу ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких помер.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю в інкримінованому йому порушенні Правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , надав пояснення, аналогічні викладеним обставинам в обвинувальному акті, та додатково пояснив, що повністю погоджується із обставинами, викладеними в обвинувальному акті, оголошеному прокурором, а також, що 04.04.2019 року о 21 годині 00 хвилин він керував транспортним засобом, який виготовив сам на основні автомобіля «ГАЗ-66», двигуном Т-40, який використовував для потреб господарства. Посвідчення водія у нього ніколи не було, правила дорожнього руху йому також не відомі. Він разом з ОСОБА_8 в цей день випив близько 200 грам горілки. Коли вони їхали, він побачив, що ОСОБА_8 випав, він зразу зупинився та викликав відповідні служби, оскільки бачив, що ОСОБА_8 не подає ознак життя. Дуже жалкує, що так сталося. Винність свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо міри покарання погодився із запропонованою прокурором.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченого не має, просила його суворо не карати та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Просила суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд приходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 . Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Обираючи покарання обвинуваченому у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, особу винного, який по місцю проживання характеризується добре, неодружений, в психіатричному чи наркологічному кабінетах на обліку не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягається до кримінальної відповідальності, здійснює догляд за мамою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно хворіє, лежача, знаходиться на «Д» обліку в АЗПСМ с.Стрілки, самостійно не пересувається, потребує постійного догляду. Також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тяжкі невідворотні наслідки, що настали у вигляді загибелі ОСОБА_8 , думку потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні просила призначити обвинуваченому не суворе покарання, яке не пов`язане з реальним позбавленням волі.
З урахуванням вище наведеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується у виді позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами із застосуванням ст.75 КК України, що є тотожним позиції прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.
Окрім того, відповідно до ст. 55 КК України, позбавлення права керувати транспортними засобами як додаткове покарання призначається на строк до десяти років. Однак, згідно з правозастосовчою практикою, позбавлення права керувати транспортними засобами суд не вправі призначити як додаткове покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, досудової доповіді та показів обвинуваченого, відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, згідно зі ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340. Отже, враховуючи вищезазначене, вказане унеможливлює призначення судом обвинуваченому ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2019 року - скасувати.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого згідно вимог ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід відсутній.

Керуючись ст.ст.100, 369, 370 ,373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке перебувало на розгляді в Старосамбірському районному суді Львівської області відсутній.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2019 року про накладення арешту на незареєстрований саморобний транспортний засіб, зроблений кустарним способом на базі автомобіля «ГАЗ-66», власником якого є ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати

Речовий доказ - незареєстрований саморобний транспортний засіб, зроблений кустарним способом на базі автомобіля «ГАЗ-66», який зберігається на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області - повернути ОСОБА_3 за належністю.

Судові витрати у справі за проведення, а саме:

судової автотехнічної експертизи №2171 від 23.05.2019 року в розмірі 6280,00 гривень;

судової інженерно-транспортної експертизи №1/615 від 27.05.2019 року в розмірі 1570,10 гривень;

а всього на суму 7850 (сім тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 10 копійок стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1