У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2021 року обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено строком до 14.04.2021 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянта.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає ухвалу суду необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що не має наміру переховуватись від органів досудового слідства, оскільки з місця пригоди не зник, а перебував там до моменту затримання, прокурор не надав доказів наявності ризиків, які б давали суду підстави продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Звертає увагу на те, що свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, у судовому засіданні дав показання про обставини вчиненого злочину, у досудовій доповіді органом пробації зазначено, що вчинення злочинів повторно є малоймовірним, має постійне місце мешкання та реєстрації, стійкі соціальні зв`язки, родину (дружину, сина).
Відмічає, що потерпілий у судові засідання не з`являється, судом не вжито заходів з метою допиту потерпілого.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В проваджені Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002086, відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.10.2020 р. продовжено строк дії раніше застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.12.2020 р. включно, визначено заставу в розмірі 42 360 грн у разі звільнення під заставу, зобов`язано ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2020 р. продовжено строк дії раніше застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16.02.2021 р. включно.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 діб. Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 просили змінити раніше обраний запобіжний захід на нічний домашній арешт, зазначили про недоведеність ризиків та можливість забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого за допомогою більш м`якого запобіжного заходу.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання; вік та стан здоров`я обвинуваченого, того, що прокурором доведено обставини, які свідчать, що заявлені ризики, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою, останній може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002086, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, постановлено ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, добре обізнаний про свідків та потерпілого, які дали показання на підтвердження його вини у вчиненні кримінального правопорушення. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про існування зазначених ризиків.
Враховуючи наведене, твердження апелянта стосовно відсутності зазначених ризиків є безпідставними.
З урахуванням тяжкості злочину та наявністю ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту на нічний період доби, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 , про що просить апелянт.

Посилання на певні дані, що характеризують особу обвинуваченого, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали, оскільки не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , які зазначені в апеляційній скарзі, та які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ ______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3