МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1703/20
Провадження № 1-кп/945/217/21
Ухвала
Іменем України

19 серпня 2021 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

20.10.2020 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України.

Вказане кримінальне провадження перебувало у провадженні судді ОСОБА_6 .

Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського районного суду Миколаївської області №109 від 02.06.2021 року, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 у відставку відповідно до Засідання Вищої Ради Правосуддя №40 від 01.06.2021 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №945/1703/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2021 року судова справа № 945/1703/20 розподілена головуючому судді ОСОБА_1 .
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08.06.2021 року кримінальне провадження №945/1703/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України прийняте до свого провадження; призначене підготовче судове засідання.

На адресу суду надійшло клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на 60 діб. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив суд задовольнити його.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Вважали заявлене клопотання безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Одночасно клопотали про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Представник потерпілої ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився. При цьому, надав на адресу суду заяву про розгляд клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 без його участі. Одночасно вказав, що клопотання прокурора підтримує у повному обсязі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу, суд дійшов наступного.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.07.2020 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.06.2021 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор на 60 діб.

Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: згідно з п.1 ст.177 КПК України переховуватися від суду; згідно з п.3 ч. 1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; згідно з п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи в порядку, визначеному ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого останнього, який одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно працевлаштований. При цьому, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочинів, один з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавленням волі на строк до восьми років, а тому суд, поміж іншого, враховує і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів. Так, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від суду.
Крім того, судом враховуються фактичні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме суспільну небезпечність злочинів, що також дає підстави суду стверджувати про існування високих ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд бере до уваги і те, що у даному кримінальному провадженні, на разі, не допитані потерпіла та свідки, що дає підстави суду стверджувати про існування високих ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на них у даному кримінальному провадженні.

Сторона захисту правом збирання та подання до суду документів та інших доказів, в порядку визначеному ст. 22 КПК України, не скористалась. Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , викладені у судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні належними та допустимими доказами.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі Галь проти України, заява №6759/11 від 16.04.2015 року суд наголошує на тому, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає заборону позбавлення свободи або заборону продовження позбавлення свободи, за винятком випадків, передбачених пунктом 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, передбачений вищезазначеним положенням, є вичерпним і лише вузьке їх тлумачення відповідає цілям вказаного положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v.Ukraine), заява №38717/04, п.26, від 14.10.2010 року, з подальшими посиланнями). Жодне свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції, поняття «свавільність» у цьому контексті є ширшим, ніж невідповідність законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством все-рівно може бути свавільним і, таким чином порушувати Конвенцію, особливо коли з боку державних органів мали місце недобросовісність або введення в оману або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (див. рішення у справі «Нештяк проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74, від 27.02.2007 року).

За вказаного, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є необхідним за конкретних обставин вказаного кримінального провадження, оскільки у судовому засіданні підтверджено достатніми та відповідними доводами, що є підстави вважати, що у обвинуваченого ОСОБА_4 наявні ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які на разі ще не допитані у судовому засіданні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що матеріали клопотання прокурора містять достатньо обґрунтувань необхідності про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та неможливості обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.
Згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_4 розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 203, 331, 350, 369, ч.1 ст.370 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор на 60 діб.

Строк дії даної ухвали закінчується 17 жовтня 2021 року (включно).

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України ОСОБА_4 розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1

19.08.2021