ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2928/20 Номер провадження 11-кп/814/468/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 11.11.2020 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Торецьк Донецькох області, раніше судиму, засуджену вироком Джержинського міського суду Донецької області від 19.08.2016 за ч.1 ст.121 КК України у виді 7 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Джержинського міського суду Донецької області від 19.08.2016.
Ухвалюючи дане рішення, місцевий суд зазначив, що у засудженої наявні позитивні тенденції у поведінці, проте це не дає підстави вважати, що вона сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У своїй апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу, постановивши нову, якою задовольнити її клопотання та застосувати до неї умовно-дострокове звільнення.

Зазначає, що працює, має три заохочення та немає стягнень, проте суд розглядаючи справу, формально оцінив дані обставини, надавши перевагу характеристиці засудженої за місцем відбування покарання.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, засуджену ОСОБА_9 та її захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та справедливість судового рішення та безпідставності апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Як вбачається зі змісту ухвали, судове рішення в повній мірі відповідає вище зазначеним вимогам закону.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджена вироком Джержинського міського суду Донецької області від 19.08.2016 за ч.1 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі.

26.10.2020 самостійно звернулась з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

З 17.06.2016 утримується в місцях ув`язнення. За час утримання в установі виконання покарань №6 м. Артемівськ характеризувалась негативно, допускала порушення вимог режиму утримання та розпорядку дня.

З 10.02.2017 відбуває покарання у Надержинщинській виправній колонії (№ 65). За період відбування покарання характеризується в основному позитивно, працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді.

Протягом строку відбування покарання мала 3 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та виконання вимог безпеки праці.

Таким чином, колегія суддів вважає що у поведінці засудженої ОСОБА_8 є певні позитивні тенденції, проте стверджувати про бездоганність такої поведінки неможливо, оскільки засуджена раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, відбувала покарання, та, у зв`язку з цим, мала чітке уявлення про правила поведінки у місцях попереднього ув`язнення та місцях позбавлення волі. Проте, незважаючи на це, свідомо допустила порушення правил утримання ув`язнених, за що була притягнута до дисциплінарної відповідальності.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильні висновки про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_8 не довела своє виправлення, а відтак - ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а хвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 11.11.2020 відносно неї без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4