Справа № 286/611/21
У Х В А Л А

10 березня 2021 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського районного управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 08.02.2021 про закриття кримінального провадження №0001067 від 26.07.2013 , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського районного управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 08.02.2021 про закриття кримінального провадження №0001067 від 26.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, та просить скасувати вказану постанову, мотивуючи тим, що вона є безпідставною та неаргументованою, оскільки в матеріалах провадження наявні такі об`єктивні дані, які в повній мірі відповідають вимогам ст.91 КПК України для вручення повідомлень про підозру фігурантам провадження, що виключає жодні підстави для закриття провадження.

Кримінальне провадження №0001067 було відкрито за заявою від 13.08.2013 директора ТОВ «Астрал» Андрієвського за фактом привласнення в 2011 році грошових коштів товариства на той час директором вказаного товариства ОСОБА_5 на користь третіх осіб - співзасновників ТОВ «Астрал»: ОСОБА_6 - 500 000,00 гривень та ОСОБА_7 - 456 580,00 гривень (перераховано з призначенням платежу: «Повернення частки коштів, внесених в статутний фонд»).

Із змісту постанови від 08.02.2021 вбачається, що слідством встановлено факт видачі директором ТОВ «Астрал» ОСОБА_8 та бухгалтером ОСОБА_9 в 2011 році готівкових грошових коштів з каси товариства співзасновникам ТОВ «Астрал»: ОСОБА_7 в розмірі 456 580,00 грн. та ОСОБА_6 - 500 000,00 грн. з призначенням платежу: «Повернення частки коштів, внесених в статутний фонд».

Він наголошує, що про видачу оборотних грошових коштів товариства в сумах 456 580,00 грн. та 500 000,00 грн. засновникам товариства: Іскрі та Гороховському в 2011 році директором ТОВ «Астрал» ОСОБА_10 він дізнався тільки в 2013 році, коли за його ініціативою було проведено аудит.

В законний спосіб в 2011 році вийти із товариства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не могли, а тому відповідно не було і у директора ТОВ «Астрал» - ОСОБА_8 законних підстав сплачувати їм готівкою кошти товариства в сумах 456 580,00 грн. та 500,000,00 грн. під приводом повернення частки коштів, внесених ними в статутний капітал при формуванні статутного фонду товариства. Тобто виплата була проведена незаконно, а слідчий ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження.

Слідством так і не з`ясовано ким і яким чином було встановлено вартість частки ОСОБА_6 в розмірі 500 000,00 грн. та ОСОБА_7 - 456 580,00 грн. в майні ТОВ «Астрал».

Крім того, слідчим залишено поза увагою, що експерт ОСОБА_13 у висновку судово-економічної експертизи від 23.09.2010 №09/1 зазначив наступне: «Таким чином на кінець 2011 року ТОВ «Астрал» не мало майна для розподілу між учасниками (засновниками) ТОВ «Астрал». Висновок був даний експертом без урахування боргу ТОВ «Астрал» перед «ВіЄйБі» Банк» в загальному розмірі більш як 5 000 000,00 грн., тому як в той час ні він, ні слідство ще не знали про існування такого боргу. В постанові слідчий навіть не згадав по цей борг, як не згадав і про ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.10.2019 по справі №5/1022, в якій зазначено, що погашення ТОВ «Астрал» ПАТ «ВіЄйБі» Банк» вищевказаного кредиту станом на жовтень 2019 року так і не відбулося. При цьому судом було винесено рішення замінити стягувача ПАТ «ВіЄйБі» Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Геліос», перед яким ТОВ «Астрал» має заборгованість у сумі - 5 599 763,32 грн. на даний час.

В матеріалах справи відсутні будь - які документи про повідомлення ТОВ «Астрал» «ВіЄйБі» Банк» відповідно до положень ч.5 ст. 144 Цивільного Кодексу України про намір зменшити розмір статутного капіталу ТОВ «Астрал» в зв`язку з виходом ОСОБА_11 та ОСОБА_6 із складу засновників товариства. При цьому слідчий навіть не намагався будь-яким чином з`ясувати це питання під час допитів фігурантів та/або шляхом запиту до банку.

Не з`ясовано і питання на яких підставах директор Ференець видав з каси товариства готівкові кошти у сумі 447 130,00 гривень ОСОБА_7 , коли заява про вихід із складу засновників товариства останнім була виготовлена, підписана та нотаріально завірена тільки 30.11.2011, тобто після отримання останнім готівки із каси товариства.

Залишено поза увагою і те, що співзасновники товариства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 після отримання з каси товариства вказаних грошових коштів в якості повернення ним частки коштів, внесених в статутний фонд, в даний час фактично, юридично і фізично є співзасновниками ТОВ «Астрал» з частками по 25% та статутним капіталом по 500 000,00 гривень у кожного.

В матеріалах справи міститься копія протоколу загальних зборів від 29.04.2011 згідно з яким на зборах присутні 3 засновника: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 і якими вирішено виключити із складу засновників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і сплатити їм належну частку статутного капіталу в розмірі 25%, тобто 500 000,00 кожному. На вказаній копії протоколу відсутній номер та печатка, дата проведена вручну. Слідчий не досліджував цього питання, тому, що обов`язково виявив би ознаки ще додаткового злочину, передбаченого статтею 366 КК України.

Слідчий ОСОБА_4 не звертався та навіть не намагався звернутися до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, що містять таємницю, з метою їх вилучення в органі «Державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців» в місті Коростень, оригіналів реєстраційних документів ТОВ «Астрал» (статути та протоколи загальних зборів засновників). Якщо б він вилучив зазначені документи в органі Державної реєстрації, то з`ясував би, що в переліку документів справжнього оригіналу протоколу загальних зборів ТОВ «Астрал» від 29.04.2011р. ніколи не існувало.

Схваливши клопотання від 04.11.2020 про необхідність викликати на допит співзасновника ТОВ «Астрал» ОСОБА_14 в якості свідка, в якому серед інших питань ключове питання - чи підписував ОСОБА_14 протокол загальних зборів від 29.04.2011, слідчий його проігнорував. Якби слідчий ОСОБА_4 допитав ОСОБА_14 , то дізнався б, що він ( ОСОБА_15 ) такого протоколу ніколи в очі не бачив, тому що його на такі збори навіть не запрошували. Крім цього, в цей час в 2011 році ОСОБА_14 перебував в Республіці Азербайджан, а він ОСОБА_3 в Федеративній Республіці Нігерія. Допит ОСОБА_14 має суттєве значення для визначення наявності або відсутності складу злочину в діях фігурантів справи: директора, головного бухгалтера, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .

В матеріалах справи відсутні будь-які документи від ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , якими вони письмово попередили ТОВ «Астрал» про свій намір вийти із складу співзасновників товариства (ст.148 ЦК Укаїни) .

Оскільки, ні він - ОСОБА_16 , ні ОСОБА_15 ніякого протоколу загальних зборів ТОВ «Астрал» з цього приводу не підписували, а відтак згоди директору Ференцю на видачу Іскрі і Горховському з каси Товариства готівкових коштів в загальному розмірі 956 580,00 гривень не давали. Незважаючи на це, ОСОБА_17 , зловживаючи своїм службовим становищем директора ТОВ «Астрал», за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , безпідставно, а тому незаконно в 2011 році видав з каси товариства грошові кошти в загальному розмірі 956 580,00 гривень на користь третіх осіб Іскри та Гороховського, що є кримінальним злочином, передбаченим частиною 5 статті 191 чинного Кримінального кодексу України.

З висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №09/1 від 23.09.2026 та звіту від 31.05.2013 за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності стану бухгалтерського обліку та використання грошових коштів по окремих операціях ТОВ «Астрал» за період з 01.01.2008 по 31.12.2012 вбачається, що після знищення дирекцією товариства первинних документів за 2008-2010 роки і програмного забезпечення 1-С версія 7.7., в нову базу даних для PC з автоматизованою програмою бухгалтерського обліку 1-С по ТОВ «Астрал» за 2011-2012 роки ввели неправдиві для них дані щодо початкових залишків, введених станом на 31.12.2010, а саме: «при внесенні залишків в нову бухгалтерську програму 1-С, станом на 31.12.2010 з використанням проведення через «0» рахунок ТОВ «Астрал» зазначило борг по позиках перед пов`язаною особою ОСОБА_6 в сумі 2 057 000,00грн.(проведення Д-т «0» та К- т 37.7.1).»

Також в матеріалах провадження наявний оптичний СД-диск з інформацією про рух коштів (виписка) з банку Волинської філії ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» по рахунку ТОВ «Астрал» № НОМЕР_1 за період з 07.05.2008 по 01.09.2016

З інформації, зазначеній у виписці, ним досліджено та встановлено, що з особового рахунку № НОМЕР_1 , документально підтверджується зарахування станом на 31.12.2010 на рахунок ТОВ «Астрал» через касу банку фінансової допомоги від ОСОБА_6 на загальну суму 1 541 471,42 грн.. Також, підтверджується зняття станом на 31 12.2010 з цього рахунку через касу банку суми в загальному розмірі 899 934,57грн. з призначенням платежу «Повернення фінансової допомоги». Отже, борг ТОВ «Астрал» по позиках перед ОСОБА_6 фактично залишився 641 536,85 грн., а не 2 057 000,00грн., як зазначено в новій бухгалтерській програмі 1-С, при внесенні залишків ТОВ «Астрал» станом на 31.12.2010 (1 541 471.42 - 899 934,57 = 641 536.85).

Відтак, ним виявлено, що в результаті службового підроблення посадовими особами ТОВ «Астрал» ОСОБА_18 і ОСОБА_19 при введенні неправдивих даних щодо початкових залишків на кінець 2010 року ОСОБА_6 має право на повернення йому ТОВ «Астрал» крім зазначеної суми фактичного боргу 641 536.85 грн. ще 1 415 463,15 грн..

Таким чином, директор ТОВ «Астрал» - ОСОБА_8 та головний бухгалтер - ОСОБА_19 вчинили кримінальне правопорушення - злочин, передбачений, ч.2 ст.366 КК України - складання службовою особою завідомо неправдивих документів та внесення до офіційних документів , завідомо неправдивих відомостей що спричинили тяжкі наслідки.

3 постанови вбачається, що слідством встановлено факт перерахування в період з 27.03.2011 по 25.07.2011 грошових коштів в загальному розмірі 2 048 685,00 гривень ТОВ «Астрал» співзасновнику товариства ОСОБА_6 на його особистий рахунок з призначенням платежу «Повернення підзвіту. Без ПДВ».

В новій бухгалтерській програмі 1-С відображено, що при внесенні залишків ТОВ «Астрал» станом на 31.12.2010 існував борг по позикам ТОВ «Астрал» перед Гороховським в розмірі 2 057 000,00 гривень.

Цілком зрозуміло, що це йдеться про взаємовідносини по фінансовій допомозі між ТОВ «Астрал» та Гороховським, але слідчий підміняє це тим, що нібито це йдеться про кошти, які ТОВ «Астрал» було перераховано ОСОБА_6 в 2011 році в загальному розмірі 2 048 685,00 гривень з призначенням платежу : «Повернення підзвіту. Без ПДВ».

При цьому, слідчий в процесі досудового розслідування навіть не намагався з`ясувати у директора Ференця та бухгалтера ОСОБА_20 чому в новій бухгалтерській програмі 1-С за 2011-2012 роки, при внесенні залишків ТОВ «Астрал» станом на 31.12.2010, дирекцією та бухгалтером не зазначено про борг ТОВ «Астрал» перед Гороховським в розмірі 2 048 685 гривень, які з рахунку ТОВ «Астрал» на особистий рахунок ОСОБА_6 було перераховано з призначенням платежу: «Повернення підзвіту. Без ПДВ».

Виходить, що в 2008-2009 роках Гороховському з каси товариства були надані підзвітні грошові кошти для закупівлі товарів господарського призначення для ТОВ «Астрал» в загальному розмірі - 2 048 685,00 гривень та директор Ференець повторив це ще раз і ОСОБА_12 отримав в 2011 році на свій рахунок додатково 2 048 685,00 гривен, але слідчий такого не бачить. Виникає питання, як можна було в 2011 році ТОВ «Астрал» в законний спосіб повернути фізичній особі - Гороховському оборотні кошти товариства в розмірі - 2 048 685 гривень, якщо ОСОБА_12 вже отримав їх у ТОВ «Астрал» в 2008-2009 роках з каси товариства, саме як підзвітні кошти, за які відповідно до його звітів, він купував товари господарського призначення для ТОВ «Астрал». В разі ж якщо фізична особа купує за свої власні кошти будь- які товари для юридичної особи, то мають бути у цих осіб договори купівлі- продажу між фізичною та юридичною особами та відповідні накладні, в яких зазначено, якій саме товар купують та за якою ціною.

У Податковому кодексі України №2755-VI від 02.12.2010р., із змінами та доповненнями і Положенні про касові операції містяться правила видачі і подання звіту про їх використання.

Крім того, слідством встановлено факт взаємовідносин щодо надання та повернення фінансової допомоги між ТОВ «Астрал» та МПП «МЕТА». При цьому, схваливши його клопотання від 28.12.2020 стосовно звернення до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, що містять банківську таємницю, з метою вилучення в Житомирському РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» оригіналів документів - клієнта банку МПП «МЕТА» та документів про рух коштів (банківських виписок) по рахунку № НОМЕР_2 (українська гривня) МПП «МЕТА» з дати його відкриття по 18.05.2010, з урахуванням того, що згідно Постанови НБУ №130 від 27.11.2018 «Про затвердження Правил застосування переліку документів, що утворюються в діяльності Національного Банку України та банків України» документи про ведення внутрішньо - банківських рахунків та виписки з них (документи відкриття, закриття рахунку, підтвердження здійснення операцій за рахунками та залишками за ними, щоденні контрольні стрічки РРО» мають строки зберігання у НБУ та банках України - 5 років після закриття рахунку, а зазначений рахунок МПП «МЕТА» дійсний по даний час, слідчий в подальшому проігнорував. За відсутності ж документу про рух коштів зазначеного рахунку неможливо належним чином дослідити взаємні розрахунки між ТОВ «Астрал» та МПП «МЕТА» по наданню та поверненню фінансової допомоги та більш того робити будь які висновки з цього приводу.

Не менш важливо і те, що слідчим були схвалені, але повністю проігноровані його клопотання від 04.11.2020, від 12.11.2020, від 17.11,2020, від 28.12.2020 та від 05.01.2021, які додаються. В задоволенні клопотання від 10.11.2020 слідчий відмовив шляхом винесення постанови. Хоча питання Гороховському: за які кошти він (Гороховський) купував в 2008-2009 роках товари господарського призначення у ТОВ «Т.А.М.» для ТОВ «Астрал» - за свої власні кошти, або за кошти ТОВ «Астрал» мають важливе значення, адже якщо за власні кошти, то до підзвіту це жодного стосунку не має, оскільки процедура використання підзвітних коштів чітко прописана у Податковому кодексі України №2755-VI від 02.12.2010 і Положенні про касові операції, в якому містяться правила видачі і подання звіту про їх використання, а якщо купував в 2008-2009 роках за кошти ТОВ «Астрал», то тоді на підставі чого в 2011 році на його особистий банківський рахунок було перераховано кошти ТОВ «Астрал» в загальному розмірі 2 048 685,00 грн. з призначенням платежу: «Повернення підзвіту. Без ПДВ».

Тобто, слідчим ОСОБА_4 було схвалено, але умисно не виконано ряд його клопотань про проведення слідчих дій, які мають суттєве значення для визначення наявності або відсутності складу злочину в діях фігурантів справи: директора ТОВ «Астрал» ОСОБА_21 , головного бухгалтера товариства ОСОБА_9 , співзасновників товариства ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ..

В судове засідання учасники не з`явилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Особа, яка подала скаргу - ОСОБА_3 надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за скаргою без його участі, зазначивши, що свої вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, що відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні 25.02.2021 ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, з наведених у ній підстав.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на її необгрунтованість.

Прокурор ОСОБА_22 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Вважає, що постанова є законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчого та прокурора; дослідивши і перевіривши матеріали кримінального провадження, на підставі яких було прийнято постанову про його закриття, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Оскаржувана постанова прийнята старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського РУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У вказаній нормі, а саме: п.2 ч.1 ст.284 КПК України, законодавець закріпив закриття кримінального провадження в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Виходячи із загальних засад кримінально-процесуального закону, відсутність складу злочину, як підстава для закриття справи, застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, мала місце, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки:

а) відсутній хоча б один із елементів складу злочину, яким є сукупність визначених у кримінальному законі ознак, за наявності яких суспільно небезпечне діяння характеризується як злочин. До елементів складу злочину належать: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона діяння;

б) наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільнонебезпечного діяння, яке відповідно містить склад передбаченого КК України злочину, тобто наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

У статті 191 КК України заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем (ч. 2) є лише окремою формою (способом) вчинення злочину поряд із привласненням та розтратою (ч. 1). Всі вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи.

Предмет злочину лише таке чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні. Тобто те, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки, використання або зберігання тощо.

Отже, вчиняючи злочин, передбачений ст. 191 КК України, винна особа використовує наявні у неї правомочності (повноваження) щодо зазначеного вище предмета. Саме ця ознака передусім відрізняє аналізований злочин від інших посягань на власність (зокрема, крадіжки).

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 191 КК України, виявляється у привласненні чужого майна, що було ввірене особі чи перебувало в її віданні; розтраті такого майна зазначеною особою (ч. 1): привласненні, розтраті чи заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем (ч. 2).

Привласнення незаконне безоплатне обернення (вилучення) винним на свою користь чи на користь третіх осіб чужого майна, що на законних підставах було йому ввірене чи перебувало в його віданні.

Розтрата незаконне безоплатне відчуження, витрачання, використання винним чужого майна, що на законних підставах було йому ввірене чи перебувало в його віданні (продаж, споживання, дарування, обмін, передача іншим особам тощо).

Розтрата відрізняється від привласнення передусім тим, що при розтраті майно відчужується і витрачається одразу, воно не перебуває певний час у незаконному володінні винного, тоді як привласнення передбачає наявність певного проміжку часу, протягом якого винний незаконно володіє майном, розпоряджається ним як власним.

Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем має місце у випадках, коли така особа незаконно обертає чуже майно на свою користь або на користь третіх осіб, використовуючи при цьому своє службове становище всупереч інтересам служби.

Зазвичай при цьому службова особа не є матеріально відповідальною, але водночас наділена правом оперативно-господарського управління майном, вирішуючи питання про користування та управління ним, розпоряджаючись таким майном як уповноважена власником особа. При цьому винний може самостійно заволодівати чужим майном або надавати своїм діям зовнішньо законного вигляду, давати розпорядження, вказівки підлеглим, внаслідок чого вони передають відповідне майно йому або іншим особам для протиправного його використання.

Кваліфікація злочину за ч. 2 ст. 191 КК України можлива лише тоді, коли особа здійснила заволодіння завдяки використанню своїх службових повноважень щодо майна, розпоряджатися яким вона мала право чи була зобов`язана. На практиці заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем відбувається у таких формах: звернення у свою власність державних чи громадських коштів за підробленими угодами або договорами; незаконне отримання чи виплата пенсій, премій або додаткових виплат до заробітної плати; звернення у свою власність навмисно утворених надлишків продукції, сировини чи матеріалів; звернення у свою власність коштів, які надходять у державні чи громадські фонди від громадян, тощо.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

У постанові від 26.09.2020 у справі № 442/1862/19 Касаційний кримінальний суд Верховного Суду зазначив, що за змістом ч. 1 ст.191 КК України встановлена відповідальність тільки за умисне привласнення, розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, при наявності в діяннях особи тільки прямого умислу з обов`язковим встановленням корисливого мотиву.

Суд роз`яснив, що розтрата передбачає умисне незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. В результаті розтрати винний умисно поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб тощо.

Верховний Суд вказав, що слід зазначати, з огляду на аналіз яких доказів суди доходять висновку про умисний характер дій особи щодо розтрати коштів, а також про наявність у неї при цьому певного корисливого мотиву, особливо з урахуванням констатування відсутності попередньої змови в її діях та інших осіб, наслідком чого є перекваліфікація її діяння з ч. 3 ст. 191 КК України на ч. 1 ст. 191 КК України.

При цьому зауважив, що суд не врахував, що форма вини і мотив вчинення злочину є елементами складу злочину, які обов`язково підлягають доказуванню.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована.

Оцінюючи зміст постанови старшого слідчого відділу поліції №1 Коростенського РУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 08.02.2021 про закриття кримінального провадження №0001067 від 26.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, в сукупності з наявними матеріалами кримінального провадження; поясненнями особи, яка подала скаргу, слідчого та прокурора, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України, закріпивши ч.1 ст. 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто, щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (Рішення Конституційного Суду України у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 9 лютого 1999 року № 1-рп/1999). Це означає, що особа може скористатися правом та механізмом реалізації відповідного права лише за законом, чинним на момент прояву реального бажання скористатися відповідним правом та механізмом.

Відповідно посилання слідчого при оцінці доводів ОСОБА_3 щодо незаконного отримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їх часток в статутному фонді ТОВ «Астрал» на норми Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не може бути покладено в основу прийнятої ним постанови, оскільки спірні правовідносини виникли 29.04.2011 (дата протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Астрал»), в той час, коли Закон України «Про господарські товариства» втратив чинність 17.06.2018 згідно закону №2275-VIII від 06.02.2018), і Закони України «Про господарські товариства» та «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не є актами, що пом`якшують або скасовують відповідальність особи за вчинене правопорушення, а сфера їх дії включає поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов`язки їх учасників та засновників; визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників. Таким чином, спірні відносини в даній частині регулюються саме нормами Закону України «Про господарські товариства» (ст.ст. 52, 54, 56, 59, 60).

Відтак, для оцінки вказаних правовідносин вагоме значення має допит ОСОБА_23 , який слідчим проведено не було, не зважаючи на неодноразові вказівки прокурора та клопотання потерпілого (яке містить адресу місця проживання ОСОБА_24 в Україні).

З огляду на факт надання та долучення до матеріалів провадження ОСОБА_6 копій авансових звітів про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт та квитанцій до прибуткових касових ордерів, відповідно до яких за період 04.02.2008 - 31.12.2008 та за період 19.01.2009 - 31.03.2009 в ТОВ «Астрал» перед ним виникла кредиторська заборгованість на суму 2 057 000 грн, і які відповідно не були враховані під час експертного дослідження фінансово-господарських операцій ТОВ «Астрал», та з врахуванням оцінки наданих Гороховським вказаних копій первинних документів, які на думку слідчого судді не можуть бути самі по собі покладені в основу прийнятого слідчим рішення про правомірність фінансових операцій та виключення факту спричинення заявленої потерпілим ОСОБА_3 шкоди, слідчий суддя вважає за необхідне призначення у провадженні додаткової судово-економічної експертизи.

Підлягають більш ретельній перевірці і інші вищенаведені доводи ОСОБА_3 ..

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова старшого слідчого відділу поліції №1 Коростенського районного управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 08.02.2021 про закриття кримінального провадження №0001067 від 26.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, не може залишатися в силі.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського районного управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 08.02.2021 про закриття кримінального провадження №0001067 від 26.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1