Номер провадження 1-кп/754/209/21
Вирок
Іменем України

19 травня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0006516 від 08.06.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської обл., українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-за ч. 3 ст. 185 КК України

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 07.09.2019 року, приблизно о 00 год. 20 хв., перебуваючи на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, підійшов до підсобного приміщення, двері до якого оснащенні навісним замком.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисних мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом викручування саморізу на якому тримався навісний замок, зняв зазначений навісний замок, після чого проник до підсобного приміщення, звідки таємно викрав велосипед ВСД-31 «ГЕНЕРАЛ», який належить ОСОБА_6 .

Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 15745,94 грн.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, поєднане з проникненням у приміщення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, щиро розкаявся і підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає - щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не судимий, працює не офіційно, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , і призначає йому покарання у виді позбавлення волі. При цьому з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який щиро розкаявся, відсутності обтяжуючих обставин, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки таке покарання необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди за купівлю нового велосипеду у сумі 12 585 грн. та викупу залишків велосипеду з ломбарду у сумі 1999 грн. 96 коп., що підтверджується відповідними чеками, та моральної шкоди в сумі 5 000 грн., оскільки вимушений був відчувати моральні страждання, що виразились у позбавлені можливості вільного та комфортного життя, були порушені загальні устої побутового, сімейного, робочого та суспільного життя.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 ЦК збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, який підтверджується документально понесеними затратами, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою, із врахуванням обставини справи, вчинення ОСОБА_3 умисного злочину, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних), яких зазнав потерпілий у зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушенням, суд задовольняє цивільний позов про відшкодування моральної шкоди частково, в сумі 2 000 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: триколісний велосипед «Генерал» та металеву деталь до триколісного велосипеду «Генерал» підлягають залишенню за належністю власнику ОСОБА_6 .

Підлягають стягненню з обвинуваченого судові витрати за залучення експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 1 /один/ рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 14 584 грн. 96 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 314 грн. 02 коп. витрати на залучення експертів.

Речові докази: триколісний велосипед «Генерал» та металеву деталь до триколісного велосипеду «Генерал» залишити за належністю власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1