Дата документу 05.04.2021 Справа № 335/2548/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2548/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/361/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою (доповненнями) захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 20 травня 2021 року включно, без визначення застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

22 березня 2021 року о 14 год. 30 хв., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з невстановленими під час досудового розслідування особами, діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне виробництво та зберігання психотропних речовин з метою подальшого збуту, діючи умисно, знаходячись в дачному будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 , при невстановлених слідством обставин, шляхом змішування невстановлених інгредієнтів незаконно виготовив психотропну речовину «метамфетамін», який у рідкій формі перелив до полімерної пляшки та з метою подальшого збуту поклав до салону автомобіля «BMW 320D», в кузові чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
22 березня 2021 року під час проведення санкціонованого обшуку на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля «BMW 320D», в кузові чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 було вилучено вищезазначену полімерну пляшку з рідиною, яка згідно висновку судової хімічної експертизи, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 41,7475 г., в перерахунку на основу, що відповідно до Наказу міністерства охорони здоров`я України №188 від 1 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є особливо великим розміром, які він діючи умисно, незаконно зберігав з метою збуту.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у незаконному виробництві та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

19 жовтня 2020 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (а.с. 1 матеріалів кримінального провадження).

22 березня 2021 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 40 матеріалів кримінального провадження).

23 березня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (а.с. 46-48 матеріалів кримінального провадження).

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, особу підозрюваного, наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином і погодився з доводами прокурора про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена із суттєвим та грубим порушенням норм процесуального права, оскільки не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, не перевірено обґрунтованість повідомленої підозри.

Вказує, що надані суду матеріали досудового розслідування не містять жодного доказу того, що підозрюваний зберігав вилучені у нього психотропну речовину, а саме з метою збуту, адже вилучена речовина зберігалася в одній ємності, без будь-якого розфасування. В ході обшуків ані в автомобілі, ані за місцем проживання підозрюваного не виявлено будь-яких записів або інших доказів щодо здійснення збуту цієї речовини.

Крім того зазначає, що суду першої інстанції не було надано жодного протоколу оперативної закупки, що свідчило б про здійснення збуту підозрюваним.

Зауважує, що судом першої інстанції залишено поза увагою і пояснення підозрюваного, який зазначив, що є наркоманом та зберігав вказану речовину виключно для власного вживання.

Також захисник вказує, що всі докази нібито вчинення підозрюваним злочину, саме з метою збуту ґрунтуються виключно на трьох протоколах обшуку, в ході яких не виявлено жодного тому підтвердження, а також на двох протоколах НСРД, з яких також жодним чином не вбачається доказів збуту підозрюваним вказаної психотропної речовини.

Зазначає, що всі заявлені слідством ризики формально перелічені у клопотанні, та не підтверджуються жодним процесуальним документом, а твердження слідства щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу взагалі на рівні припущення, та абсолютно не обґрунтовані, а лише формально зазначені, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанови нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

2 квітня 2021 року від захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначає про те що, надані суду матеріали досудового розслідування у вигляді протоколів обшуку та висновку судово-хімічної експертизи свідчать лише про ознаки зберігання ОСОБА_8 психотропної речовини метамфетамін та не містять жодного доказу того, що підозрюваний зберігав вилучену у нього психотропну речовину саме з метою збуту.

Вказує про те, що вилучена у підозрюваного речовина зберігалася в одній ємності без будь-якого розфасування, а будь-яких записів або інших доказів щодо здійснення збуту цієї речовини в ході обшуків виявлено не було.

Також захисник зауважує, що протоколи НСРД, на які посилається суд у своєму рішенні, складені за результатами проведених заходів відносно ОСОБА_8 ще у вересні жовтні 2020 року, тобто за півроку до затримання та не містять жодного підтвердження того, що вилучена у підозрюваного речовина зберігалася ним саме з метою збуту, та не мають до цих обставин жодного відношення.

Крім того вказує, що суду не було надано жодного протоколу оперативної закупки, що свідчило б про взагалі здійснення збуту підозрюваним психотропної речовини хоча б колись.

