Дата документу 31.03.2021 Справа № 320/7945/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/56/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/7945/16-к
Категорія ст. 115 ч.2 п.6 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуу складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005060 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Міловіце Чехословакія, який має середню спеціальну освіту, неодруженого, працює заливальником металу у ТОВ «Біол», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
1) 25.06.2010 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України, до 7 років позбавлення волі. Звільнений 29.05.2014 року умовно-достроково. Не відбутий строк покарання 2 роки 2 місяці 15 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_10 ,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_10 на вирок колегії суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі ( з доповненнями) обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує на багато численні порушення судового слідства. Наголошує на тому, що він не скоював цього злочину. Просить вирок суду скасувати, винести справедливе рішення.

Просить суд врахувати той факт, що у відношенні співробітників поліції, які його затримували та примушували писати під диктовку порушено кримінальну справу.

Крім того, вказує, що він обвинувачується у скоєнні злочину, якого не скоював. Повідомляє, що його затримали 24.09.2016 року біля 23 годин, строк рахувати йому ухвалив суд з 29.09.2016 року. В той день він знаходився у своїх знайомих, вважає, що його викрали а не затримали, до цього дня були незрозумілі дзвінки йому, про те, що його то обікрали, то вимагають 3000 доларів, тощо. При затриманні його били по голові та по ниркам, він втрачав свідомість, була загроза його життю, це відбувалось тривалий час, не надавали йому захисника. Тільки коли його передали слідчому, тоді надали захисника, який є колишнім поліцейським, йому немає довіри. Таким чином справа до суду надійшла з багато численними порушеннями, сфальсифікована: не було проведено відтворення; обшук в квартирі проходив без постанови та дозволу суду; експертиза була сфабрикована, експерт не дав відповіді на питання; впізнання було проведено з порушенням; свідки та поняті є підставними; ним було надано багато клопотань, в задоволенні яких йому було відмовлено; слухання справи проходило без участі потерпілої; до нього застосовувались фізичні недозволені методи з боку працівників поліції; за першим проханням йому не надали захисника; написано багато скарг, але судом вони не розглянуті. Є свідки, які бачили загиблу ще живою після 13 години, а він з 12 години 46 хвилин знаходився в іншому місті. Просить переглянути справу та направити її на досудове розслідування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 також вказує на незаконність оскаржуваного вироку у зв`язку з тим, що він постановлений з наступними порушеннями кримінального процесуального права. Вказує на порушення колегією суддів вимог ст. ст. 367, 376 КПК України, оскільки судді ОСОБА_11 та ОСОБА_12 які разом з колегією суддів видалились до нарадчої кімнати після 17 години 07.09.2018 року (п`ятниця) до проголошення вироку по справі з обвинувачення ОСОБА_6 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, розглядали справи з призначених ними до розгляду. Таким чином, під час ухвалення вироку судом було порушено передбачені ст. 367 КПК України вимоги щодо таємниці наради суддів, що за змістом ст. 412 цього Кодексу є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і тягне за собою скасування вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. За вищевикладених обставин, враховуючи інформацію, розміщену у вільному доступі у приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а саме списки справ, призначених до розгляду суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та публічно розміщену інформацію з єдиного державного реєстру судових рішень, вважає, що судді ОСОБА_12 та ОСОБА_11 покинули нарадчу кімнату та до оголошення вироку по справі № 320/7945/16-к розглядали інші судові справи, у зв`язку з чим ними допущено порушення вимог кримінально-процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судових рішень, та у відповідності з вимогами ч. 1 п. 1 ст. 398 КПК України є підставами для скасування таких рішень. Крім того, суд відвів собі на прийняття рішення по справі та виготовлення тексту рішення суду у письмовій формі лише 4,5 години - 3 години в 18 до 21 вечора 07.09.2018 року та 1,5 години з 08:30 до 10:00 години 10.09.2018 року. Така обставина свідчить про те, що колегія Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відхилилася від принципу презумпції невинуватості особи, яка обвинувачується у скоєні кримінального злочину та прийняла рішення по справі до судових дебатів та останнього слова обвинуваченого. А виходячи із обсягу тексту вироку у кримінальній справі № 320/7945/16-к з обвинувачення за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_6 від 07.09.2018 року, можна припустити, що текст рішення було виготовлено заздалегідь без виходу суду до нарадчої кімнати.

Щодо порушення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області у складі суду ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ст. ст. 62 Конституції України, ст. 17, 374 КПК України. У судовому засіданні 11.04.2017 року ОСОБА_6 відмовився від показань, які були дані ним 25.09.2016 року у Мелітопольському ВП ГУНП в Запорізькій області під дією психічного та фізичного тиску. Адвокат ОСОБА_6 ОСОБА_10 та ОСОБА_6 заперечували проти дослідження у судовому засіданні протоколу допиту підозрюваного від 25.09.2016 року та відповідного відеозапису у зв`язку з тим, що під час проведення допиту 25.09.2016 року на ОСОБА_6 з боку правоохоронних органів чинився тиск, про що до суду було надане відповідне клопотанню про визнання доказу недопустимим. Проте, в порушення ст. 23 КПК України, суд досліджував у судовому засіданні та застосовує у якості беззаперечного доказу відеозапис допиту ОСОБА_6 . Судом, в порушення приписів ст. 23, ст. 95 КПК України було визнано допит ОСОБА_6 25.09.2016 року доказом вини ОСОБА_6 у вбивстві ОСОБА_13 (арк. вироку 13), а в рішенні суду взагалі не надано правової оцінки клопотанню ОСОБА_10 про визнання доказу недопустимим - протоколу допиту підозрюваного від 25.09.2016 року, складений слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 та документу (відеозапис), на який зафіксовано допит підозрюваного ОСОБА_6 від 25.09.2016 року.

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області не зазначив у своєму рішенні від 07.09.2018 року з яких правових підстав ним було відхилене клопотання адвоката ОСОБА_6 . ОСОБА_10 про визнання показань з чужих слів ОСОБА_15 недопустимим доказом та не враховувати її свідчення при ухваленні судового рішення за наслідком розгляду кримінальної справи.

Зауважує, що в якості вини ОСОБА_6 та суб`єктивної сторони злочину Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області вважає доведеним заволодіння ОСОБА_6 злочинним шляхом золотим ланцюжком, який належав ОСОБА_13 . При цьому, ланцюжок, який був зданий ОСОБА_6 до ломбарду в порядку ст. 229 КПК України до впізнання не пред`являвся. Будь-які фактичні докази того, що саме цей ланцюжок був власністю померлої ОСОБА_13 у матеріалах справи відсутні. Проте суд вважає факт того, що ОСОБА_6 здав ланцюжок саме ОСОБА_13 до ломбарду доведеним виключно на підставі свідчень ОСОБА_6 . Доказів того, що ОСОБА_13 за життя володіла золотим браслетом матеріали кримінальної справи не містять взагалі. Фотокарток, чи осіб, які б засвідчили, що на ОСОБА_13 23.09.2016 року був надітий золотий браслет відсутні. Документи, що підтверджують, що саме ОСОБА_13 купувала золотий браслет вагою 7 грамів в матеріалах кримінальної справи відсутні. Будь які докази того, що ОСОБА_6 здавав будь-який золотий браслет 23.09.2016 року в ломбард в матеріалах кримінальної справи відсутні. Правоохоронними органами будь-який браслет, зданий ОСОБА_6 до ломбарду у м. Запоріжжя або будь-який договір застави золотого браслету, укладений ОСОБА_6 як заставодавцем, виявлено не було. Безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_6 факт того, що він будь-яким шляхом заволодів золотим браслетом ОСОБА_13 заперечував. Проте суд вважає факт того, що ОСОБА_6 здав золотий браслет ОСОБА_13 до ломбарду доведеним виключно на підставі свідчень ОСОБА_6 , отриманих під час допиту ОСОБА_6 25.09.2016 року. Вважає, що допит ОСОБА_6 25.09.2016 року чинився з застосуванням до затриманого фізичного та психологічного тиску, а правоохоронні органи в процесуальних документах, складених 25.09.2016 року допускали формулювання беззаперечності вини ОСОБА_6 у вбивстві ОСОБА_13 в порушення ст. 17 КПК України. У той же час, наявність у ОСОБА_13 дублікату ключів від квартири АДРЕСА_2 , що також підтверджувалось показаннями свідка ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_6 суд визнав недоведеним.

Таким чином, Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області показання обвинуваченого ОСОБА_6 визнавав належним, допустимим, достовірним доказом у випадку, якщо на думку суду ці показання підтверджували вину ОСОБА_6 . А у випадку, коли показання ОСОБА_6 спростовували його причетність до вбивства ОСОБА_13 , Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області зазначав, що «суд критично відноситься до всіх доводів обвинуваченого, розцінює їх як небажання визнати протиправність своїх умисних дій, при вчиненні особливо тяжкого злочину та його бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне» (арк. 15 абз. 2). Таким чином, Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області проявив дуальність у оцінюванні показань та доводів обвинуваченого виходячи не із принципу незалежного оцінювання доказів, а з мотивів упередженості та одностороннього збору доказів щодо винуватості ОСОБА_6 та ігнорування будь яких доказів невинуватості ОСОБА_6 .

Щодо визнання Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області допустимим доказом протоколу огляду місця події від 24.09.2016 року. Показаннями свідків, які були допитані під час судового розгляду, було встановлено, що 23.09.2016 року приблизно о 22.00 год. слідчий Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_17 разом з співробітниками МЧС, ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 та іншими особами примусово, шляхом демонтування замків вхідної двері, проникли у квартиру АДРЕСА_2 . Слідчі дії було розпочато о 03 год. 00 хв. 24.09.2016 р. За показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , потерпілої та інших після вилому вхідних дверей до квартири увійшли усі, хто був присутній у під`їзді: правоохоронці, сусіди та родичі потерпілої. Таким чином, за халатності слідства невизначене коло осіб безперешкодно знаходилися, пересувалися по приміщенню, торкались, переміщували предмети, речі в квартирі АДРЕСА_2 , чим ймовірно знищили, пошкодили сліди або інші докази які б вказували на невинуватість ОСОБА_6 та привласнення ювелірних виробів ОСОБА_13 сторонніми особами. Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , потерпіла дали пояснення, що коли вони вперше увійшли до квартири, то слідів безладу, боротьби, крові тощо вони не бачили, так само, як і трупа. В той же час квартира з 22 год. 00 хв. до 03 год. 00 хв. початку слідчої дії була відкритою та без охорони. За свідченнями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 поняті та правоохоронці увесь цей час знаходились біля під`їзду на вулиці. Свідок ОСОБА_22 пояснила, що вона була присутня на слідчий дії «огляд місця події» після дванадцятої години ночі. ОСОБА_21 дала пояснення, що вона у перерві між 22 годиною 23.09.2016 року та 03 годиною 24.09.2016 року знаходилась разом з ОСОБА_8 у під`їзді між четвертим та п`ятим поверхом, проте ОСОБА_8 у своїх поясненнях таких свідчень не надавала. Вищевикладене свідчить про те, що протокол огляду місця події, складений 24.09.2016 року о 03 годині ночі не відображає реальної обстановки квартири АДРЕСА_2 , яка існувала станом на 21 годину 23.09.2016 року, оскільки будь яка стороння особа мала можливість увійти до квартири з 22 години 23.09.2016 року до 03 години ранку 24.09.2016 року, знищити сліди злочину, змінити місце розташування тіла, винести з квартири коштовні речі. Також, свідком ОСОБА_20 було зазначено, що за проміжок часу з моменту примусового проникнення до квартири АДРЕСА_2 до початку проведення слідчої дії огляд місця події було змінено обстановку в квартирі, а саме кріслом було підперто дверцята шафи де знайшли труп ОСОБА_13 . З усіх цих підстав адвокатом ОСОБА_6 ОСОБА_10 було подано до суду клопотання про визнання доказу - протоколу огляду місця події від 24.09.2016 року, складений слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_17 - недопустимим. Проте Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області зазначені обставини були проігноровані та у судовому засіданні не були досліджені обставини того, що у будь-кого був вільний доступ до квартири АДРЕСА_2 з 22 години 23.09.2016 року до 03 години ранку 24.09.2016 року, а таким чином будь-хто міг знищити сліди злочину, змінити місце розташування тіла, винести з квартири коштовні речі, у тому числі прикраси ОСОБА_13 тощо.

Щодо визнання Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області допустимим доказом висновок експерта № 410 вих. № 12-15/381/24 від 08.11.2016 року, складений ОСОБА_23 лікарем судово-медичний експерт першої кваліфікаційної категорії за фахом «Судово-медична експертиза та протоколу огляду трупу від 24.09.2016 року, складений слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_17 . Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у рішенні від 07.09.2018 року допустив, що розтин тіла та протокол огляду трупу ОСОБА_13 відбувався одночасно. При цьому, Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області не відобразив у рішенні суду порушень законодавства України, які були допущені при проведені слідчої дії огляд трупу та судово-медичної експертизи. Згідно із протоколом, 24.09.2016 року слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 у приміщення ММО СМЄ з 11:00 до 12:30 проводилась слідча дія огляд трупу, на якій були присутні судово-медичний експерт ОСОБА_23 , та поняті ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Інші особи в протоколі огляду трупу не зазначені. Висновок експерта № 410 вих. № 12-15/381/24 від 08.11.2016 року, складений ОСОБА_23 лікарем судово-медичний експерт першої кваліфікаційної категорії за фахом «Судово-медична експертиза» не містить інформації, що будь-які інші особи були присутні при проведенні експертизи тіла ОСОБА_13 . У висновку експерта № 410 від 08.11.2016 року у графі «При проведенні експертизи були присутні» не зазначено жодної особи. Таким чином, або висновок експерта ОСОБА_23 складений з порушеннями вимог чинного законодавства, або пояснення експерта ОСОБА_23 в судовому засіданні не відповідають дійсності. Також, свідок ОСОБА_25 , залучений у якості понятого при слідчій дії огляд трупа, дав пояснення що при проведенні розтину трупа був присутній він та санітар Соболь, який допомагав робити розтин. Поняту ОСОБА_26 свідок ОСОБА_25 не зазначив, як присутню при розтині тіла. Сама свідок ОСОБА_26 пояснила, що такої слідчої дії не пам`ятає. Та обставина, що свідок ОСОБА_26 була присутня при огляді трупу, але не була присутня при розтині, як про це свідчить ОСОБА_26 , не відповідає дійсності, оскільки це суперечить поясненням експерта ОСОБА_23 та свідка ОСОБА_25 . Тобто, ОСОБА_26 підписала протокол огляду трупу у якості понятої як секретар судово-медичного експерта та найманий працівник бюро судово-медичних експертиз, хоча сама не була присутня при цій слідчій дії.

Окремо звертає увагу на те, що описова частина протоколу огляду трупу від 24.09.2016 року повністю співпадає з текстом, викладеним у висновку експерта ОСОБА_23 № 410 від 08.11.2016 року у частині «наружного исследования» (арк. 2-4). В протоколі огляду трупу від 24.09.2016 року зазначено, що під час огляду технічні засоби не застосовувались. Обставини, за яких слідчий ОСОБА_14 у приміщенні ММО СМЄ під час проведення огляду трупу або безпосередньо після закінчення цієї слідчої дії без застосування технічних засобів надрукував та роздрукував протокол огляду трупу та надав його для ознайомлення понятим не відповідає викладеній у протоколі інформації. Вищезазначене свідчить про халатність експерта у ставленні до передбачених правовими нормами приписів та порядку проведення експертизи трупу, та, відповідна халатність могла вплинути на якість проведеної експертизи, та точність встановлення обставин та часу смерті ОСОБА_13 .

На питання ОСОБА_8 , чому експерт дав таку велику гілку часу скоєння злочину експерт ОСОБА_27 пояснив, що вони умисно збільшують огріх при визначені часу смерті, щоб не допустити помилки. Тим більше, що час смерті ОСОБА_13 у справі з обвинувачення ОСОБА_6 відіграє максимально важливу роль. За свідченнями ОСОБА_28 , він бачив ОСОБА_13 в під`їзді будинку живою після 12 - 13 години дня 23.09.2016р. За свідченнями ОСОБА_29 та ОСОБА_6 , ОСОБА_13 мала власні ключі від квартири АДРЕСА_2 . За свідченнями ОСОБА_19 після 15:00 він з сином померлої ОСОБА_13 поїхали за адресою будинок АДРЕСА_3 . Коли вони стукали в двері квартири, їм двері ніхто не відчинив. До приїзду поліції він зі своєю дружиною чув звук телевізора та тихий стон. Згідно із відомостями про місцезнаходження стільникового телефону ОСОБА_6 , підозрюваний Редька о 12.30 знаходився в іншому районі міста, що також підтверджується свідченнями ОСОБА_30 . Згідно із висновком експерта № 410 від 24.09.2018 року смерть ОСОБА_13 наступила орієнтовно за 13-18 годин до огляду трупа на місці події, тобто 23.09.2106 року приблизно з 10:00 до 15:00. Будь - яка стороння особа, яку ОСОБА_13 з 12:30 до 15:00 23.09.2016 року самостійно впустила до квартири АДРЕСА_2 могла вчинити вбивство та зачинити за собою двері її копією ключів. Проте ні слідство, ні суд не забажали встановити істину за цим фактом. Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області не відобразив у вироку суду від 07.09.2018 року усіх вищезазначених порушень кримінально-процесуального законодавства, не надав їм правової оцінки та не зазначив, яким чином процесуальні документи, складені з порушенням кримінально-процесуального законодавства, були визнані судом допустимими та лягли в основу обвинувального вироку суду.

Щодо визнання Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області допустимим доказом протоколу пред`явлення трупа до впізнання від 24.09.2016 року, складений оперативним уповноваженим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_31 . В ході досудового розслідування 24.09.2016 р. з 11:45 по 12:10 оперативний Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_32 в рамках кримінального провадження № 0005060, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2016 р. без достатньої правової підстави було проведено слідчу дію - пред`явлення трупа до впізнання. В матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005060 доручення слідчого (прокурора) на проведення оперативним уповноваженим ОСОБА_33 слідчої дії пред`явлення трупа до впізнання відсутнє. Таким чином, оперативний уповноважений ОСОБА_33 , який проводив пред`явлення трупа до впізнання не мав законних підстав на здійснення такої слідчої (розшукової) дії, а тому така слідча дія пред`явлення трупа до впізнання є незаконною. Такі недоліки, допущенні при складанні протоколу пред`явлення трупа до впізнання від 24.09.2016 року, дозволяють припустити, що його було складено не під час слідчої дії або про те, що слідча дія пред`явлення трупа до впізнання належним чином взагалі не проводилась. Крім того свідок ОСОБА_34 пояснив, що він не був присутній, як понятий, при проведенні слідчої дії - пред`явлення трупу до впізнання.

Щодо недоведеності Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області суб`єктивної сторони злочину. Ні досудовим, ні судовим слідством не було доведено тієї обставини, що ОСОБА_6 мав умисел на вбивство ОСОБА_13 , слідством не встановлено умислу ОСОБА_6 на вбивство ОСОБА_13 , його мотивів та будь - яких причин, з яких ОСОБА_6 міг бажати настання смерті ОСОБА_13 .

Щодо відсутності обґрунтування Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області розміру моральної шкоди. Доказова база та обґрунтування розміру моральної шкоди у вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.09.2018 року відсутні. Крім того, в обґрунтування розміру моральної шкоди колегія Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зазначила «враховуючи дані про особу обвинуваченого та його майновий стан колегія суддів вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерплої - ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 500 000 грн.» Проте жодного пояснення, які саме дані про особу обвинуваченого були враховані судом для визначення розміру моральної шкоди - вік, стать, колір очей тощо - судова колегія не зазначила.

Щодо суттєвих порушень імперативних норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового та судового слідства у кримінальній справі № 320/7945/16-к з обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Як зазначалось у апеляційній скарзі, переважна більшість слідчих дій проведена з порушенням кримінального процесуального законодавства України, а саме: затримання підозрюваного з порушенням ст. ст. 208, 209 КПК України; постанова про проведення експертизи затриманого з порушенням ст. 17 КПК України проведення експертизи затриманої особи до оформлення затримання особи, проведення допиту підозрюваного з застосуванням фізичного та психологічного насилля; проведення слідчої дії огляд місця події з порушенням ст. 237 КПК України; пред`явлення трупа до впізнання з порушенням ст. 87 КПК України; огляд трупа з порушенням ч. 7 ст. 223, ст. 238 КПК України; проведення експертизи тіла загиблої з порушенням Інструкції про проведення судово-медичної експертизи № 6 від 17.01.95 затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, що свідчить про зневагу до закону та халатне ставлення правоохоронних органів до покладених на них обов`язків.

Вихід суду до нарадчої кімнати у п`ятницю ввечері та оголошення вироку суду в понеділок зранку за наявності обставин, що підтверджують вихід суду з нарадчої кімнати до оголошення вироку ставить під сумнів законність усього кримінального процесу відносно ОСОБА_6 та ухвалення вироку суду від 07.09.2018 року з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, при якому судове рішення підлягає скасуванню. Просить скасувати вирок суду з обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та закрити кримінальне провадження.

В запереченнях на апеляційні скарги представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 просить апеляційні скарги обвинуваченого та захисника залишити без задоволення, вирок суду без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які просили задовольнити їх апеляційні скарги, потерпілу, представника потерпілої та прокурора, які просили вирок суду залишити без задоволення; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 вересня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 25 вересня 2016 року з 10 години 35 хвилин. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати, зарахувавши, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання з 25 вересня 2016 року до набрання вироком законної сили. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 16253 грн. 70 коп. та моральну шкоду в розмірі 500 000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових трасологічних експертиз за довідкою - рахунком на проведення експертизи № 494 від 18 листопада 2016 року у розмірі 2 641 грн. 20 коп.; за довідкою - рахунком на проведення експертизи № 493 від 07 жовтня 2016 року у розмірі 527 грн. 76 коп.; за довідкою - рахунком на проведення експертизи № 495 від 11 жовтня 2016 року у розмірі 527 грн. 76 коп.; за довідкою - рахунком на проведення експертизи № 496 від 17 жовтня 2016 року у розмірі 527 грн. 76 коп., а всього 4 224 /чотири тисячі двісті двадцять чотири/ грн. 48 коп. Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 23 вересня 2016 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, наніс ОСОБА_13 множинні удари руками та ногами в область голови та кінцівок (не менш ніж 12 травматичних впливів по голові, приблизно 20 травматичних впливів по верхнім кінцівкам, не менше 4 травматичних впливів по нижнім кінцівкам), чим спричинив їй синці, садна, крововиливи в м`які тканини голови; множинні синці кінцівок, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_13 впала на підлогу, після чого ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, підійшов до потерпілої і масою свого тіла, із застосуванням фізичної сили, притиснув потерпілу до підлоги, тим самим позбавивши її можливості рухатись, та із застосуванням фізичної сили, став стискати рукою шию потерпілої ОСОБА_13 , заподіявши їй тим самим множинні крововиливи в м`яких тканинах передньо-бокових поверхнях шиї, в правій мигдалині, в м`язах язика праворуч, садна на правій і лівій передньо-бокових поверхнях шиї; розрив зв`язок суглоба між тілом і лівим великим рогом під`язикової кістки; повні переломи лівого верхнього рога щитовидного хряща в нижній третині і тріщина лівої хрящової пластини щитовидного хряща, крововиливи в м`які тканини в області зазначених переломів, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння внаслідок отримання яких потерпіла померла на місці. Згідно висновку експерта № 410 від 08.11.2016 причиною смерті ОСОБА_13 є механічна асфіксія внаслідок стискання шиї тупими предметами. Після настання смерті потерпілої ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_13 , заволодів ювелірними прикрасами, що належали потерпілій, а саме, золотим ланцюгом 585 проби, вагою 7,4 грам, вартістю 8000 гривень, золотим браслетом 585 проби, вагою 7 грам, вартістю 7000 гривень, після чого заволодів грошовими коштами у сумі 300 гривень, що належали потерпілій, таким чином завдавши матеріальний збиток на загальну суму 15300 гривень. Після заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 сховав труп ОСОБА_13 у шафу, що знаходилась у кімнаті, та втік з місця вчинення злочину.

За наслідками розгляду апеляційних скарг колегією суддів встановлено наступне.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_10 про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, є необґрунтованими з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 про те, що загибла її дочка, з якою були тісні, довірливі стосунки. Дочка з відзнакою закінчила у 2012 році Мелітопольський державний педагогічний університет ім. Б.Хмельницького, у 2005 році народила сина, у 2010 році розлучилась із чоловіком, проживала в м. Мелітополі в квартирі свекрухи. Була гарною мамою, приділяла весь свій вільний час дитині, якій на день смерті було 7 років. Між собою вони спілкувались по скайпу, 22 вересня 2016 року вона розмовляла з дочкою по телефону і остання їй повідомила, що 23 вересня відведе дитину до школи і піде працювати, вона працевлаштувалась на нове місце роботи. 23 вересня 2016 року вона перебувала разом зі старшою донькою у місті Мелітополі. Додому до с. Степанівка-2, Приазовського району вони повернулись по обіді, лягла відпочити. Її розбудив дзвінок зятя, який спитав, чи не відомо їй, де ОСОБА_35 , оскільки вона не забрала дитину зі школи і не вийшла на роботу. Про ОСОБА_6 їй відомо зі слів ОСОБА_36 , вона розповідала, що він їй допомагав робити медичну книжку, для працевлаштування. Також розповіла, що вони познайомилися влітку, відпочивали на дачі його батьків. Він на морі працював доглядав за катамаранами та надавав їх в прокат, у його батьків був будинок, який вони здавали в оренду відпочиваючим. Вона разом з донькою ОСОБА_37 торгували влітку на березі моря. У доньки з ОСОБА_6 близьких стосунків не було, знала вона про це з її слів. Альона сестрі розповідала, що коли вона проходила медичний огляд, то випадково його зустріла, називала вона його ОСОБА_38 , він проживав неподалік від її майбутньої роботи, запропонував допомогти з проходженням медичного огляду та оформленням медичної картки. 15 вересня 2016 року медична книжка була готова, але він її не віддав. Вона йому телефонувала, але він не брав трубку. Після телефонного дзвінка колишнього зятя, старша дочка зателефонувала двоюрідній сестрі ОСОБА_39 і спросила номер телефону ОСОБА_40 . 23 вересня 2016 року ОСОБА_41 зателефонувала на телефон ОСОБА_6 і він їй сказав, що ОСОБА_35 познайомилася по Інтернету з чоловіком та поїхала до Києва, який буде купувати комп`ютер. Вони засумнівались, оскільки на її дочку це не схоже, та вона самостійно назбирала гроші на комп`ютер. Потім вона з власного мобільного телефону йому зателефонувала, сказала, що вона її мати, а він сказав, що він друг ОСОБА_36 і де зараз вона, йому не відомо. Вона перепитала його, про те, чому він племінниці зазначив іншу відповідь, на що він відповів, що вона поділилась з ним, похизувалась. Колишній зять забрав їх онука ОСОБА_42 зі школи і він сказав, що зможе їм показати квартиру де проживає ОСОБА_6 . Чоловік старшої дочки та онук ОСОБА_43 знайшли квартиру, де проживав ОСОБА_6 . Двері квартири ніхто не відчиняв, хоча було чутно, як працює телевізор. Потім вийшли сусіди і сказали, що з квартири були чутні крики. Приїхала поліція, ОСОБА_44 та старша дочка. Вони з чоловіком приїхали пізно вночі. Після того як відчинили двері квартири в квартирі вона впізнала сумку доньки, потім їх попросили вийти з квартири. Пояснила, що у доньки пропали: золотий ланцюжок, браслет, обручка. Дитину ОСОБА_35 відвела до школи на 08-00 годину, вона працювала в групі подовженого дня і робочий час у неї починався з 10-30 години. Співробітники школи телефонували ОСОБА_45 з 10-30 години до 12-00 години. Вона не брала слухавки. Потім зателефонували колишньому чоловіку. У сумці ОСОБА_36 знайшли спортивний костюм ОСОБА_42 і взуття на ремонт. Золоті прикраси донька носила постійно, знімала їх тільки на морі. Підстав їх закладати в ломбард у неї не було, тим паче про це когось просити. Труп вона не бачила. Коли відкрили шафу, на купі речей вона побачила сумку дочки. Потім зі слів слідчих вона почула, що тіло було у шафі. Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі. Розмір матеріальної шкоди становить 36188 гривень 49 копійок. Розмір моральної шкоди становить 500000 тисяч гривень. Обґрунтування розміру матеріальної шкоди надано квитанції, в обґрунтування моральної шкоди потерпіла в позові зазначила, що спричинено душевні страждання, які їх родина пережити не може, у зв`язку з втратою її дитини, та матері її унука, у них сталось велике потрясіння;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_46 про те, що загибла доводиться їй рідною сестрою, з якою за життя були довірливі стосунки. Сестра розповідала, що вона познайомилися з ОСОБА_6 два три роки тому на морі, ОСОБА_35 знімала із дитиною кімнату на дачі батьків ОСОБА_6 .. З її слів між ОСОБА_37 та ОСОБА_6 близьких стосунків не було. З її слів їй було відомо, що ОСОБА_6 мешкає в ОСОБА_47 і знімає квартиру. Одного разу її сестра разом з дитиною та ОСОБА_6 обідала у нього в квартирі. Він допомагав сестрі оформити медичну книжку, так як вона влаштовувалась на нову роботу. Альона повинна була виходити на роботу 16 вересня, але книжки в неї ще не було. Також пояснила, що 23 вересня 2016 року приблизно з 15-30 години до 16-00 години їй зателефонувала мати і спитала, де ОСОБА_35 . Також телефонував і колишній чоловік ОСОБА_36 , сказав що вона не вийшла на роботу та не забрала дитину зі школи. Вона зателефонувала двоюрідній сестрі ОСОБА_39 , яка також не знала про місце перебування ОСОБА_36 . Але вона повідомила, що в неї є телефон ОСОБА_48 , оскільки ОСОБА_35 колись з її телефону йому телефонувала з приводу медичної книжки. Марина зателефонувала на мобільний телефон Редьки, а він повідомив, що ОСОБА_35 поїхала до Києва, оскільки їй хтось обіцяв купити ноутбук. Вона засумнівалась, потім коли йому телефонували він не брав телефон. Вони зателефонували на його номер з телефону матері. В цей час вона з мамою були на зв`язку по скайпу. На дзвінок матері він сказав, що все буде добре і ОСОБА_35 сама йому похизувалася, що поїхала до Києва. Потім її чоловік разом з сином ОСОБА_49 пішли до квартири, де проживав ОСОБА_6 , дитина пригадала, де він проживає. Двері квартири ніхто не відкривав. Потім їй зателефонував чоловік і повідомив, що сусіди з четвертого поверху чули з квартири ОСОБА_6 крики. Після чого викликали поліцію. Вона також поїхала за адресою, де перебував її чоловік з племінником. А також для написання заяви в поліцію. Коли вона приїхала, то також приїхали її батьки, поліція де проживав ОСОБА_6 у сестри були золоті прикраси: ланцюжок, браслет, обручка. Останній раз вона бачила сестру 18 вересня 2016 року у батьків і на ній були золоті прикраси;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 про те, що загибла його дочка, яка працювала вчителем. Йому відомо, що дочка з ОСОБА_6 познайомилася влітку на морі. Вони товаришували. В той день першим почав шукати ОСОБА_50 директор школи, так як вона не вийшла на роботу і не виходила на зв`язок. Потім їм зателефонувала старша дочка і повідомила, що сестра пропала. Квартиру ОСОБА_6 старшому зятю показав онук ОСОБА_43 , син ОСОБА_36 . Коли вони з дружиною приїхали до квартири, то у їх присутності відкривали двері. Всі зайшли до квартири, там було чисто, на балконі також було чисто. В кімнаті в шафі мати побачила сумку ОСОБА_36 . Потім їх попросили вийти з квартири. Зазначив, що його дочка носила золоті прикраси: ланцюжок, браслет, обручку, які в ломбард не здавала, оскільки у неї не було потреби цьому;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 про те, що загибла доводиться рідною сестрою його дружині. Зазначив, що 23 вересня 2016 року приблизно о 15-00 годині його дружині зателефонувала теща і сказала, що пропала ОСОБА_35 , на роботу не прийшла і сина ОСОБА_42 не забрала зі школи. Двоюрідній сестрі ОСОБА_39 , ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_35 поїхала до Києва купувати комп`ютер, але вони йому не повірили, оскільки ОСОБА_35 від них нічого не приховувала і ніколи не покидала дитину. Рената до них додому привів колишній чоловік ОСОБА_36 . Потім він разом з ОСОБА_51 , пішли до квартири, де проживав ОСОБА_6 , так як ОСОБА_35 була з ним у нього один раз. Коли вони стукали в двері квартири ОСОБА_6 , їм двері ніхто не відчинив, хоча було чутно, як працює телевізор. Потім на стук вийшла сусідка з четвертого поверху і сказала, що з цієї квартири приблизно о 12-00 годині того ж дня були чутні крики та гуркіт, все це чула її онука. Він одразу викликав поліцію. До приїзду поліції, він із своєю дружиною чув звук телевізора та тихий стон. Приїхали поліція, ОСОБА_44 , батьки ОСОБА_36 . ОСОБА_52 двері, вони зайшли в квартиру. Там було чисто. Коли відкрили шафу, на речах була сумка ОСОБА_36 , яку впізнала теща. Остання почала кричати і їх попросили вийти;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_53 про те, що загибла доводиться їй двоюрідною сестрою. Зі слів ОСОБА_36 , їй відомо, що ОСОБА_6 був її знайомим, близьких стосунків у них не було. Він допомагав сестрі оформити медичну книжку, так як вона влаштовувалась на роботу. Сестра їй розповідала, що ОСОБА_6 знімав квартиру на ОСОБА_54 . Син сестри розповідав їй, що у мами є знайомий, якого звуть « ОСОБА_55 ». 23 вересня 2016 року приблизно з 16-00 годині їй зателефонувала ОСОБА_56 і повідомила, що пропала ОСОБА_35 . У неї був мобільний номер телефону ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_35 колись з її телефону йому телефонувала з приводу медичної книжки та вона йому зателефонувала. Він повідомив, що ОСОБА_50 не бачив але йому відомо що вона познайомилась з чоловіком по інтернету, поїхала до Києва, оскільки їй обіцяли купити ноутбук. Більше на її дзвінки він не відповідав. Вона зателефонувала сестрі та повідомила про зазначені обставини та надала його номер телефону. Тоді йому подзвонила тітка та спитала про ОСОБА_50 , він повідомив, що не знає де вона. Місце проживання ОСОБА_6 показав син ОСОБА_36 . Альона дзвонила ОСОБА_6 з її мобільного телефону, аби спитати про санітарну книжку, тому що він не брав телефон коли вона дзвонила йому зі свого мобільного. Альона влітку заробляла кошти та хотіла їх поміняти на 500 доларів США. Сестра по Інтернету на замовлення писала студентам курсові та дипломні роботи, це було її роботою, також влітку підробляла на морі. Альона не здавала свої золоті вироби до ломбарду, оскільки в неї були грошові кошти;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_29 про те, що 23 вересня 2016 року приблизно о 24-00 годині йому зателефонувала родичка та повідомила, що б він приїжджав, так як щось сталось в квартирі, яку він здавав в оренду. Коли приїхав, побачив поліцію, працівників ОСОБА_44 двері квартири були відкриті. Квартира є власністю його дружини, яку вона отримала у спадщину. Квартиру вони на той момент здавали мешканцям вже протягом року. З другої половини серпня 2016 року вони здали квартиру ОСОБА_6 . Скарг на нього від сусідів не надходило. Претензій до ОСОБА_6 не було, в квартирі був порядок. Запевнив, що ключі від квартири були лише у ОСОБА_6 , свої ключі вони не губили. В квартирі в його присутності знайшли труп, який був у шафі у зігнутому стані та завалений речами. Після скоєного прибирали квартиру, весь килим був у жіночих волосах. Після того, що сталося, йому поскаржилися сусіди на ОСОБА_6 , що в квартирі було шумно. Також зі слів сусідів йому відомо, що ОСОБА_6 робив дублікат ключів;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_57 про те, що вона є сусідкою квартири, яку знімав ОСОБА_6 на одному поверсі, бачила вона його двічі за весь час. В той день вона пішла з дому приблизно о 09 годині 30 хвилин, а повернулася приблизно о 15 годині 00 хвилин. Ввечері вона чула шум у під`їзді. До неї у двері постукали і спитали, чи не бачила вона дівчину. Раніше з двері квартири ОСОБА_6 вона чула музику, криків не чула;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 про те, що обвинуваченого вона знає, мешкали в одному будинку, він на п`ятому поверсі, а її квартира на четвертому поверсі. Він їй представився сином хазяїна квартири. Одного разу вона до нього ходила, оскільки голосно грала музика. 23 вересня об 11-50 годині вона повинна була забрати онука з дитсадка. До 11-00 години була на роботі (на ринку). В той день у них вдома залишилася старша онучка. Приблизно об 11-00 годині вона зателефонувала онучці і попросила її вийти на вулицю і забрати сумки. Онука сказала бабусі, що боїться вийти з квартири, оскільки чула крики з квартири над ними. Онука бабусі сказала, що деякий час слухала музику в навушниках, а коли зняла почула крики і слова жінки: «Випусти меня, ОСОБА_55 !». Дитина чула, що нібито пересувалось щось по квартирі. Об 11 годині 15 хвилин було тихо. Вона сказала онучці, щоб сиділа вдома і вона сама підніметься. Свідок зайшла до своєї квартири, залишила сумки і піднялася на п`ятий поверх. Вона зателефонувала у двері ОСОБА_40 , стукала і при цьому кричала: « ОСОБА_55 , открывай! Я знаю, что ты дома!» Він відчинив двері. Права рука у нього була за спиною, а лівою нахилився на лутку дверей. Що було у ОСОБА_58 в руці, свідок не побачила. Свідок спитала ОСОБА_58 : «В чем дело? Кого ты убиваешь?». ОСОБА_59 відповів, що нікого та те, що він посварився із дружиною, а зараз помирилися, цілуються та обіймаються. Також він запропонував свідку зайти до квартири та подивитись. В той момент він був охайно одягнутий, все було акуратно заправлене, він був не природно спокійний, не збентежений, на лобі був піт. Вона попередила, щоб був порядок і пішла. ОСОБА_15 повідомила, що приблизно о 16-00 годині того ж дня в під`їзді почула грохот і вийшла. Вона побачила парубка із дитиною, який повідомив, що шукають дівчину. Вона відповіла, що нікого не бачила, але жіночі крики чула. Потім приїхала дружина молодого чоловіка і вони обмінялися телефонами. Через деякий час вона зателефонувала сестрі загиблої і сказала, що разом із чоловіком чула стони і порадила їм приймати міри, зламувати двері. Потім приїхали батьки дівчини, поліція та працівники МНС. Коли виламували двері, свідку показалося, що хтось виглядав у «глазок». Через двері ОСОБА_58 не виходив, так як біля під`їзду сидів сусід (інвалід) і його не бачив. Свідок зазначила, що коли зламали двері, її запросили як поняту. В квартирі нікого не було. Коли мати дівчини відкрила шафу, то на речах вона побачила сумку своєї дочки. Мати загиблої почала плакати і казати, що дочка ніколи не залишила б свою сумку. Потім стало «трусити» батька дівчини і він почав кричати, що треба щось робити. Свідок пояснила, що потім слідчий підняв покривало у шафі і їй кивнув, що там дівчина. Слідчий сказав, щоб вивели батьків і всі вийшли;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_28 про те, що проживає в будинку АДРЕСА_4 , на третьому поверсі є інвалідом і часто сидить на лавці біля під`їзду. 23 вересня 2016 року, сидів біля під`їзду, у візку, до цього в під`їзді зустрів на третьому поверсі дівчину яку раніше не бачив. Потім години через дві три години йому зателефонувала сусідка ОСОБА_15 , зазначила що з квартири АДРЕСА_5 в їх під`їзді на п`ятому поверсі було чути жіночі крики, відпусти мене. За час проживання ОСОБА_6 кожен день приводив жінок, проходив з пляшками коньяку, запрошував його випити. В той день після телефонного дзвінка сусідки близько 17-18 години приходив брат зниклої жінки з дитиною, він порадив йому звернутись до відділення поліції;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_26 про те, що з 24.09.2010 року вона працює секретарем судово-медичного експерта. Вказаний випадок вже не пам`ятає. Зазначила, що була присутня під час огляду трупа ОСОБА_13 , після огляду якого був складений протокол в якому вона ставила свій підпис. Вказані в протоколі обставини відповідали дійсності;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_60 про те, що участі у слідчих діях по вказаній справі не приймав. В цей день в міліції він вирішував свої сімейні справи. Його запросили зайти до кабінету, де вже була жінка з дівчиною, жінка плакала, з послідовно з зазначених обставин ні чого не пам`ятає, однак факт перебування в відділенні поліції підтверджує;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_61 про те, що вона є рідною сестрою потерпілої. Вбита ОСОБА_62 її племінниця. З ОСОБА_37 в неї були близькі стосунки, вона завжди ділилась з нею своїми переживаннями. У батьків ОСОБА_40 , яких вона добре знає, є дача на морі. Їй відомо, що ОСОБА_58 дуже грубо поводився із своїми близькими, душив свою матір, яка потім ходила з синцями. В середу вона попросила ОСОБА_50 купити їй план конспекти для вчителя. У четвер ОСОБА_35 їй подзвонила та запитала, що не знає як передати план конспекти. Вона їй зазначила що в п`ятницю приїде її донька з якою ОСОБА_35 хотіла відзначити день народження та вона їй їх передасть. Альона писала по Інтернету реферати, влітку підробляла на морі. Альоні запропонували роботу в школі, для якої їй потрібно було зробити санітарну книжку, яку запропонував зробити ОСОБА_6 за гроші, він намагався заманити її до себе. Ввечері їй подзвонили та повідомили, що ОСОБА_35 пропала, не вийшла на роботу та не забрала сина зі школи. Коли вони знайшли номер телефону та подзвонили ОСОБА_6 він повідомив, що ОСОБА_35 поїхала до ОСОБА_63 . Вони шукали ОСОБА_50 , її телефон не відповідав. О 24 годині ночі їй подзвонила сестра та повідомила, що ОСОБА_50 знайшли мертвою. Романтичних стосунків між ОСОБА_37 та ОСОБА_6 не було, вони були просто знайомими. Фінансових проблем у ОСОБА_36 не було, а тому свої речі вона до ломбарду не здавала. В Києві у ОСОБА_36 знайомих чоловіків не було, вона мала намір помиритись зі своїм чоловіком. Альона дзвонила ОСОБА_6 з інших номерів телефонів, оскільки на її номер він не відповідав, коли взявся робити медичну книжку;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_64 про те, що з проживає за адресою будинок АДРЕСА_4 , 24.09.2010 року вона сиділа білі під`їзду, з під`їзду вийшов чоловік, потім приїхала поліція. До цих подій за два дні чула жіночі крики. В цей день її дома не було, прийшла лише ввечері. Обвинуваченого не знає. З вікна п`ятого поверху було видно, що працює телевізор, в той день чекали господаря квартири, також викликали працівників МНС, які відкривали двері. Двері відкрили глибоко вночі. Відбувались слідчі дії. Проводився огляд квартири, було виявлено тіло дівчини;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 про те, що працює санітаром в морзі. Експерт ОСОБА_23 , робив розтин тіла потерпілої, проводив судове медичне дослідження, також був слідчий складав протокол огляду трупа, він був понятим. Також під час розтину приймав участь санітар Соболь, який допомагав робити розтин. Спочатку проводився зовнішній огляд трупа, в присутності свідка складався протокол, який він читав, потім підписав. Зауважень у нього з приводу складення протоколу у нього не було. Чи застосовувались технічні засоби під час слідчої дії не пам`ятає;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 про те, що за адресою будинок АДРЕСА_4 , перебувала машина пожежників. Вона там опинилась випадково з цікавості. Потім приїхали поліцейські, вона спілкувалась з мамою загиблої дівчини, потім приїхали експерти криміналісти, та працівники Мелітопольського відділення поліції. Після приїзду слідчо-криміналістичної групи вона постійно перебувала разом з працівниками поліції до закінчення слідчих дій, у якості понятої. Під час виявлення трупу, вона перебувала поряд та бачила всі дії, які проводили працівники поліції. В присутності всіх хто був, з роз`ясненням дій складався протокол, який нею підписувався, зауважень вона не мала, оскільки зміст дій відповідав тому, що було відображено в протоколі. В той проміжок часу коли було працівниками МНС відкрито двері і до приїзду слідчо-криміналістичної крупи, вона разом з мамою дівчини, яку розшукували перебувала на сходах між четвертим та п`ятим поверхом, в квартиру ніхто не заходив. Двері квартири перебували в полі її зору;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 про те, що за адресою будинок АДРЕСА_4 , в 2016 році проводився огляд місця події, вона проживає по сусідству, їй вночі близько 24 години, зателефонувала ОСОБА_21 , попросила що вона прийшла. Вона погодилась, відбувалась слідча дія, все фіксувалось на відео, завершилась слідча дія близько 08 години 00 хвилин. Слідчий роз`яснювала кожну дію. Огляд тіла дівчини відбувався в її присутності, був термометр, замірялась температура. Огляд відбувався послідовно по кімнатам. Коли відкривали двері її не було. Прийшла пізніше. Двері до квартири були закриті, але не на замок. Протокол підписувала, зауважень щодо складення протоколу не було;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_65 про те, що проходив повз відділення поліції, в вересні 2016 році, працівник поліції, відрекомендувався, та попросив бути понятим, зайшли в кабінет слідчого, де була потерпіла, яка схожа на жінку присутню під час судового розгляду, їй слідчий надавав фото. За яким мати впізнала доньку, мати втрачала свідомість, кричала та плакала. Він підписував документи;
- стенограмою протоколу огляду місця події від 24.09.2016 року, зокрема про те, що у шафці знаходиться порожня пачка з-під цигарок «Wіnston», (об`єкт № 12). Також у столі виявлено візитку картки «Таврія таксі» з рукописним текстом « НОМЕР_1 ОСОБА_66 ». У правому ближньому куті розташована дерев`яна шафа коричневого кольору, дверцята якої відчинені на зовні. На дні шафи під купою одягу, ковдрою та постільною білизною виявлено труп невстановленої особи жіночої статі (ОБ`ЄКТ № 14). Труп знаходиться в положенні лежачі на спині. Голова повернута вправо. Права рука зігнута у ліктьовому суглобі, приведена до тулубу, кисть біля обличчя. Ліва зігнута у ліктьовому суглобі, піднята догори та лежить на голові. Ноги зігнуті у суглобах, припідняті догори та упираються у стінку шафи стопами. На трупі одягнуто: джемпер бузковий синтетичний, бюстгальтер чорний синтетичний; брюки джинсові сині; шкарпетки тілесного кольору синтетичні; нижній край джемпера припіднятий вверх. Для подальшого огляду труп вилучено з шафи. Очі трупа закриті, у з`єднувальних оболонках червоні крововиливи. На верхньому віці правого ока, та на нижній губі з права блідно-фіолетові синці. Кістки та хрящі носа на дотик цілі. Рот закритий. Зуби цілі. Язик у порожнині рота. В області правого кута нижньої щелепи фіолетовий синець неправильної овальної форми. В області лівого кута та лівої гілки нижньої щелепи садна неправильної овальної форми. На лівій передній боковій поверхні шиї у верхній третині три аналогічних садна. Всі садна з буро-коричневими поверхнями. Грудна клітина пружна при натисканні. На тильній поверхні обох кистей множинні блідо-фіолетові синці. Замок на брюках типу «блискавка» на момент огляду розстебнутий. На трупі одягнені труси синтетичні. Інших тілесних ушкоджень в даних умовах огляду на тілі не виявлено. (04 години 02 хвилини) Температура повітря у кімнаті складає 20 градусів Цельсія. Температура у прямій кишці 27 градусів. Кишені джинсових брюк порожні. З лівого ока відібрана рідина скловидного тіла об`ємом приблизно 2 мл за допомогою одноразового медичного шприця ємністю 10 мл. Трупне заклякання виражене добре у всіх групах м`язів. Трупні плями фіолетові зливні, розташовані на задній поверхні тіла. При дозованому натисканні бліднуть та відновлюються через 8 хвилин. Проба на ідеомускулярну пухлину - вм`ятина. Серед купи одягу та постільної білизни у шафі виявлено картонну коробку мобільного телефону «S-ТеLL» із зазначенням моделі С 55 ІМЕI1: НОМЕР_2 , ІМЕI2: НОМЕР_3 . У коробці виявлено гарантійний талон на вищевказаний мобільний придбаний 29.07.2016 року. Також на купі знаходиться сумка жовто-білого кольору виробника фірми «michaelkors», в якій виявлено: упаковка сухих серветок, три кулькові ручки, губна помада з написом «AVON», лак для нігтів, гаманець чорного кольору з матеріалу схожого на шкіру, у якому виявлено два фотознімки з зображенням дівчини, картку платника податків на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_4 зареєстровану 01.05.1998 року, у Приазовському відділенні Мелітопольського ОДПІ, банківський конверт від картки «РайффайзенБанк-Аваль» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_67 із зазначенням Ріп-коду «9616». Також у сумці знаходиться полімерний пакет білого кольору, у якому знаходиться пакет із дитячим спортивним костюмом «Nike» (об`єкт № 13)/ Біля сумки виявлено жіночий обідок для волосся червоного кольору. Праворуч від входу до кімнати знаходиться м`яке крісло коричневого кольору з орнаменту. Під час обробки гладких слідосприймаючих поверхонь дактилоскопічним порошком «Малахіт» було виявлено та вилучено: 34 сліди папілярних узорів, які відкопійовані на 22 фрагменти прозорої ліпкої стрічки та перенесені на 3 таблиці до протоколу ОМП. ( т. 2 а.с.14-28).
- протоколом огляду трупа ОСОБА_13 від 24 вересня 2016 року, в ході огляду трупа ОСОБА_13 встановлено наявність на тілі останньої множинних тілесних ушкоджень, голови, тулуба, кінцівок. Всі синці блідо-фіолетового кольору. Яких-небудь інших тілесних пошкоджень та змін при огляді трупа не виявлено. Після огляду труп направили для проведення судово-медичної експертизи (розтину) ( т. 2 а.с.31-33).
- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 24 вересня 2016 року, з якого вбачається, що пред`явлено потерпілій ОСОБА_8 труп доньки, який знайдено 24.09.2016 року о 03-00 годині ночі, ОСОБА_8 повідомила, що це ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає: АДРЕСА_6 . Впізнала особу за фактом споріднення. (т. 2 а.с.34).
- лікарським свідоцтвом про смерть № 10, виданого 24 вересня 2016 року КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» в Запорізькій області, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є: «Механічна асфіксія внаслідок здавлення органів шиї тупими предметами» (т. 2 а.с.35).
- висновком судовомедичної експертизи № 410 від 24.09.2016 року, про те, що причиною смерті ОСОБА_13 є механічна асфіксія внаслідок здавлення органів шиї тупими предметами, вказаний висновок підтверджується наявністю множинних крововиливів в м`яких тканинах шиї, в правій мигдалині, в м`язах язика праворуч, саден на правій і лівій передньо-бокових поверхнях шиї; розривом зв`язок суглоба між тілом і лівим великим рогом под`язичної кістки; повним переломом лівого верхнього рога щитовидного хряща в нижній третини і тріщиною лівої хрящової пластини щитовидного хряща; крововиливами в м`які тканини в області зазначених переломів; а також ознаками механічної асфіксії (одутлість і синюшність обличчя; виражене повнокров`я легких, ділянки здуття легеневої тканини; повнокров`я внутрішніх органів; крововиливи під легеневою плеврою і в кон`юктиви повік, в слизову оболонку основи верхньої губи, гострі ішемічні зміни нейроцитів головного мозку, рідкий стан крові в порожнинах серця і великих судинах). Смерть ОСОБА_13 наступила, орієнтовно, за 13-18 годин до огляду трупа на місці події, тобто 23.09.2016 р. приблизно з 10-00г. до 15-00г., цей висновок зроблений з урахуванням ступеню враженості трупних змін в результаті спектрофотометрической експертизи рідини склоподібного тіла ока. (т. 2 а.с.36-44).
- показаннями в судовому засіданні судового слідства експерта ОСОБА_23 про те, що ним 24.09.2016 року було проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_13 , після проведення якої було складено висновок, в якому зазначено причину смерті. На трупі були виявлені множинні тілесні ушкодження, про які описано в експертному висновку. Термін складання експертизи був дотримано. Згідно експертизи, характерні особливості травмуючих предметів, не відобразилися, тому мається формулювання тупі тверді предмети з обмеженою пошкоджуючою поверхнею. Розмежувати утворення та послідовність тілесних ушкоджень на обличчі, голові, тулубі, які нанесені від ударів кулаком руки, а які від удару ніг неможливо, оскільки були відсутні характерні особливості. В даному випадку виходячи з множинності тілесних ушкоджень на трупі, місце розташування нападника і потерпілого змінювалося на руках потерпілої малися тілесні ушкодження характерні для утворення в процесі самооборони. Всі тілесні ушкодження утворились прижиттево. Всі тілесні ушкодження на трупі утворилися незадовго до настання смерті. Слідчі дії ним не проводились він лише міг диктувати зовнішні ушкодження, які слідчий зазначав в процесуальному документі. Законом не заборонено одночасно проводити слідчу дію огляд трупа, та розтин. Зовнішніх гнійних змін не виявлено, однак внутрішні відбуваються. За характером тілесних ушкоджень не можливо зробити однозначний висновок якою правою чи лівою рукою наносились тілесні ушкодження. Відповіді надані на всі поставлені слідчим питання, які є в межах компетенції. Також постанова про призначення експертизи тіла потерпілої містила питання, які не стосуються ділянки дослідження саме судово-медичного експерта, а також були питання які слідчий, помилково зазначив, при цьому ці питання жодним чином не впливають на повноту та достовірність складеного висновку. Під час проведення огляду обвинуваченого було досліджено, постанову про призначення, особу обвинуваченого, зазначені його пояснення та відображені наявні у нього тілесні ушкодження про що зазначено в висновку. Також експерт зазначив, що відсутні законодавчі вимоги зазначати у висновках всі методики. Визначити час смерті до хвилин неможливо, час у висновку зазначений у відповідності до тих даних, які були досліджені з невеликим запасом, що є допустимим. Також експерт не виключає, що перед розтином міг прийти слідчий та складати процесуальні документи та проводити необхідні слідчі дії;
- протоколом огляду предмету від 24 вересня 2016 року, з якого вбачається, що був оглянутий договір оренди квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , укладений 22 серпня 2016 року, відповідно до якого орендарем зазначений ОСОБА_6 , орендодавцем є ОСОБА_29 . Строк дії оренди за договором встановлений на три місці до 22.11.2016 року. Сплата за оренду встановлена 1200 грн., крім того, відповідно до договору орендар вніс передплату у сумі 2400 грн. Після огляду договір оренди вилучений та упакований в полімерний пакет з відповідною пояснювальною запискою (т.2 а.с.46-48);
- протоколом огляду предмету від 26 вересня 2016 року, з якого вбачається, що були оглянуті добровільно видані ОСОБА_29 шорти блакитного кольору, які мають на собі сліди природного зношення. Будь-яких слідів крові та пошкоджень тканини на момент огляду не виявлено. Також на шортах відсутні сліди забруднення (т.2 а.с.49).
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 вересня 2016 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_15 із пред`явлених їй чотирьох фотокарток осіб впізнала чоловіка, що зображений на фото № 1, як особу, яка винаймала кв. АДРЕСА_2 , та проживає в ній, яку вона бачила 23.09.2016р. об 11 годині 50 хвилин у вказаній квартирі (т.2 а.с.51-52);
- висновком експерта № 778 від 25 вересня 2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 були тілесні ушкодження - садно правої бокової поверхні шиї, синці тильної поверхні лівої кисті, які кваліфікуються як легкі. Синці лівої кисті утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі предмети; садно шиї - від дії тупого предмета по дотичній, можливо
23.09.2016. Садно шиї могло утворитися від дії нігтя пальця руки потерпілої при обороні.
Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворилися в результаті не менше 3-х травматичних впливів, зі слів ОСОБА_6 експертом зазначено, що о 23 годині, 23 вересня 2016 року в квартирі АДРЕСА_2 під час сварки подряпала шию. За медичною допомогою не звертався (т.2 а.с. 57);
- договором про надання фінансового кредиту та заст. № ДОН від 23.09.2016 р., з яких вбачається, що ОСОБА_6 отримав кредит 23 вересня 2016 року у ПТ «Донкредит» у розмірі 4 800 грн. 00 коп., заставою якого є ланцюг (ювелірний виріб) золото, проба 585, загальною вагою 7,54, чиста вага 7,51 (т.2 а.с. 63-66);
- протоколом обшуку в приміщенні « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ПТ Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-ріелт і Компанія», розташованого за адресою: м. Мелітополь, вул. Університетська, 3, з якого вбачається, що в ході проведення якого був виявлений ланцюг (золотий виріб) 585 проби, загальною вагою 7,54 грами, який до видачі був упакований в zip-пакет, до вказаного пакету прикріплений договір № ДОН від 23.09.2016р., відповідно до якого заставодавцем є ОСОБА_6 . Договірне майно було закладене на 30 днів до 22.10.2016 року, сума кредиту 4800 грн. В ході обшуку ланцюжок (ювелірний виріб) був вилучений та упакований в полімерний zip-пакет з відповідною пояснювальною запискою (т.2 а.с.68-74);
- протоколом затримання ОСОБА_68 від 25 вересня 2016 року, з якого вбачається, що під час обшуку затриманого було виявлено та вилучено наступне майно: грошові кошти в сумі 1053 (тисяча п`ятдесят три) грн. 15 коп., мобільний телефон «S-tell С-550» в корпусі темно-сірого кольору, мобільний телефон «Samsung SGH-E 350E» в корпусі сіро-чорного кольору, в якій знаходиться Sim-карта мобільного оператора «Vodafon», Sim-карта мобільного оператора «МТС»; ключі в кількості двох штук на зв`язці; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 /з НОМЕР_8 , серії НОМЕР_9 , власник ОСОБА_69 , страховий поліс серія ССС № , квитанція на отримання страхової премії, ключі в кількості двох штук на зв`язці, на одному з яких є ви карбування «ГАЗ», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 серії НОМЕР_10 виданий Марганецьким МС ГУДМС України в Дніпропетровській області 02.06.2014 року, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 (т.2 а.с.54-56);
- висновком судово-трасологічної експертизи № 494 від 18 листопада 2016 року, з якого вбачається, що сліди папілярних узорів розмірами 18х12 мм, 9х12 мм, 25х23 мм, 15х10 мм, 22х22 мм (таблиця № 1), 30х65 мм, 30х68 мм, 25х48 мм, 20х17 мм, 53х62 мм, 12х18 мм, 18х28 мм, 14х16 мм, 14х23 мм (таблиця № 2), 13х10 мм, 15х22 мм, 16х23 мм, 12х25 мм (таблиця № 3), вилучені 24.09.2016 під час проведення огляд місця події за адресою: АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації по них особи. Сліди папілярних узорів розмірами 16х19 мм, 17х20 мм, 14х8 мм, 8х13 мм, 12х12 мм, 20х15 мм, 18х10 мм, 23х18 мм, 9х18 мм, 15х9 мм (таблиця № 1), 14х15 мм, 15х16 мм, 26х51 мм, 15х31 мм (таблиця № 2), 14х15 мм, 17х12 мм, 14х16 мм (таблиця № 3), вилучені при цьому ж ОМП, не придатні для ідентифікації по них особи. Сліди папілярних узорів розмірами 9х12 мм, 25х23 мм, 15х10 мм, 22х22 мм (таблиця № 1) залишені, відповідно вказівним пальцем правої руки, великим вальцем лівої руки, вказівним пальцем правої рук, великим пальцем правої руки ОСОБА_6 , сліди папілярних узорів розмірами 18х28 мм, 14х16 мм, 14х23 мм (таблиця № 2), залишені відповідно, вказівним пальцем правої руки, середнім пальцем правої руки, великим пальцем лівої руки ОСОБА_6 , сліди папілярних узорів розмірами 13х10 мм, 15х22 мм, 16х23 мм, 12х25 мм (таблиця № 3) залишені, відповідно, мізинцем, безіменним, середнім, безіменним пальцями лівої руки ОСОБА_6 .Сліди папілярних узорів розмірами 18х12 мм (таблиця № 1), 30х65 мм, 30х68 мм, 25х48 мм, 20х17 мм, 53х62 мм, 12х18 мм (таблиця № 2), залишені не ОСОБА_6 , а іншою особою (особами). Сліди папілярних узорів розмірами 18х12 мм (таблиця № 1) 12х18 мм, 20х17 мм (таблиця № 2), залишені не пальцями рук ОСОБА_13 . Встановити чи залишені сліди папілярних узорі (долонь рук) розмірами 30х65 мм, 30х68 мм, 25х48 мм, 53х62 мм, ОСОБА_13 не є можливим у зв`язку з відсутністю відтисків рук в дактилокарті на її ім`я (т. 2 а.с.76-99);
- даними DVD диску з відео та фотофайлами проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 24 вересня 2016 року.

Колегія суддів вважає, що показання потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_53 , ОСОБА_29 , ОСОБА_15 , ОСОБА_28 , ОСОБА_61 , експерта ОСОБА_23 , висновки експертів, протоколи слідчих дій, є належними, допустимими та достовірними доказами, а у своїй сукупності достатніми, оскільки співпадають між собою, як в деталях, так і в цілому, щодо обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що доводи апелянтів про те, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, оскільки не встановлено достатніх доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого п. 6 ч.2 ст.115 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також те, що показання потерпілої ОСОБА_8 зокрема про те, що 23.09.2016 року її родичі знайшли квартиру, де проживав ОСОБА_6 . Двері квартири ніхто не відчиняв, хоча було чутно, як працює телевізор, потім вийшли сусіди і сказали, що з квартири були чутні крики, приїхала поліція, МНС та старша дочка, вона з чоловіком приїхали пізно вночі. Після того як відчинили двері квартири в квартирі вона впізнала сумку доньки, пояснила, що у доньки пропали: золотий ланцюжок, браслет, обручка, золоті прикраси донька носила постійно, знімала їх тільки на морі. Підстав їх закладати в ломбард у неї не було, тим паче про це когось просити, труп вона не бачила, зі слів слідчих вона почула, що тіло доньки було у шафі; узгоджуються з показаннями свідків:
ОСОБА_46 зокрема про те, що загибла доводиться їй рідною сестрою, 23.09.2016 року ОСОБА_70 зателефонувала на мобільний телефон Редьки, а той повідомив, що ОСОБА_35 поїхала до Києва, оскільки їй хтось обіцяв купити ноутбук, вона засумнівалась, потім коли йому телефонували він не брав телефон, вони зателефонували на його номер з телефону матері. В цей час вона з мамою були на зв`язку по скапу, на дзвінок матері він сказав, що все буде добре і ОСОБА_35 сама йому похизувалася, що поїхала до Києва, потім її родичі пішли до квартири, де проживав ОСОБА_6 , двері квартири ніхто не відкривав, потім їй зателефонував чоловік і повідомив, що сусіди з четвертого поверху чули з квартири ОСОБА_6 крики, після чого викликали поліцію, у сестри були золоті прикраси: ланцюжок, браслет, обручка, останній раз вона бачила сестру 18 вересня 2016 року у батьків і на ній були золоті прикраси;
ОСОБА_19 зокрема про те, що загибла доводиться рідною сестрою його дружині, 23 вересня 2016 року пішов до квартири, де проживав ОСОБА_6 , він стукав в двері квартири ОСОБА_6 , їм двері ніхто не відчинив, хоча було чутно, як працює телевізор. Потім на стук вийшла сусідка з четвертого поверху і сказала, що з цієї квартири приблизно о 12-00 годині того ж дня були чутні крики та гуркіт, все це чула її онука. Він одразу викликав поліцію;
ОСОБА_53 зокрема про те, що про те, що загибла доводиться їй двоюрідною сестрою, 23.09.2016 року вона зателефонувала ОСОБА_6 , той повідомив, що ОСОБА_50 не бачив але йому відомо що вона познайомилась з чоловіком по інтернету, поїхала до Києва, оскільки їй обіцяли купити ноутбук, більше на її дзвінки він не відповідав;
ОСОБА_29 зокрема про те, що з другої половини серпня 2016 року він з дружиною здавав квартиру ОСОБА_6 , 23 вересня 2016 року приблизно о 24-00 годині йому зателефонувала родичка та повідомила, що б він приїжджав, так як щось сталось в квартирі, яку він здавав в оренду. Коли приїхав, побачив поліцію, працівників МНС двері квартири були відкриті, в квартирі в його присутності знайшли труп, який був у шафі у зігнутому стані та завалений речами;
ОСОБА_15 зокрема про те, що про те, що обвинуваченого вона знає, мешкали в одному будинку, він на п`ятому поверсі, а її квартира на четвертому поверсі, 23.09.2016 року приблизно об 11-00 годині вона зателефонувала онучці і попросила її вийти на вулицю і забрати сумки. Онука сказала бабусі, що боїться вийти з квартири, оскільки чула крики з квартири над ними. Онука бабусі сказала, що деякий час слухала музику в навушниках, а коли зняла почула крики і слова жінки: «Випусти меня, ОСОБА_55 !», через деякий час подзвонила у двері Редьки, він відчинив двері, вона спитала у нього: «В чем дело? Кого ты убиваешь?». ОСОБА_59 відповів, що нікого та те, що він посварився із дружиною, а зараз помирилися, цілуються та обіймаються, приблизно о 16-00 годині того ж дня в під`їзді почула грохот і вийшла, побачила парубка із дитиною, який повідомив, що шукають дівчину, вона відповіла, що нікого не бачила, але жіночі крики чула, потім приїхала поліція та працівники МНС, її запросили як поняту, коли мати дівчини відкрила шафу, то на речах вона побачила сумку своєї дочки, потім слідчий підняв покривало у шафі і їй кивнув, що там тіло потерпілої;
колегія суддів вважає, ці показання несуперечливими та конкретними, тобто належними, допустимими та достовірними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), та які у сукупності з іншими доказами, зокрема:

протоколом огляду місця події від 24.09.2016 року, з якого зокрема вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 на дні шафи під купою одягу, ковдрою та постільною білизною виявлено труп невстановленої особи жіночої статі;
висновком експерта № 410 від 24.09.2016 року, зокрема про те, що причиною смерті ОСОБА_13 є механічна асфіксія внаслідок здавлення органів шиї тупими предметами, смерть ОСОБА_13 наступила 23.09.2016 р. приблизно з 10-00 години до 15-00 години;
висновком експерта № 778 від 25 вересня 2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 були тілесні ушкодження - садно правої бокової поверхні шиї, синці тильної поверхні лівої кисті, які кваліфікуються як легкі. Синці лівої кисті утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі предмети; садно шиї - від дії тупого предмета по дотичній, можливо 23.09.2016. Садно шиї могло утворитися від дії нігтя пальця руки потерпілої при обороні;
протоколом обшуку в приміщенні « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ПТ Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-ріелт і Компанія», з якого вбачається, що в ході проведення общуку був виявлений ланцюг (золотий виріб) 585 проби, загальною вагою 7,54 грами, який до видачі був упакований в zip-пакет, до вказаного пакету прикріплений договір № ДОН від 23.09.2016 р., відповідно до якого заставодавцем є ОСОБА_6 ,
які є достатніми для прийняття процесуального рішення про те, що саме обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне вбивство ОСОБА_13 , тобто злочин, передбачений п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

При оцінки доказів, колегія суддів звертає увагу на те, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх ( 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").
Приймаючи до уваги вищевказане, колегія суддів вважає безпідставними наступні доводи сторони захисту, зокрема про те, що:
- ланцюжок, який був зданий ОСОБА_6 до ломбарду в порядку ст. 229 КПК України до впізнання не пред`являвся. Будь-які фактичні докази того, що саме цей ланцюжок був власністю померлої ОСОБА_13 у матеріалах справи відсутні;

- суд вважає факт того, що ОСОБА_6 здав ланцюжок саме ОСОБА_13 до ломбарду доведеним виключно на підставі свідчень ОСОБА_6 ;

- слухання справи проходило без потерпілої.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що протокол пред`явлення трупа для впізнання від 24.09.2016 року є недопустимим доказом, оскільки суд першої інстанції перевіряв це питання і прийшов до правильних висновків про те, що відповідно до вимог ст. ст. 228, 230, 231 КПК України, пред`явлення трупа для впізнання проводилося за участю понятих ОСОБА_71 та ОСОБА_65 та потерпілої ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 34), а тому обґрунтовано визнав даний доказ допустимим.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає голослівними доводи апелянтів про те, що понятий ОСОБА_60 не був присутній під час проведення даної слідчої дії, оскільки суперечить його показанням в судовому засіданні (т. 4 а.с. 31).

Колегія суддів вважає, що впізнання доньки потерпілою за фотознімками не є істотним порушенням КПК України, оскільки положення ст. 228 КПК України, якою регламентований порядок проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання, будь-яких імперативних обов`язків щодо необхідності проведення вказаної слідчої дії шляхом пред`явлення безпосередньо саме особи, вказана норма не містить.

