Справа № 686/6454/21
Провадження № 1-кс/686/3033/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС- криміналіста СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2021 року слідчий старший слідчий в ОВС- криміналіст СУ ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000013 від 21.02.2021 року за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, посилаючись на те, що кримінальне провадження перекваліфіковано з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, не має постійного місця роботи, не одружений, не має на утриманні будь-яких осіб, а відтак не має міцних соціальних зв`язків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи можливе покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; Крім того відносно ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування зареєстроване ЄРДР за № 0000025, за ч. 1 ст. 307 КК України за фактом вилучення в останнього наркотичного засобу, у якому станом на 15.03.2021 підозра ОСОБА_5 не оголошувалася.

Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків, з метою зміни останніми показань на його користь, також на свідків які ще не встановлені та не допитані, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,- зокрема шляхом створенню штучних перешкод для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які наполягають на задоволенні клопотання, захисника ОСОБА_6 іпідозрюваного ОСОБА_5 , які заперечили щодо його задоволення, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.4 ст.201 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно із ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Встановлено, що 21.02.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000013, зареєстровано дане кримінальне правопорушення, правова кваліфікація правопорушення ч.2 ст.121 КК України.

22.02.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

22.02.2021 ОСОБА_5 допитаний в якості підозрюваного в присутності його захисника ОСОБА_6 . Під час допиту заперечив свою причетність до вчинення вказаного злочину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 08:05 год. потерпіли ОСОБА_8 помер в Ізялавській ЦРЛ, його труп направлено для розтину до Шепетівського міжрайонного відділення Хмельницького обласного бюро судово-медичних експертиз.

14.03.2021 кримінальне провадження перекваліфіковано з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

15.03.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, тобто у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, об`єктивно ґрунтується та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями неповнолітніх свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , протоколами слідчих експериментів з неповнолітніми свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,показаннями свідка ОСОБА_11 , довідкою з КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня», лікарським свідоцтвом про смерть № 161 від 15.03.2021, згідно з яким якого смерть ОСОБА_8 настала внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення тілесного ушкодження,- забою головного мозку, перелому потиличної кістки, закритої черепно-мозкової травми.

25.02.2021 ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту, строком до 25.04.2021, включно.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за вчинення якого, в разі визнання судом останнього винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

На підставі ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження №0000013 з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим з урахуванням настання смерті потерпілого.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 відомі особи свідків у кримінальному провадженні, які у тому числі є неповнолітніми, існування ризику впливу на свідків і потерпілих слідчий суддя вважає доведеним.

Отже, зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, існують ризики переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду,знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Стосовно ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то слідчий суддя зазначає, що існування такого ризику підтверджується відомостями із кримінального провадження, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 перевіряється на причетність до іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, підозрюється у вчиненні насильницького злочину щодо неповнолітньої особи, який призвів до її смерті.

Аргументи в судовому засіданні захисника ОСОБА_6 про те, що підозрюваний не порушує застосований відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заперечення стороною захисту кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення як підставу для відмови у задоволенні поданого клопотання слідчий суддя відхиляє.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 є особою молодого віку, неодружений, раніше не судимий, проживає з батьками, негативно характеризується за останнім місцем роботи, неодноразово за нетривалий час роботи порушував службову дисципліну, а 27 січня 2021 року був звільнений відповідно до п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію"(у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту).

Слідчий суддя відхиляє аргументи захисника ОСОБА_6 стосовно оскарження в судовому прядку наказу про звільнення ОСОБА_5 зі служби у якості підстави, яка унеможливлює задоволення поданого клопотання, оскільки оскарження указаного наказу є виключним правом особи та не характеризує ні як негативно, так і позитивно підозрюваного.

Щодо неможливості реалізовувати право на оскарження наказу про звільнення ОСОБА_5 зі служби у зв`язку із можливою зміною запобіжного заходу, то такі доводи сторони захисту не можуть бути взяті до уваги, оскільки не є предметом дослідження у межах поданого клопотання.

Доводи сторони захисту стосовно зазначення у п.9 лікарського свідоцтва про смерть наслідків смерті на заперечення кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, є необґрунтованими, не впливають на обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а тому до уваги слідчим суддею не беруться.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації кримінального правопорушення у межах поданого клопотання не вирішується.

Відповідно до ч.1 ст.200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Згідно службової характеристики ОСОБА_5 характеризується негативно,

З врахуванням наведеного, особи ОСОБА_5 та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання підозрюваного і слідчому ізоляторі, слідчий суддя вважає необхідним змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , в даному випадку не є визначальним і таким щоб давало можливість слідчому судді обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке є насильницьким, слідчий суддя приходить до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід визначити в межах строку досудового розслідування, який його не перевищить, тобто до 21.04.2021.

За наведених обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи, є виправданим втручанням у право підозрюваного та відповідає меті кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 176-178, 181, 183, 194, 196, 200, 201 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС- криміналіст СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Змінити відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000013 від 21.02.2021 року за ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 21.04.2021 року включно.

Ухвала діє по 21.04.2021 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя