Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/635/2021 Справа № 641/2543/21
УХВАЛА
08 квітня 2021 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До суду надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що до чергової частини ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що 06.04.2021 року невстановлена особа вчинила крадіжку кисневого балону синього кольору з маркуванням № 895200 з автомобілю ГАЗ 3302-414 д.н. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим ОСОБА_4 була завдана майнова шкода.
06.04.2021 року в період часу з 15:10 до 16:45 годин слідчим СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, провулок Виборзький 18 проведено огляд місця події, в ході якого в присутності двох понятих у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено кисневий балон синього кольору з маркуванням № НОМЕР_2 . Останній пояснив, що придбав даний кисневий балон синього кольору у двох невідомих чоловіків за 300 грн., у той же день, а саме 06.04.2021. У ході оперативно-розшукових заходів було встановлено, що кисневий балон ОСОБА_5 продали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..
Як пояснив ОСОБА_6 , він раніше працював різноробом у потерпілого ОСОБА_4 , який не заплатив йому гроші за виконану роботу,у зв`язку з чим ОСОБА_6 знайшов автомобіль потерпілого ГАЗ 3302-414 д.н. НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Державінська 3/2 та викрав даний кисневий балон синього кольору з маркуванням № НОМЕР_2 з автомобілю, з багажного відділення. Потім його знайомий ОСОБА_7 , котрого ОСОБА_6 знав раніше, допоміг йому нести кисневий балон. Після чого ОСОБА_6 зустрів невідомого йому чоловіка, котрим є ОСОБА_5 , та продав йому даний кисневий балон за 300 гривень. Таким чином, власнику кисневого балону синього кольору з маркуванням № НОМЕР_2 ОСОБА_4 була завдана майнова шкода.
07.04.2021 року слідчим ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 винесено постанову про визнання кисневого балону синього кольору з маркуванням № НОМЕР_2 речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що тимчасово вилучене майно має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та може бути використане в якості доказів, просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно та повернути його потерпілому ОСОБА_4 під розписку для подальшого зберігання.
Прокурор та власник вилученого майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись. Прокурор подала до суду заяву про розгляд клопотання без їх участі.
За таких обставин, в силу вимог ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб не є перешкодою для розгляду клопотання та відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з даних протоколу огляду місця події від 06.04.2021 року за результатами проведення вказаної слідчої дії у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено кисневий балон синього кольору з маркуванням № НОМЕР_3 .
Постановою слідчого ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 07.04.2021 року вилучений під час огляду місця події кисневий балон синього кольору з маркуванням № НОМЕР_2 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 372, 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на кисневий балон синього кольору з маркуванням № НОМЕР_2 вилучений 06.04.2021 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .
Майно, на яке накладено арешт, передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 12.04.2021 року.

Слідчий суддя- ОСОБА_1