УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві

скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11 травня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002887 від 12 серпня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.290, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , 25 травня 2021 року звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11 травня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002887 від 12 серпня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.290, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11 травня 2021 року про відмову у визнанні його потерпілим; зобов`язати старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0002887 від 12 серпня 2016 року визнати ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні№0002887 від 12 серпня 2016 року та вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування скарги вказує, що на 28 квітня 2021 року він звернувся до Держаного бюро розслідувань із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0002887 від 12 серпня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.290, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 винесена постанова від 11 травня 2021 року про відмову у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, яка отримана 19 травня 2021 року, з посиланням, що ОСОБА_4 не зазначено про вид та розмір шкоди, яка могла бути йому завдана та не зазначено жодного конкретного кримінального правопорушення, яким йому могло бути завдано якої не будь шкоди.

Вважає постанову від 11 травня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0002887 від 12 серпня 2016 року незаконною та необґрунтованою, посилаючись на те, що статус потерпілого у ОСОБА_4 виник з моменту подання відповідної заяви про залучення його як потерпілого.

Також зазначає, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2018 року було накладено арешт на належний ОСОБА_4 транспортний засіб марки MAN TGA 26.413, 2004 року випуску, шасі № (VIN код) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , держаний номерний знак НОМЕР_3 , із забороною проведення реєстраційних дій щодо реєстрації, перереєстрації вказаного транспортного засобу. Вказаний транспортний засіб 03 грудня 2018 року переданий ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, оскільки він жодного відношення до вчинення кримінальних правопорушень не мав та виступав виключно як добросовісний набувач транспортного засобу, придбавши його у ТОВ «Логістик Транс Сервіс», про що свідчить відповідний Договір купівлі продажу.

Вказує, що йому вказаним кримінальним правопорушенням спричинена матеріальна шкода, оскільки він є фізичною особою підприємцем, основним видом діяльності якого є надання в оренду будівельних машин і устаткування, вантажний автомобільний транспорт, надання послуг перевезення речей (переїзду), надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, а на даний час органом досудового розслідування ОСОБА_4 не визнається добросовісним набувачем та транспортний засіб марки MAN TGA 26.413, держаний номерний знак НОМЕР_3 , може бути вилучено в нього без відшкодування вартості в порядку ст.96-2 КК України.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати скаргу без його участі.

Старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , або інший слідчий Державного бюро розслідувань, який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні №0002887 від 12 серпня 2016 року, будучи належним чином повідомленим про дату,час, місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України за відсутності слідчого, адвоката ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Слідчим суддею встановлено, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002887 від 12 серпня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.290, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України.

28 квітня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до Держаного бюро розслідувань із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0002887 від 12 серпня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.290, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України.

Постановою старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11 листопада 2019 року відмовлено ОСОБА_4 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0002887 від 12 серпня 2016 року, з посиланням, що ОСОБА_4 не зазначено про вид та розмір шкоди, яка могла бути йому завдана та не зазначено жодного конкретного кримінального правопорушення, яким йому могло бути завдано якої не будь шкоди.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.55 КК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної,фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Крім того, адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , не надано жодних доказів на підтвердження заподіяння кримінальним провадженням №0002887 від 12 серпня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.290, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_4 майнової шкоди.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11 травня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002887 від 12 серпня 2016 року, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11 травня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002887 від 12 серпня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.290, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1