Провадження №1-кс/522/7902/21
У Х В А Л А
06 серпня 2021 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою, в якій просила слідчого суддю: «уточнити адресу місця події, уточнити номер кримінальної справи з винесенням постанови про визнання її потерпілою, уточнити кваліфікацію кримінального правопорушення, зобов`язати надати всі матеріали розшуку, у тому числі відеоспостереження з магазину, витребувати письмові документальні підтвердження того коли були внесені дані про скоєне правопорушення до ЄРДР, коли видана пам`ятка про визнання потерпілою та протокол її допиту, чому до теперішнього часу не повернуто речі, хоча начальник зміни магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 чітко сказав, що знайшов крадіїв по відео ще 30.07.2021 року о 20.00 год.».
Відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.
Частина 1 статті 303 цього Кодексу містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування, до яких, зокрема, відносяться: бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення про зупинення досудового розслідування; рішення про закриття кримінального провадження; рішення про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки; рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення про зміну порядку досудового розслідування та продовження його; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків; повідомлення слідчого, прокурора про підозру.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (частина 2 статті 303 КПК України).
Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа має лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено частиною 1 статті 303 КПК України.
Згідно з вимогами ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню.
Слідчим суддею встановлено, що скаржником у скарзі ставиться питання, які за змістом ст.303 КПК України не є предметом оскарження на досудовому провадженні.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-304 КПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Слідчий суддя ОСОБА_1