Справа № 305/1195/15-к
Номер провадження 1-кс/305/232/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Рахові заяву про відвід судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Рахівського районного суду Закарпатської області (головуюча ОСОБА_5 ) надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

ОСОБА_3 , 23.06.2021 подав заяву про відвід судді, яку мотивував тим, що у кримінальному провадженні, де він є обвинувачений, на даний час проводиться підготовче судове засідання. За наслідками проведення судових засідань під головуванням судді ОСОБА_5 , часу очікувань проведення самих засідань та поза судовими засіданнями суддя ОСОБА_5 здійснює на нього психологічний тиск, який проявляється у спілкуванні на підвищених тонах, погрожує про забезпечення йому міри покарання у вигляді реального строку позбавлення волі та і взагалі постійною знервованістю, як до початку проведення судових засідань, так і після їх закінчення. З цих підстав ОСОБА_3 вважає, що ці обставини свідчать про прояв упередженості судді ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав та пояснив, що суддя ОСОБА_5 упереджено ставиться до нього, вимагає пояснень щодо того чому він обрав захисником саме адвоката ОСОБА_6 , під час судового засідання погрожує, що посадить його надовго. З цих підстав він не може довіряти такому суду та змушений був заявити відвід.

Захисник ОСОБА_6 заяву про відвід підтримав, пояснив, що такі дії судді відбувалися у його присутності, тому вважає, що є достатньо підстав для задоволення заяви про відвід та наполягав на її задоволенні.

Суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлена належним чином.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали заяви та дослідивши надані докази, суд дійшов до такого висновку.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статті 75, 76 КПК України містять перелік обставин, що виключають участь судді (слідчого судді) у кримінальному провадженні, серед яких - суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, що викликають сумнів в його неупередженості.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 80 КПК України відвід повинен бути мотивований.

Відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний, зокрема, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати й вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Слід зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за необхідне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини, з урахуванням якої згідно з частиною 5 статті 9 КПК України застосовується кримінальне процесуальне законодавство України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Так, у заяві ОСОБА_3 вказується на те, що судді ОСОБА_5 проявила дії, які свідчать про її упередженість щодо обвинуваченого, зокрема не розпочавши слухання справи по суті заявила про призначення ОСОБА_3 міри покарання у виді позбавлення волі, що може викликати сумнів у її неупередженості. Такі дії судді були здійснені у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_6 .

Наведені обставини, на думку суду, у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, є такими, що вже самі по собі можуть викликати у сторонньої особи сумнів в неупередженості будь-якого судді, який здійснює розгляд справи, тому суд вважає, що подана заява про відвід є обґрунтованою.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити сумнів щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, заява ОСОБА_3 про відвід підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 80, 81, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_3 про відвід судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000236 від 17.03.2015 про обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000236 від 17.03.2015 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, передати до канцелярії Рахівського районного суду Закарпатської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу у порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1