КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

02 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2021 року,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_5 , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)»,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою від 03 березня 2021 рокуБілоцерківський міськрайонний суд Київської області відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахування строку попереднього ув`язнення.
Своє рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 , суд першої інстанції обґрунтував тим, що, як встановлено в судовому засіданні, згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк остаточно призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення за період з 09 червня 2015 року по 11 червня 2015 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

14 березня 2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 , залишено без змін.

Крім того, засуджений ОСОБА_5 був затриманий працівниками Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві 04.10.2017 року за вироком суду від 10 листопада 2016 року, в якому зараховано строк попереднього ув`язнення ( з 09 червня 2015 року по 11 червня 2015 року).

У зв`язку з цим, як вважає суд першої інстанції, підстави для перерахування строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_5 , відсутні.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2021 року та задовольнити його клопотання про перерахування строку попереднього ув`язнення.
В обґрунтування поданої скарги апелянт посилається на те, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області взагалі не було обґрунтовано рішення з приводу відмови у задоволенні його клопотання про перерахування строку попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як зазначає апелянт у своїй скарзі, посилаючись на роз`яснення постанови Верховного Суду України, особа, яка вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
На думку апелянта, зважаючи, що злочин він вчинив в червні 2015 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки його становище не може бути погіршеним, та відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про перерахування строку попереднього ув`язнення та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, за наслідками апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що висновки суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про перерахування строку попереднього ув`язнення, ґрунтуються на вимогах закону та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, в рамках якого було подане відповідне клопотання.
Зокрема, як вбачається з матеріалів судового провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , останнього, згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, було визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

У цьому вироку прямо зазначено про те, що строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд зарахував у строк покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 в період з 09.06.2015 р. по 11.06.2015 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно вимог, передбачених ч. 2 ст. 534 КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 532 КПК України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Враховуючи наведені вище вимоги закону, а також ту обставину, що, відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2017 року, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 було залишено без змін, вказаний вирок набрав законної сили з 14 березня 2017 року та підлягав безумовному виконанню.
З огляду на це, період перебування ОСОБА_5 в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 04.10.2017 р. по 02.11.2017 р., у звязку з його затриманням на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, а також в період з 15.03.2018 р. по 20 чи 22.10.2020 р., не може вважатися попереднім ув`язненням та зараховуватися в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції закону України від 26.11.2015 № 838-VІІІ, оскільки протягом вказаного часу він вже відбував покарання на підставі вироку, який набрав законної сили, незалежно від того, де він у цей час знаходився, у слідчому ізоляторі, чи у виправній колонії.

Та обставина, що в період відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, відносно ОСОБА_5 , розслідувалось інше кримінальне провадження, за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке було закрите, на підставі ухвали Соломянського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року, у звязку зі звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, і що у вказаний вище час він утримувався не у виправній колонії, а в слідчому ізоляторі, не може служити підставою для повторного зарахування у строк відбування покарання за вказаним вироком, оскільки таке зарахування не передбачене законом, у тому числі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції закону України від 26.11.2015 № 838-VІІІ.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що таке зарахування передбачене вказаною вище нормою закону та роз`ясненнями Верховного Суду України, є помилковим, оскільки після набрання законної сили вироком, яким особу засуджено до позбавлення волі, вона набуває статус засудженої особи, перебування якої в місцях позбавлення волі, в тому числі в умовах слідчого ізолятора, не є попереднім ув`язненням, яке не може зараховуватися в строк відбування покарання з розрахунку, передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції закону України від 26.11.2015 № 838-VІІІ.
За таких обставин, за наслідками розгляду поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним прийняти рішення, яким ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2021 року, відповідно до якої суд залишив без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахування строку попереднього ув`язнення, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 357/10899/20

Номер провадження : 11-кп/824/2576/2021

Категорія: ст. 537 КПК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1