Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/5214/21
Провадження № 1-кп/644/673/21

ВИРОК
іменем України

21 липня 2021 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю: секретаря- ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження № 0000359 від 13.05.2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, студента 3 курсу Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:

11 травня 2021 року приблизно о 23-40 години, більш точний час не встановлено, перебуваючи біля супермаркету «Чудомаркет» ТОВ «Таласа Трейд», за адресою: м. Харків, пр. Олександрівський, б. 99, між раніше знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи виниклий умисел, направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область лівого підребер`я та один удар кулаком лівої руки в праву щелепу знизу, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення пішов.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичого експерта від 18.05.2021 року № 12-14/286-А/21 ОСОБА_6 спричинено наступні тілесні ушкодження: закрита травма живота із розривом селезінки, що належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя та втрати органу.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочину, як про то викладено у вироку.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не заперечуються.
З відповідним порядком дослідження матеріалів обвинувачений та інші учасники кримінального провадження погодилися. 3 урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є студентом 3 курсу Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, факультет транспортних систем, працює не офіційно на виробництві металопластикових вікон, не одружений, утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують його покарання судом не встановлено.
З урахуванням ступеню важкості та ступеню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, даних, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» закріплено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 із застосуванням ст. 75 КК України, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного правопорушення, те, що він щиро розкаявся, має постійне місце проживання, навчається, працює не офіційно, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, добровільно відшкодовує лікування потерпілого ОСОБА_6 , а також думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, при винесенні рішення у справі покладається на розсуд суду та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Під час досудового слідства до ОСОБА_5 було застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк застосування якого сплив.
Керуючись ст. ст. 373 ч. 2, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1