ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1551/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/507/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року, якою залишено без задоволення його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи відділу поліції № 5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 171 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

27 квітня 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 171 КК України.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_7 зазначив, що 15 березня 2021 року він звернувся до відділу поліції № 5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене суддею ОСОБА_8 за попередньою змовою із охороною суду, а саме перешкоджання його законній професійної діяльності журналіста, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 171 КК України. Однак, відомості до ЄРДР за його заявою, у відповідності до ч. 4 ст. 214 КПК України, внесені не були. Вважав такі дії відділу поліції незаконними, у зв`язку із чим просив скаргу задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 з тих підстав, що зміст заяви останнього від 15 березня 2021 року не містить фактів, які б вказували на вчинення суддею ОСОБА_8 , працівниками Служби судової охорони за попередньою змовою дій, які б містили ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 171 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та зобов`язати уповноважену особу ВП № 5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 15 березня 2021 року за ч. 3 ст. 171 КК України відносно судді ОСОБА_8 та охоронців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , надати йому витяг з ЄРДР та відкрити кримінальне провадження, направити в ТУ ДБР м. Мелітополя для організації досудового розслідування.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що суд першої інстанції проігнорував його дві заяви від 27 квітня 2021 року, в одній з яких він детально роз`яснив явну незаконність ОСОБА_12 .

Вказує, що суду першої інстанції він пояснював, що працює журналістом у встановленому законом порядку відразу в двох інформаційних агентствах, про що також пояснював і охороні суду.

Зауважує, що 12 березня 2021 року він виконував антикорупційне завдання в суді відразу за дорученням двох агентств «Таврія ньюс» та «Правозахисник Запоріжжя», про що він зазначив суду та просив допитати в якості свідків головних редакторів цих інформаційних агентств, проте судом було відхилено таке клопотання, що є порушенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та неповнотою судового розгляду п. 1 ч. 1 ст. 419 КПК України.

Крім того вказує, що судом першої інстанції було покладено в основу свого рішення незаконно отримані докази матеріали досудового розслідування, які не відносяться до питання невнесення відомостей до ЄРДР та зібрані без відкриття кримінального провадження, зокрема, заперечення органу досудового слідства від 22 квітня 2021 року.

Звертає увагу на те, що кримінальне провадження відносно нього скоєно 12 березня 2021 року, заяву він подав 15 березня 2021 року, а вже 16 квітня 2021 року працівники охорони суду за дорученням ОСОБА_8 забрали в нього посвідчення № НОМЕР_1 та відразу внесли відомості до ЄРДР за ч. 4 ст. 358 КК України, з метою впливу на його законну діяльність журналіста.

Апелянт зазначає, що за ч. 3 ст. 171 КК України розслідування повинно було проводитись органом дізнання, а не слідством без внесення відомостей до ЄРДР, що є недопустимим доказом в кримінальному провадженні та повинно бути виключено з законного судового рішення від 27 квітня 2021 року в порядку ст. 370 КПК України.

Зауважує, що в журналі судового засідання взагалі відсутні його пояснення суду про порушення органом дізнання положення Наказу Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2021 року, в якому зазначений алгоритм дій для уповноважених осіб щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Також вказує, що заперечення по скарзі слідчому судді не регламентовано діючим КПК України, а тому є незаконним.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Будучи повідомленим належним чином про час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_7 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 19 травня 2021 року не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи апеляційному суду не надав.

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_7 19 травня 2021 року через електрону пошту Запорізького апеляційного суду було подано заяву про відвід колегії суддів. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що він був обізнаний про розгляд його апеляційної скарги, який призначений на 16 год. 00 хв. 19 травня 2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи наведене та з урахуванням приписів ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає, що неприбуття ОСОБА_7 не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правосуддя.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Так, як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 подану начальнику поліції ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області заяву від 15 березня 2021 року, в якій він просив зобов`язати уповноважену особу ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 171 КК України відносно судді ОСОБА_8 та трьох працівників судової охорони Хортицького районного суду м. Запоріжжя за перешкоджання його законній професійній діяльності журналіста о 9 год. 12 березня 2021 року в Хортицькому районному суді м. Запоріжжя. Крім того, просив видати йому витяг з ЄРДР та направити матеріали до ТУ ДБР в м. Мелітополі для організації досудового розслідування (а.с. 3).

З талону повідомлення Єдиного обліку № 4023 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що заяву ОСОБА_7 зареєстровано в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Хортицьке відділення поліції Дніпровського відділу ГУНА в Запорізькій області № 4023 (а.с. 4).

Зі змісту скарги, поданої ОСОБА_7 до суду першої інстанції випливає, що відомості за його заявою від 15 березня 2021 року до ЄРДР внесені не були (а.с. 1).

Висновки суду першої інстанції з приводу того, що заява ОСОБА_7 від 15 березня 2021 року не містить ознак кримінальних правопорушень, передбачених Особливою частиною КК України, а також не підтверджує факт вчинення таких правопорушень особами, зазначеними у скарзі є переконливими та обґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, враховуючи положення ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Об`єктивна сторона злочину це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діяннями та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину.

Таким чином, до Єдиного реєстру досудового розслідування, крім іншого вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомленні про злочин, за відповідними статтями кримінального кодексу.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів до суду першої інстанції виливає, що ОСОБА_7 вбачає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 171 КК України, в діях судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 та працівників судової охорони Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Так, ч. 1 ст. 171 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне вилучення зібраних, опрацьованих, підготовлених журналістом матеріалів і технічних засобів, якими він користується у зв`язку із своєю професійною діяльністю, незаконна відмова у доступі журналіста до інформації, незаконна заборона висвітлення окремих тем, показу окремих осіб, критики суб`єкта владних повноважень, а так само будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності.

Частина 2 ст. 171 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вплив у будь-якій формі на журналіста з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків або переслідування журналіста у зв`язку з його законною професійною діяльністю.

Частина 3 ст. 171 КК України встановлює кримінальну відповідальність за дії, передбачені частиною другою цієї статті, якщо вони були вчинені службовою особою з використанням свого службового становища або за попередньою змовою групою осіб.

Тобто, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 171 КК України має дві форми, зокрема, перешкоджання виконанню журналістом професійних обов`язків та переслідування журналіста у зв`язку з його законною професійною діяльністю.

Під перешкоджанням слід розуміти будь-які способи впливу на журналіста, наприклад, шантаж, залякування, або інше; тобто створення різних перепон, обмежень, заборон щодо одержання, використання, поширення та зберігання інформації окремим журналістом (журналістами) чи засобами масової інформації.

Переслідування може полягати у фізичному чи психічному впливі на журналіста, його рідних чи близьких, знищені або пошкодженні його майна, обмежені або позбавленні його прав чи законних інтересів (позбавлення премії, істотне зменшення розміру гонорару, звільнення з роботи чи переведення на іншу роботу, відмова оприлюднити підготовлені ним матеріали).

Зі змісту ОСОБА_7 від 15 березня 2021 року випливає, що слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 зобов`язана була з 5 березня 2021 року розглянути його скаргу щодо невнесення відомостей до ЄРДР відносно судді ОСОБА_13 та охоронця суду, проте строк розгляду такої скарги сплив, а остання розглянута не була. Оскільки суддя ОСОБА_8 не розглянула його скаргу, він та активісти 12 березня 2021 року приблизно о 9 год. прийшли до Хортицького районного суду м. Запоріжжя для отримання відповідної інформації, проте його зупинив охоронець та повідомив суддю про його візит. Почувши, що суддя ОСОБА_8 просила охоронця застосувати до нього фізичну силу, він зайшов до кабінету для проведення журналістського антикорупційного розслідування по факту бездіяльності судді за інформацією. Його грубо виштовхнули з кабінету, чим нанесли йому матеріальну та моральну шкоду.

Так, потерпілим від кримінального правопорушення, передбаченого ст. 171 КК України є журналіст, тобто особа, яка перебуває у трудових або інших договірних відносинах із засобами масової інформації та які здійснюють збір, редагування і поширення матеріалів для певного засобу масової інформації.

Із аналізу заяви від 15 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_7 був учасником судового провадження за його скаргою щодо невнесення відомостей до ЄРДР стосовно судді ОСОБА_13 та охоронця. Оскільки його скарга слідчим суддею Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 не була розглянута вчасно, він з`явився до суду за наданням йому інформації щодо стану розгляду його скарги.

Тобто до Хортицького районного суду м. Запоріжжя 12 березня 2021 року ОСОБА_7 з`явився не по дорученню організації, з якою він перебуває у трудових або інших договірних відносинах, а як учасник судового провадження для надання йому відповідної інформації щодо стану розгляду, поданої ним скарги, у зв`язку із чим його посилання щодо того, що він 12 березня 2021 року виконував завдання, як журналіст жодним чином не підтверджуються, а навпаки спростовуються змістом його заяви від 15 березня 2021 року.

Відтак заявник лише посилається на вчинення вказаними в своїй заяві від 15 березня 2021 року особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 171 КК України, при цьому не зазначаючи на підтвердження жодних обґрунтованих, достатніх та допустимих доказів, що ними було вчинено вплив на нього у будь-якій формі з метою перешкоджання виконанню ним своїх професійних обов`язків або його переслідування у зв`язку з його законною професійною діяльністю.

Крім того, колегія суддів враховує Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 1 липня 2013 року щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, відповідно до якого для забезпечення незалежності суддів при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Також, слід врахувати норми статті 126 Конституції України, якою передбачено гарантії незалежності і недоторканості суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкоджати виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності суддів та незалежності суддів. Зокрема, статтею 6 Закону встановлено заборону втручання у здійсненні правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи судів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Доводи ОСОБА_7 ґрунтується виключно на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за вищевказаною статтею.

Крім того, слід вказати, що до своєї скарги до суду першої інстанції, ОСОБА_7 в якості доказів було додано заяву від 15 березня 2021 року та посвідчення на його ім`я № НОМЕР_1 , яке свідчить про те, що останній є спеціальним кореспондентом газети «Правозахисник Запоріжжя» та Запорізького інформаційного видання strela.zp.ua.

Будь-яких доказів того, що 12 березня 2021 року приблизно о 9 год. в Хортицькому районному суді м. Запоріжжя, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 , як журналісту перешкоджали виконанню ним 12 березня 2021 року його професійних обов`язків надано не було.

Посилання ОСОБА_7 на те, що він за дорученням двох агентств «Таврія ньюс» та «Правозахисник Запоріжжя» виконував антикорупційне завдання ніяким чином не підтверджено.

При цьому, слід зауважити, що наявність посвідчення спеціального кореспондента газети «Правозахисник Запоріжжя» та Запорізького інформаційного видання strela.zp.ua не свідчить про виконання ним професійних обов`язків особи, яка є журналіста.

Відтак доводи ОСОБА_7 про вчинення вищевказаними особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 171 КК України ґрунтується на його особистих припущеннях про можливе вчинення протиправних дій та свідчить про суб`єктивне уявлення щодо правомірності чи неправомірності їх дій.
Таким чином, сам факт подання заяви ОСОБА_7 не може бути безумовною підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв і повідомлень є наявність в них фактичних даних, які вказують на ознаки кримінального правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в заяві від 15 березня 2021 року не було наведено відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 171 КК України, а тому викладені в заяві відомості не підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до положень ст. 214 КПК України.
Крім того, ОСОБА_7 в своїй скарзі оскаржує бездіяльність уповноваженої особи відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 171 КК України, а тому надання заперечень з боку заступника начальника СВ ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 , яка в своїй особі представляє інтереси ВП не суперечать чинному Кримінально-процесуальному кодексу України.

При цьому, слід зазначити, що в обґрунтування свого рішення слідчий суддя не враховував такі заперечення заступника начальника ОСОБА_12 , як докази того, що заява ОСОБА_7 від 15 березня 2021 року не містить фактів, які б вказували на вчинення вказаними в його заяві особами ознак кримінального правопорушення.

Відтак доводи про те, що заперечення заступника начальника СВ ОСОБА_12 необхідно визнати недопустимими доказами є безпідставними.

Також, відповідно до ст. 108 КПК України, під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, в якому зазначаються такі відомості: найменування та склад суду (слідчий суддя); реквізити кримінального провадження та відомості щодо його учасників; дата і час початку та закінчення судового засідання; час, номер та найменування процесуальної дії, що проводиться під час судового засідання, а також передані суду під час процесуальні дії речі, документи, протоколи слідчих (розшукових) дій і додатки до них; ухвали, постановлені судом (слідчим суддею) без виходу до нарадчої кімнати; інші відомості у випадках, передбачених цим Кодексом. Журнал судового засідання ведеться ті підписується секретарем судового засідання.

Враховуючи вказані вимоги ст. 108 КПК України, пояснення учасників судового провадження вносити до журналу судового засідання законом не передбачено, а відтак доводи ОСОБА_7 з приводу цього також є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 171 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 337/1551/21