Справа № 569/6765/19
УХВАЛА

14 травня 2021 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 12.09.20219 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді №569/6765/19, 1 -кс/569/7265,19 від 29.08.2019, за моїм фактичним, постійним місцем проживання: АДРЕСА_1 , було вилучено належне мені на праві приватної власності майно, а саме: ноутбук марки «LENOVO» s/'n PF9XB8212120, системний блок марки «Cooler Master» б/н, банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung» s/n НОМЕР_2 , IMEI 1 № НОМЕР_3 , IMEI 2 № НОМЕР_4 в якому знаходиться сім-карта з а/н НОМЕР_5 , флеш носій Micro SD 2gb, сім карта «МТС».
Під час проведення ряду слідчих дій та експертиз, з використанням вилученого майна, а саме: ноутбук марки «LENOVO» s/n PF9XB8212120, системний блок марки «Cooler Master» б/н, банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung» s/n НОМЕР_2 , IMEI 1 № НОМЕР_3 , IMEI 2 № НОМЕР_4 в якому знаходиться сім-карта з а/н НОМЕР_5 , флеш носій Micro SD 2gb, сім карта «МТС», в рамках кримінального провадження №0000074, не представлено жодних доказів, щодо виявлення шкідливих програм (шкідливого забезпечення), не встановлено наявності/збереження слідів злочину на вилученому майні, чи інших відомостей, які могли б бути використані як доказ обставин, що встановлені під час кримінального провадження №0000074.
Поряд з цим ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області № 569/6765/19, 1 -кс/569/1628/20 від 09.04.2020, в рамках цієї ж кримінальної справи в рамках цієї ж справи, скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02.09.2019 №569/6765/19 (1 -кс/569/7337/19), в рамках кримінального провадження в рамках цієї ж справи за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. З61 -1 КК України.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у арешті майна не має потреби.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.
Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074, від 28.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.176 КК України.
12.09.20219 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді №569/6765/19, 1 -кс/569/7265,19 від 29.08.2019, за моїм фактичним, постійним місцем проживання: АДРЕСА_1 , було вилучено належне мені на праві приватної власності майно, а саме: ноутбук марки «LENOVO» s/'n PF9XB8212120, системний блок марки «Cooler Master» б/н, банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung» s/n НОМЕР_2 , IMEI 1 № НОМЕР_3 , IMEI 2 № НОМЕР_4 в якому знаходиться сім-карта з а/н НОМЕР_5 , флеш носій Micro SD 2gb, сім карта «МТС».
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні, що у кримінальному провадженні підозра ОСОБА_3 не оголошувалась, а отже застосування арешту майна до даного майна є безпідставним та нічим не обґрунтованим.
Крім того, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області № 569/6765/19, 1 -кс/569/1628/20 від 09.04.2020, в рамках цієї ж кримінальної справи в рамках цієї ж справи, скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02.09.2019 №569/6765/19 (1 -кс/569/7337/19), в рамках кримінального провадження в рамках цієї ж справи за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. З61 -1 КК України.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у арешті майна не має потреби.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19.09.2019 № 569/6765/19,1- кс/569/7834/19, в рамках кримінального провадження №0000074 від 28.03.2019 за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 361-1 КК України на майно: ноутбук марки «LENOVO» s/n PF9XB8212120, системний блок марки «Cooler Master» б/н, банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung» s/n НОМЕР_2 , 1МЕ1 1 № НОМЕР_3 , IMEI 2 № НОМЕР_4 в якому знаходиться сім-карта з а/н НОМЕР_5 , флеш носій Micro SD 2gb, сім карта «МТС», які були вилучені у домоволодінні за моїм фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 .
Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1