ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/210/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2021 року,-
встановила:
Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 і задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , місце реєстрації - там само, громадянин України, із середньою освітою, неодружений, не працює, утриманців не має, раніше судимий, звільнений з місць позбавлення волі 17 травня 2019 року,
запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово до 23 год. 59 хв. 18 червня 2021 року.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1,3 ч.5 ст.194 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001670 від 17 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що 09 травня 2020 року, приблизно о 16:40 години, у ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні магазину «Сім-23», що розташований за адресою вул.Руська, 54, м.Тернопіль, виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, повторно. Реалізуючи його, 09 травня 2020 року, приблизно о 16:40 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному місці, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, із торгового стелажа магазину, взяв рукою шоколад торговельної марки «Мілка» пористий /Bubbles/ з кокосовою начинкою, масою нетто 97 г, у кількості 3 штуки, вартість 31,04 грн. за штуку. Після чого, ОСОБА_7 направився до виходу із магазину, однак був помічений продавцем вказаного магазину, яка вимагала від нього зупинитись. Проте, не реагуючи на вимогу та зрозумівши, що його злочинні дії помічені сторонніми особами, ОСОБА_7 продовжив свою злочинну діяльність та з метою отримання викраденого товару, вибіг з магазину. В подальшому, викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду TOB «Клевер Сторс» на загальну суму 93,12 грн.
Окрім того, 13 травня 2020 року, приблизно о 19:15 год., у ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні магазину «Продлюкс», що розташований за адресою: вул.Лучаківського, 3В, в м.Тернопіль, виник злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи його, у вказаному місці та в зазначений час ОСОБА_7 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, із торгового стелажа магазину, взяв рукою шоколад торговельної марки «Мілка» Чізкейк полуниця та печиво масою нетто 300 г., у кількості 3 штуки, вартість 58,90 грн. за штуку. Після чого направився до виходу із магазину, однак був помічений охоронцем вказаного магазину ОСОБА_11 , який намагався наздогнати ОСОБА_7 та вимагав від нього зупинитись. Проте, не реагуючи на вимогу та зрозумівши, що його злочинні дії помічені сторонніми особами, ОСОБА_7 продовжив свою злочинну діяльність та з метою отримання викраденого товару, вибіг з магазину. В подальшому, викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 176,70 грн.
30 вересня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
21 квітня 2021 року о 21:50 год. ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2020 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 22 квітня 2021 року та постановити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Апелянт посилається на те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин.
Вказує, що виходячи з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, спосіб вчинення) можна зробити обґрунтований висновок про підвищену суспільну небезпеку як злочину, так і особи ОСОБА_7 .
Свої доводи прокурор мотивує тим, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного джерела доходу, стосовно нього на розгляді Тернопільського міськрайонного суду перебуває три обвинувальних акти про обвинувачення у вчиненні умисних корисливих злочинів проти власності.
Апелянт звертає увагу на те, що стосовно ОСОБА_7 29 лютого 2020 року та 29 квітня 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак ОСОБА_7 на шлях виправлення та перевиховання не став, а також не дотримався покладених на нього процесуальних обов`язків, зазначених в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24 квітня 2020 року, знову вчинив умисний корисливий злочин. А також, зазначає, що під час перебування під домашнім арештом ОСОБА_7 09 травня 2020 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України та 13 травня 2020 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.
Зазначає, що 30 вересня 2020 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину, однак останній, всупереч вимогам КПК України, не виконав покладених на нього обов`язків, переховувався від органу досудового розслідування та, як наслідок, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001670 від 19 листопада 2020 року було зупинено у зв`язку із оголошенням підозрюваного в розшук.
Вважає, що існує реальна загроза переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого, свідків, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах: прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора, просять ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа та обставини, що характеризують особу і можуть свідчити про збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства відносно підозрюваного може бути обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому, було прийнято до уваги обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим та наявність можливого ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи дані обставини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки слідчим суддею на підозрюваного покладено певні обов`язки.
Окрім того, слідчий суддя вірно взяв до уваги і те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання у м.Тернополі, не працює, раніше судимий, допускав порушення своїх процесуальних обов`язків в частині явки до слідчого за викликом або повідомляв про поважні обставини, які цьому перешкоджають.
Проте, висновки слідчого судді про недоведеність прокурором, що встановленим ризикам може запобігти виключно найсуворіший запобіжний захід, є правильним.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді