Справа № 497/1368/2021
Провадження № 1-кс/497/595/2021
УХВАЛА
02.08.2021 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні, в м.Болград, клопотання слідчого відділення №2 CВ Болградського районного відділу поліції Головного управління національного поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
29.07.2021 року слідчий відділення №2 CВ Болградського районного відділу поліції Головного управління національного поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна.

З клопотання вбачається, що відділенням № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000326 від 25 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння мотоциклом марки Дніпро-11, синього кольору, без реєстраційного номеру, який перебуває у фактичному користуванні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поєднане з проникненням у інше сховище.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.07.2021 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, двоє невстановлених осіб, перебуваючи на території подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно заволоділи мотоциклом марки Дніпро-11, синього кольору, без реєстраційного номеру, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В період з 15:30 години по 16:25 годину 25.07.2021 року проведено огляд ділянки місцевості, на відстані 4 метрів від домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де на автомобільній дорозі виявлено мотоцикл марки Дніпро-11, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, з приєднаною мотоколяскою зеленого кольору, який в подальшому тимчасово вилучений.

Крім цього, в ході проведення вищезазначеного огляду, з поверхні мотоцикла марки Дніпро-11, синього кольору вилучено сліди папілярних візерунків, які перекопійовані на шість фрагментів липкої стрічки скоч, наклеєні на фрагмент білого паперу, упаковані в сейф-пакет НПУ ГСУ № 7081258.

25.07.2021 року постановою слідчого вилучене майно та об`єкти визнані речовими доказами та залучені до матеріалів кримінального провадження.

З метою всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування орган досудового розслідування вважає необхіднім здійснити арешт вилученого майна та об`єктів, тому звертається з цім клопотанням.

Слідчий відділення №2 CВ Болградського районного відділу поліції Головного управління національного поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі (а.с.13).

Фактичний власник вилученого транспортного засобу (мотоциклу) ОСОБА_5 , надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, проти накладення арешту на належний йому мотоцикл не заперечує (а.с.15).

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В судовому засіданні встановлено, що 25.07.2021 року приблизно о 07:30 години двоє невстанолвених осіб, перебуваючи на територіїх подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно заволоділи молоциклом марки Дніпро-11, синього кольру, без реєстраційного номеру, який належить ОСОБА_5 (ЖЄО №2031 від 25.07.2021 року).

Вказані відомості 25.07.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.289 КК України.

З протоколу огляду місця події від 25.07.2021 року вбачається, що в період з 15:30 години по 16:25 годину 25.07.2021 року працівниками поліції проведено огляд ділянки місцевості, на відстані 4 метрів від домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де на автомобільній дорозі виявлено мотоцикл марки Дніпро-11, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, з приєднаною мотоколяскою зеленого кольору, який тимчасово вилучений та постановою слідчого від 25.07.2021 року визнаний речовим доказом. Також в ході проведення вищезазначеного огляду, з поверхні мотоцикла марки Дніпро-11, синього кольору вилучено сліди папілярних візерунків, які перекопійовані на шість фрагментів липкої стрічки скоч.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження є всі підстави обґрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення. Також слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні, а саме як предмет злочину.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як вищезазначене майно, є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, та вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання відділення №2 CВ Болградського районного відділу поліції Головного управління національного поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000326 від 25.07.2021 року, а саме на:

- мотоцикл марки Дніпро-11, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, з приєднаною мотоколяскою зеленого кольору, передавши його на відповідальне зберігання фактичному володільцю майна ОСОБА_5 , заборонивши йому відчуження даного транспортного засобу;

- сліди папілярних візерунків, які перекопійовані на шість фрагментів липкої стрічки скоч, наклеєні на фрагмент білого паперу, упаковані в сейф-пакет НПУ ГСУ№ 7081258,

Шість фрагментів липкої стрічки здати на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення №2 Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, що розташована в смт.Тарутине Болградського району Одеської області, та відповідальним за їх належне зберігання визначити слідчого відділення №2 CВ Болградського районного відділу поліції Головного управління національного поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_3

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1