КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/3393/19. Провадження №11-кп/824/2106/2021. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України. Суддядоповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
Іменем України

14 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ з ДУ "Житомирська виправна колонія №4" клопотання прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання публічного обвинувачення в суді Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_6
сторони захисту адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Під час розгляду матеріалів апеляційного провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 2 грудня 2019 року, прокурором були заявлені клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

В обґрунтування клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 прокурор вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_8 ніде не працює та не має постійного джерела доходів, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований у м. Ромни Сумської області, не має постійного місця проживання у м. Києві, періодично виймаючи квартири у різних місцях Києва без укладення договірних відносин з орендарем, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілого та свідків кримінального провадження, іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадження, а також продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання до 6 років позбавлення волі, діяння вчинено із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а отже перебуваючи на волі може спробувати уникнути передбаченого законом покарання.

В обґрунтування клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 прокурор вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_9 ніде не працює та не має постійного джерела доходів, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований у м. Ромни Сумської області, не має постійного місця проживання у м. Києві, періодично виймаючи квартири у різних місцях Києва без укладення договірних відносин з орендарем, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілого та свідків кримінального провадження, іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадження, а також продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Вказує, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання до 6 років позбавлення волі, діяння вчинено із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а отже перебуваючи на волі може спробувати уникнути передбаченого законом покарання.

Позиції учасників судового провадження

Перед початком судового засідання співробітник ДУ "Київській слідчий ізолятор" повідомив секретаря судового засідання про те, що обвинувачений ОСОБА_9 , який знаходиться в ДУ "Київській слідчий ізолятор", відмовився брати участь в судовому засіданні на відеоконференцзв`язку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку цього клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника, які заперечували проти його задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви Суду

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком, ухваленим у кримінальному провадженні №0009988 від 12.12.2018 року щодо обвинувачених:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Харків, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу ухвалено залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання, а саме з 14 січня 2019 року.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, який народився в м. Ромни Сумської області, із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 27.03.2019 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів покарання призначене за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року та покарання, призначене за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 27 березня 2019 року, ухвалено виконувати самостійно.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу ухвалено залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання, а саме з 14 січня 2019 року.

Також вирішені питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду суд відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі прибувати в судові засідання за викликом суду.

За змістом положень ст. 178 цього ж Кодексу при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини, зазначені в законі.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які. незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте, Європейський Суд з прав людини, зокрема у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає доведеними обставини, які виправдовують щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строку тримання під вартою, колегія суддів з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України бере до уваги те, що вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, а ризики, заявлені при обранні запобіжного заходу на даний час не зменшились, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення, та дійшла висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Також, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги дані про особу обвинувачених, характер висунутого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення в сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження, переконливо доводить, що суспільний інтерес, незважаючи на існування презумпції невинуватості, як переважував, так і досі переважує вимоги забезпечення поваги до особистої свободи обвинувачених.

Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за оскаржуваним вироком, з метою попередження ризиків їх переховування від суду чи вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки вони не можуть не усвідомлювати імовірність визнання їх вини за висунутим їм обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також враховуючи ті обставини, що апеляційні скарги захисника ще не розглянуті по суті, апеляційний суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків в ході апеляційного розгляду, на строк, мінімально необхідний для вирішення вказаного питання судом апеляційної інстанції, який у будь-якому разі не може перевищувати шістдесят діб.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 331, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання публічного обвинувачення в суді Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 12 червня 2021 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 12 червня 2021 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І:

ОСОБА_10 з ю б і н ОСОБА_11 С е м е н ц о в