Зазначає про те, що в оскаржуваному рішенні слідчий суддя формально перелічує ризики не посилаючись на жоден з процесуальних документів, що також є порушенням вимог КПК України, які повинні бути додержані під час розгляду клопотання, адже кожен з ризиків повинен бути обґрунтований з посиланням на конкретні процесуальні документи.

Зауважує, що судом першої інстанції не враховано, що підозрюваний ніколи взагалі не притягувався до кримінальної відповідальності, є уродженцем м. Запоріжжя та постійно в ньому проживає, має сталі соціальні зв`язки із своєю родиною (батьки, сестри), які також проживають у м. Запоріжжя.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанови нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України в діях ОСОБА_8 немає, оскільки відсутні докази зберігання з метою збуту. Вказав, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України всі зазначені формально, оскільки ризик впливу на свідків є припущенням, так як про жодного свідка прокурором не було вказано, а переховуватися підозрюваний наміру немає, тим паче він раніше не судимий.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що є свідки у кримінальному провадженні, оскільки під час обшуку були свідки і підозрюваний їх знає та може на них впливати. Вказав, що наприкінці минулого року підозрюваний у даному будинку виготовляв наркотичні речовини, були проведені негласні слідчо-розшукові дії, слідкували за діями підозрюваного. Зауважив, що було вилучено 41 гр. (в сухому залишку) метамфетаміна, до теперішнього часу підозрюваний не надав ніяких пояснень, в тому числі, що виготовляв наркотичні речовини для власного споживання. Вказав, що є високий ризик того, що підозрюваний продовжить виготовляти надалі психотропні речовини.

Від підозрюваного ОСОБА_8 заяв та клопотань про відкладення розгляду поданої його захисником апеляційної скарги не надходило

Враховуючи, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_8 , з урахуванням ч. 4 ст. 405 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги його захисника по суті.

Заслухавши доповідь судді, захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який законом віднесено до особливо тяжких умисних злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують.
Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так, у своїх рішеннях, зокрема «Фокс Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України підтверджуються: протоколами обшуків від 22 березня 2021 року (а.с. 3-8, 15-18, 19-25 матеріалів кримінального провадження); висновком експерта Запорізького науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/108-21/3759-НЗПРАП від 23 березня 2021 року (а.с. 9-14 матеріалів кримінального провадження); протоколом результатів аудіо-, відео контролю за особою від 18 лютого 2021 року (а.с. 26-28 матеріалів кримінального провадження); протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 21 жовтня 2020 року (а.с. 29-39 матеріалів кримінального провадження).

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що психотропну речовину в особливо великому розмірі, яку за твердженням органу досудового розслідування підозрюваним було виготовлено в дачному будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено з автомобіля, яким користувалась інша особа, та який був розташований біля вказаного будинку, отже на цієї стаді кримінального провадження є достатні підстави вважати що психотропну речовину у особливо-великому розмірі було переміщено з місця її виготовлення до транспортного засобу з для її переміщення з метою подальшого розповсюдження.
Таким чином, колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, що дає підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Доводи апелянтів про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.
Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також не виключається можливість незаконного впливу на свідків, оскільки підозрюваному ОСОБА_8 можуть бути відомі їх анкетні дані, зокрема адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання, тим самим перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню для уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому посилання захисника про відсутність свідків у кримінальному провадженні є безпідставними, що підтверджується протоколами обшуків від 22 березня 2021 року, які проведені за участю понятих.

Крім того, як вбачається із матеріалів досудового розслідування, інкриміноване підозрюваному ОСОБА_8 кримінальне провадження вчинено за попередньою змовою з невстановленими особами, а тому знаходячись на волі останній може перешкоджати встановленню інших співучасників кримінального провадження, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КУпАП.
Також, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_8 офіційно не працює, суспільно-корисною працею не займається, відсутні дані, що він має постійне джерело доходу, що у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних злочинів.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності не притягувався, є уродженцем м. Запоріжжя та постійно в ньому проживає, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2021 року, якою у відношенні ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до 20 травня 2021 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4