Приймаючи до уваги вищевказане, колегія суддів вважає наступні доводи сторони захисту, зокрема про те, що:
- в ході досудового розслідування 24.09.2016 р. з 11:45 по 12:10 оперативний Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_32 в рамках кримінального провадження № 0005060, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2016 р. без достатньої правової підстави було проведено слідчу дію - пред`явлення трупа до впізнання. В матеріалах досудового розслідування доручення слідчого (прокурора) на проведення оперативним уповноваженим ОСОБА_33 слідчої дії пред`явлення трупа до впізнання відсутнє;

- оперативний уповноважений ОСОБА_33 , який проводив пред`явлення трупа до впізнання не мав законних підстав на здійснення такої слідчої (розшукової) дії, а тому така слідча дія пред`явлення трупа до впізнання є незаконною;

- недоліки, допущенні при складанні протоколу пред`явлення трупа до впізнання від 24.09.2016 року, дозволяють припустити, що його було складено не під час слідчої дії або про те, що слідча дія пред`явлення трупа до впізнання належним чином взагалі не проводилась,

такими, що не свідчать про істотне порушення кримінального процесуального законодавства України.

Доводи сторони захисту про те, що протокол огляду місця події від 24.09.2016 року є недопустимим доказом, були предметом перевірки суду першої інстанції і не знайшли свого підтвердження. Зазначений огляд було проведено з дотриманням вимог ст. ст. 223, 233, 237 КПК України, а складений за його результатами протокол підписаний всіма учасниками, у тому числі понятими ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , власником житла ОСОБА_29 без жодних зауважень і заперечень (т. 2 а.с. 1-13).

Будь-яких обставин, які б ставили під сумнів викладені у протоколі дані про участь в огляді вищевказаних осіб, за результатами судового розгляду не встановлено. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 підтвердили свою участь як понятих у вказаній процесуальній дії та відповідність її фактичного перебігу зазначеному у протоколі.

Враховуючи, що свідок ОСОБА_15 зі своїм чоловіком чула стони із квартири, колегія суддів вважає, що виламування дверей в цю квартиру з метою врятування життя людини не суперечить завданням кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, при цьому огляд було проведено тільки після прибуття чоловіка власниці квартири ОСОБА_29 . Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ухвали слідчого судді Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області від 24.09.2016 року було надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 29-30).

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає також безпідставними доводи обвинуваченого і про те, що обшук в квартирі проводився без дозволу суду, оскільки згідно ухвали слідчого судді від 24.09.2016 року був наданий дозвіл на проведення обшуку у даному житлі (т. 2 а.с. 29-30).

Приймаючи до уваги вищевказане, колегія суддів вважає наступні доводи сторони захисту, зокрема про те, що:
- слідчі дії було розпочато о 03 год. 00 хв. 24.09.2016 р. За показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , потерпілої та інших після взлому вхідних дверей до квартири увійшли усі, хто був присутній у під`їзді: правоохоронці, сусіди та родичи потерпілої. Таким чином, за халатності слідства невизначене коло осіб безперешкодно знаходилися, пересувалися по приміщенню, торкались, переміщували предмети, речі в квартирі АДРЕСА_2 , чим ймовірно знищили, пошкодили сліди або інші докази які б вказували на невинуватість ОСОБА_6 та привласнення ювелірних виробів ОСОБА_13 сторонніми особами;

- свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , потерпіла дали пояснення, що коли вони вперше увійшли до квартири, то слідів безладу, боротьби, крові тощо вони не бачили, так само, як і трупа. В той же час квартира з 22 год. 00 хв. до 03 год. 00 хв. початку слідчої дії була відкритою та без охорони. За свідченнями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 поняті та правоохоронці увесь цей час знаходились біля під`їзду на вулиці;

- свідок ОСОБА_22 пояснила, що вона була присутня на слідчий дії «огляд місця події» після дванадцятої години ночі. ОСОБА_21 дала пояснення, що вона у перерві між 22 годиною 23.09.2016 року та 03 годиною 24.09.2016 року знаходилась разом з ОСОБА_8 у під`їзді між четвертим та п`ятим поверхом, проте ОСОБА_8 у своїх поясненнях таких свідчень не надавала.

- вищевикладене свідчить про те, що протокол огляду місця події, складений 24.09.2016 року о 03 годині ночі не відображає реальної обстановки квартири АДРЕСА_2 , яка існувала станом на 21 годину 23.09.2016 року, оскільки будь яка стороння особа мала можливість увійти до квартири з 22 години 23.09.2016 року до 03 години ранку 24.09.2016 року, знищити сліди злочину, змінити місце розташування тіла, винести з квартири коштовні речі;

- свідком ОСОБА_20 було зазначено, що за проміжок часу з моменту примусового проникнення до квартири АДРЕСА_2 до початку проведення слідчої дії огляд місця події було змінено обстановку в квартирі, а саме кріслом було підперто дверцята шафи де знайшли труп ОСОБА_13 ;

- у будь-кого був вільний доступ до квартири АДРЕСА_2 з 22 години 23.09.2016 року до 03 години ранку 24.09.2016 року, а таким чином будь-хто міг знищити сліди злочину, змінити місце розташування тіла, винести з квартири коштовні речі, у тому числі прикраси ОСОБА_13 тощо;

- таким чином, суд показання обвинуваченого ОСОБА_6 визнавав належним, допустимим, достовірним доказом у випадку, якщо на думку суду ці показання підтверджували вину ОСОБА_6 , а у випадку, коли показання ОСОБА_6 спростовували його причетність до вбивства ОСОБА_13 суд критично відноситься до всіх доводів обвинуваченого, розцінює їх як небажання визнати протиправність своїх умисних дій, при вчиненні особливо тяжкого злочину та його бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне,

голослівними або такими, які не свідчать про істотне порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

У зв`язку з цим безпідставними є доводи сторони захисту і про наявність у ОСОБА_13 дублікату ключів від квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_72 та обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки свідок ОСОБА_29 таких показань не давав, а к показанням обвинуваченого ОСОБА_6 колегія відноситься критично.

Щодо до доводів сторони захисту про те, що протокол огляду трупа від 24.09.2016 року та висновок судовомедичної експертизи № 410 від 24.09.2016 року, є недопустимими доказами, то їм вірну оцінку надав суд першої інстанції, обґрунтовано визнавши їх безпідставними, з чим погоджується і колегія суддів.

Суд першої інстанції, розглянувши клопотання захисника про недопустимість вищевказаних доказів, зокрема у зв`язку з тим, що проведення даних слідчих дій було проведено одночасно, експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність, він не встановив особу загиблої, не відповів на всі питання, прийшов до правильних висновків про необґрунтованість цих клопотань і про відсутність підстав вважати зазначенні докази недопустимим у контексті вимог ст. 87 КПК України, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст. 102, 104-106, 237 та 238 КПК України.

Доводи апелянтів про те, що понята ОСОБА_26 , як секретар судово-медичного експерта є заінтересованою в результатах кримінального провадження особою, а також те, що вона не була присутня під час цієї слідчої дії, є безпідставними, оскільки, по-перше, дана посада свідка ніяким чином не свідчить про її заінтересованість в результатах даного кримінального провадженні, а по-друге, вони не відповідають змісту її поясненням в судовому засідання (т. 4 а.с. 52-54).

Не заслуговують уваги доводи апелянтів і про те, що розтін тіла та огляд трупа відбувався одночасно, оскільки, як пояснив в судовому засіданні експерт ОСОБА_23 , це не суперечить діючим нормативним актам.

Приймаючи до уваги вищевказане, колегія суддів вважає безпідставними наступні доводи сторони захисту, зокрема про те, що:

- Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у рішенні від 07.09.2018 року допустив, що розтин тіла та протокол огляду трупу ОСОБА_13 відбувався одночасно. При цьому, Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області не відобразив у рішенні суду порушень законодавства України, які були допущені при проведені слідчої дії огляд трупу та судово-медичної експертизи;

- згідно із протоколом, 24.09.2016 року слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 у приміщення ММО СМЄ з 11:00 до 12:30 проводилась слідча дія огляд трупу, на якій були присутні судово-медичний експерт ОСОБА_23 , та поняті ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Інші особи в протоколі огляду трупу не зазначені;

- висновок експерта № 410 вих. № 12-15/381/24 від 08.11.2016 року, складений ОСОБА_23 лікарем судово-медичний експерт першої кваліфікаційної категорії за фахом «Судово-медична експертиза» не містить інформації, що будь-які інші особи були присутні при проведенні експертизи тіла ОСОБА_13 . У висновку експерта № 410 від 08.11.2016 року у графі «При проведенні експертизи були присутні» не зазначено жодної особи. Таким чином, або висновок експерта ОСОБА_23 складений з порушеннями вимог чинного законодавства, або пояснення експерта ОСОБА_23 в судовому засіданні не відповідають дійсності;

- свідок ОСОБА_25 , залучений у якості понятого при слідчій дії огляд трупа, дав пояснення що при проведенні розтину трупа був присутній він та санітар Соболь, який допомагав робити розтин. Поняту ОСОБА_26 свідок ОСОБА_25 не зазначив, як присутню при розтині тіла. Сама свідок ОСОБА_24 пояснила, що такої слідчої дії не пам`ятає. Та обставина, що свідок ОСОБА_24 була присутня при огляді трупу, але не була присутня при розтині, як про це свідчить ОСОБА_26 , не відповідає дійсності, оскільки це суперечить поясненням експерта ОСОБА_23 та свідка ОСОБА_25 ;

- ОСОБА_26 підписала протокол огляду трупу у якості понятої як секретар судово-медичного експерта та найманий працівник бюро судово-медичних експертиз, хоча сама не була присутня при цій слідчій дії;

- описова частина протоколу огляду трупу від 24.09.2016 року повністю співпадає з текстом, викладеним у висновку експерта ОСОБА_23 № 410 від 08.11.2016 року у частині «наружного исследования» (арк. 2-4). В протоколі огляду трупу від 24.09.2016 року зазначено, що під час огляду технічні засоби не застосовувались. Обставини, за яких слідчий ОСОБА_14 у приміщенні ММО СМЄ під час проведення огляду трупу або безпосередньо після закінчення цієї слідчої дії без застосування технічних засобів надрукував та роздрукував протокол огляду трупу та надав його для ознайомлення понятим не відповідає викладеній у протоколі інформації;

- вищезазначене свідчить про халатність експерта у ставленні до передбачених правовими нормами приписів та порядку проведення експертизи трупу, та, відповідна халатність могла вплинути на якість проведеної експертизи, та точність встановлення обставин та часу смерті ОСОБА_13 ;

- експертиза була сфабрикована, експерт не давав відповіді на питання, свідки і поняті є підставними.

Доводи апелянтів про те, що час встановлення смерті потерпілої експертом (приблизно з 10-00 до 15-00) суперечить наявним у справі доказам, зокрема показанням свідка ОСОБА_28 який бачив ОСОБА_13 після 12-13 години в під`їзді дому, є також безпідставними, оскільки вони також були предметом перевірки під час судового розгляду, де суд першої інстанції, проаналізувавши показання свідка ОСОБА_28 , правильно прийшов до висновку про те, що ці доводи не відповідають дійсності, так як ОСОБА_28 у суді чітко зазначив, що він час точно не пам`ятає, але спочатку зустрів дівчину, а потім йому телефонувала сусідка з приводу крику, ці обставини узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 .

Приймаючи до уваги вищевказане, колегія суддів вважає безпідставними наступні доводи сторони захисту, зокрема про те, що:
- на питання ОСОБА_8 , чому експерт дав таку велику гілку часу скоєння злочину експерт ОСОБА_27 пояснив, що вони умисно збільшують огріх при визначені часу смерті, щоб не допустити помилки;

- за свідченнями ОСОБА_73 та ОСОБА_6 , ОСОБА_13 мала власні ключі від квартири АДРЕСА_2 ;

- за свідченнями ОСОБА_19 після 15:00 він з сином померлої ОСОБА_13 поїхали за адресою будинок АДРЕСА_3 . Коли вони стукали в двері квартири, їм двері ніхто не відчинив. До приїзду поліції він зі своєю дружиною чув звук телевізора та тихий стон.

- згідно із відомостями про місцезнаходження стільникового телефона ОСОБА_6 , підозрюваний Редька о 12.30 знаходився в іншому районі міста, що також підтверджується свідченнями ОСОБА_74 ;

- будь - яка стороння особа, яку ОСОБА_13 з 12:30 до 15:00 23.09.2016 року самостійно впустила до квартири АДРЕСА_2 могла вчинити вбивство та зачинити за собою двері її копією ключів;

- проте ні слідство, ні суд не забажали встановити істину за цим фактом;

- є свідки, які бачили потерпілу ще живою після 13 години, однак обвинувачений з 12 години 46 хвилин вже знаходився в іншому місці.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і про те, що, по-перше, долучені стороною захисту відомості операторів стільного зв`язку відповідно до яких обвинувачений 23.09.2016 року до 12 години 30 хвилин знаходився в зоні покриття ретранційних антен по вул. Лютневій м. Мелітополя, не спростовують його причетності до вбивства, а навпаки підтверджують це, а по-друге, показання свідка ОСОБА_75 матері обвинуваченого, не забезпечують йому алібі, оскільки згідно протоколу допиту під час досудового розслідування вона зустрілася з сином 24.09.2016 року приблизно о 13 години, а тому суд критично відноситься до її заяви про те, що цей протокол підмінили, хоча на ньому є її підпис.

Не заслуговують уваги доводи сторони захисту і про те, що показання свідка ОСОБА_15 є недопустимим доказом, оскільки відомості о криках жінки : «выпусти меня ОСОБА_55 », вона чула зі слів своє онучки, тобто з чужих слів, так як відповідно до вимог ч. 2 ст. 97 КПК України, суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.

Враховуючи вищевказане, а також вік неповнолітньої онуки, що є головною причиною неможливості такого допиту останньої в суді, колегія суддів вважає це винятковим випадком, а показання свідка ОСОБА_15 про те, що відомості о криках жінки: «випусти меня ОСОБА_55 », вона чула від своєї онуки, допустимим доказом. Про достовірність цих відомостей свідчить, як факт звернення свідка ОСОБА_15 по цьому питанню до самого обвинуваченого, так і повідомлення іншим особам про крики жінки.

Доводи сторони захисту про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 недозволених методів психічного впливу на нього з боку правоохоронних органів, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як видно із матеріалів кримінального провадження ці доводи були предметом ретельної перевірки в суді першої інстанції і не знайшли свого підтвердження. Суд першої інстанції прийняв от обвинуваченого заяву про застосування до нього незаконних методів досудового розслідування під час затримання із застосуванням психологічного тиску, внаслідок якого він надав зізнавальні показання, яка була направлена прокурору. Висновки вказаної перевірки досліджувалися в судовому засіданні. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2017 року, кримінальне провадження від 11.04.2017 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях працівників Мелітопольського ВП ГУНП ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України (т.4 а.с. 47-49).
Після того, як захисником була надана апеляційному суду копія ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2018 року про скасування постанови слідчого від 30 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження (т. 5 а.с. 56-59), 06.03.2019 року Запорізький апеляційний суд звернувся до прокуратури Запорізької області з метою перевірки фактів застосування незаконних методів психічного та фізичного тиску з боку працівників Мелітопольского ВП ГУНП в Запорізькій області відносно обвинуваченого ОСОБА_6 (т. 5 а.с. 73-78).
Постановою слідчого Другого слідчого відділу Теріторіального управління ДБР від 25.03.2020 року кримінальне провадження за № 000051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, закрито на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діях працівників Мелітопольського ВП ГУНП ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , а також працівників УКР ГУНП ОСОБА_79 , ОСОБА_80 та ОСОБА_81 складу цього кримінального правопорушення (т. 5 а.с. 221-225). Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16.12.2020 року було відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_10 про скасування вищевказаної постанови слідчого, ця ухвала слідчого судді набрала законної сили, оскільки ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.03.2021 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 на це судове рішення, було залишено без задоволення.

Таким чином, судом першої інстанції в повні мірі дотримані вимоги КПК України та спростовані доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо застосування до нього незаконних методів слідства під час проведення досудового розслідування, які б ставили під сумнів належність та допустимість доказів, отриманих під час його проведення, зокрема протоколу допиту останнього від 25.09.2016 року.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає безпідставним доводи сторони захисту і про визнання недопустимим доказом, дослідження в судовому засіданні протоколу допиту ОСОБА_6 від 25.09.2016 року під час досудового розслідування, оскільки суд першої інстанції дослідував цей протокол допиту, не як доказ його винуватості останнього у вчиненні злочину, а як предмет перевірки застосування чи не застосування до нього заходів психологічного тиску з боку правоохоронних органів під час його допиту (т. 4 а.с. 169).

Не заслуговують уваги доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів про наявність умислу, мотивів у обвинуваченого ОСОБА_6 на вбивство ОСОБА_13 , оскільки суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що корисливий мотив виник у обвинуваченого ОСОБА_6 під час вбивства, про що свідчить його посткримінальна поведінка, після вчинення злочину відразу позбувся вкраденого у ОСОБА_13 . Механізм вбивства, судимість за тяжкі корисливі злочини, свідчить про те, що обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та позбавляючи життя потерпілу, бажав вбити та заволодіти чужим майном.

Доводи захисника про порушення таємниці нарадчої кімнати суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 належним чином перевірялося апеляційним судом та свого підтвердження не знайшли. За результатами проведеної перевірки комісією Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області за час перебування цих суддів в нарадчої кімнаті в період з 09-00 годин до 11 годин 30 хвилин 10.09.2018 року процесуальні документи ними не приймалися. Без підставними є доводи захисника про короткий час знаходження суду в нарадчий кімнаті, оскільки час знаходження будь-якими вимогами закону не регламентований, фактичний час перебування суду жодним чином не свідчить про те, що вимоги кримінального процесуального закону в такий спосіб було судом порушено.

Не заслуговують уваги доводи обвинуваченого про те, що він був затриманий 24.09.2019 року близько 23 години, однак суд першої інстанції строк відбування покарання рахує тільки з 29.09.2016 року, оскільки це не відповідає дійсності, по-перше, згідно протоколу затримання особи, останній був затриманий 25.09.2016 року (т. 2 а.с. 54-55), а по друге, згідно вироку суду строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з 25.09.2019 року (т. 4 а.с. 171 об).
Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи сторони захисту і про порушення вимог передбачених ст. ст. 208, 209 КПК України, оскільки згідно з даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного 25 вересня 2016 року з 12 год 40 хв. до 13 год 15 хв., ОСОБА_6 було затримано на підставах, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснено його процесуальні права, а також право на захист, надано пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, що підтверджується підписами ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_82 , будь-яких клопотань, заяв чи скарг останні не заявляли (т. 2, а.с. 54-55).

Таким чином, доводи апелянтів про порушення вимог закону при затриманні ОСОБА_6 , зокрема про те, що обвинуваченому не надавали захисника, а наданий захисник є колишнім поліцейським і йому немає довіри, є безпідставними.

Разом з тим, доводи захисника про те, що DVD-R диск з відеозаписом проведення допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 25 вересня 2016 року, недопустимим доказом, є обґрунтованими, оскільки врахування його серед доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_6 у скоєнні злочину (т. 4 а.с. 168 об) суперечить вимогам ч. 4 ст. 95 КПК України, про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Заслуговують уваги доводи захисника і про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що після настання смерті потерпілої ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_13 , заволодів золотим браслетом 585 проби, вагою 7 грам, вартістю 7000 гривень, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_6 факт того, що він будь-яким шляхом заволодів золотим браслетом ОСОБА_13 заперечував, а суд факт того, що ОСОБА_6 здав золотий браслет ОСОБА_13 до ломбарду вважав виключно на підставі свідчень ОСОБА_6 , отриманих під час допиту останнього 25.09.2016 року.

Колегія суддів, керуючись вимогами ч. 2 ст. 404 КПК України, також вважає, що відсутні докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в тому, що останній після настання смерті потерпілої заволодів грошовими коштами у сумі 300 гривень, що належали потерпілій ОСОБА_13 .

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає необхідним виключити із вироку посилання на доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 на зміст DVD-R диск з відеозаписом проведення допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 25 вересня 2016 року, а також посилання на те, що останній заволодів золотим браслетом 585 проби, вагою 7 грам, вартістю 7000 гривень та грошовими коштами у сумі 300 гривень, що належали потерпілій ОСОБА_13 .

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що виключення цього доказу та обставин вчинення ним злочину, ніяким чином не впливає на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки його вина підтверджується іншими доказами по справі і не впливає на законність та обґрунтованість судового рішення.

Таким чином, доводи апелянтів про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2, п. 6 КК України, є необґрунтованими, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи захисника про відсутність обґрунтування судом моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_8 в сумі 500 000 грн., оскільки відсутні конкретні пояснення, які саме дані про особу обвинуваченого були враховані судом для визначення розміру моральної шкоди, вік, стать, колір очей тощо, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

При розв`язанні цивільного позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди суд враховував, що від дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_8 безумовно зазнала душевних та психічних страждань у зв`язку із втратою близької людини доньки. Враховуючі вказані обставини у сукупності, соціальну значущість людини, яку насильно позбавили життя, те що потерпіла перенесла страждання пов`язані зі смертю доньки, з її похованням і продовжує нести ці душевні страждання, та зважаючи на обставини, при яких було заподіяно моральну шкоду, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого та його майновий стан, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 500 000 грн. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин є достатньою та справедливою сатисфакцією за заподіяне.
Колегія суддів вважає, що при визначені розміру цивільного позову судом повною мірою враховано вимоги статей 23, 1167 ЦК України, зокрема враховано глибину фізичних та душевних страждань, котрі зазнала потерпіла внаслідок смерті 27 річної доньки, яка з відзнакою закінчила Мелітопольський державний педагогічний університет, мала 11 річного сина, який залишився без матері, тяжкість вимушених змін у її житті, час та зусилля для відновлення попереднього стану, а також характер і ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_6 , якій раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких у тому числі і корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став, вчинивши, через невеликий проміжок часу після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, особливо тяжкий злочин проти життя особи, у зв`язку з чим розмір моральної шкоди у сумі 500 000 грн., який підлягає стягненню з обвинуваченого є розумним і справедливим, а тому вважати його необґрунтовано завищеним, в тому числі і з урахуванням даних про особу обвинуваченого, на думку колегії суддів, не має.

Між тим, враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що після настання смерті потерпілої ОСОБА_13 , ОСОБА_6 заволодів її золотим браслетом вартістю 7000 грн., колегія суддів, керуючись вимогами ч. 2 ст. 404 КПК України, вважає, що судове рішення в частині вирішення цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_8 у розмірі 16 253 грн. 70 коп. слід змінити, виключити з зазначеної суми вартість золотого браслета та залишити до відшкодування матеріальної шкоди суму 9 253 грн. 70 коп. (16 253 грн. 70 коп. 7000 грн.).

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_10 , задовольнити частково.

Вирок колегії суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 вересня 2018 року відносно ОСОБА_6 , змінити.

Виключити із вироку посилання суду, як на доказ вини обвинуваченого ОСОБА_6 , DVD-R диск з відеозаписом проведення допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 25 вересня 2016 року, а також посилання на те, що останній заволодів золотим браслетом 585 проби, вагою 7 грам, вартістю 7000 гривень та грошовими коштами у сумі 300 гривень, що належали потерпілій ОСОБА_13 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 9253 грн. 70 коп.
В решті вирок залишити без зміни.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.
Судді: