У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області(далі посадових осіб Шевченківського ВП),-
В С Т А Н О В И В:
11.02.2021 р. ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВП Дніпровського ВП.
У скарзі зазначає,що 05.02.2021 р. до Шевченківського ВП ним була подана заява про вчинення відомою особою кримінального правопорушення,саме:заволодіння ключами від автомобіля,який належить скаржнику,шляхом зловживання довірою.
Посилаючись на те,що в порушення вимог ст.214 КПК України, протягом 24 годин після отримання повідомлення про злочин,відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань(далі ЄРДР) органом досудового розслідування не внесені,скаржник просить зобов`язати Шевченківський ВП Дніпровського ВП внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі заяви від 05.02.2021 р. про злочин та розпочати розслідування.
На розгляд скарги в суді скаржник не з`явився з невідомих підстав,повідомлявся шляхом направлення СМС-повістки,яка була доставлена завчасно.
Прокурор в судове засідання не з`явився,надав письмову заяву про розгляд скарги без його участі та відмову у її задоволенні.
Неявка зазначених осіб не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Перевіривши обґрунтованість скарги,слідчий суддя дійшов висновку про відмову у її задоволенні з таких підстав.
З тексту скарги вбачається ,що 05.02.2021 р. ОСОБА_3 звертався до органів поліції із заявою про заволодіння ОСОБА_4 ключами від належного йому автомобіля ,проте документальних підтверджень цього факту до скарги не долучив.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.
Системний аналіз положень наведених норм законодавства свідчить про те, що підставами для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, підтверджують реальність конкретної події злочину, яка має бути очевидною і не викликати сумнівів. Тобто сама заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей до ЄРДР та для початку досудового розслідування і вказана заява (повідомлення) має містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Відповідно до п. 2 глави 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 у скарзі вказав, що при повідомлені працівникам поліції про скоєння кримінального правопорушення ,він просив внести відповідні відомості до ЄРДР, однак в скарзі не зазначив будь-яких об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину та підтверджують реальність конкретної події злочину.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і такі заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально караного діяння.
Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Оцінивши обставини справи, суддя робить висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки заявником не наведено формальних ознак злочину, який він вважає вчиненим.
Так, відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01)» від 06.09.2005 , право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).
Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже, скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.
Скаржник не повідомив суд,що наразі між ним та особою,про яку він вказав у заяві щодо незаконного заволодіння належним йому майном,тривають судові спори що поділу спільного майна,у тому числі,транспортних засобів.
Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
Поданням зазначеної у скарзі заяви ОСОБА_3 фактично не повідомив про злочин,а намагається штучно маніпулювати нормами чинного законодавства з метою переслідування у кримінальному порядку особи,з якою вирішує спірні питання у порядку цивільного судочинства.
Враховуючи наведене, суддя відмовляє заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Керуючись статтями 303,309 Кримінального процесуального кодексу України,слідчий суддя-
Постановила :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів після її оголошення( рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020 у справі №4-р(ІІ)/2020 КС за конституційною скаргою ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень частини третьої статті 307, частини третьої статті 309 Кримінального процесуального кодексу України).

Слідчий суддя ОСОБА_1