Провадження 1-кп/522/92/21
УХВАЛА
Іменем України
03.08.2021 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час судового розгляду у кримінальному провадженні №0002051 від 03.06.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кагарлик, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з неповною середньою освітою, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, відносно якого 09.04.2019 р., Хмельницьким ВП Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області направлено обвинувальний акт до суду за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України; 10.04.2020 р. Біляївським ВП ГУНП в Одеській області направлено обвинувальний акт до суду за ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
. обвинуваченого - ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:
Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає.

Адвокат ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, посилаючись на наступне.

Досудове розслідування по кримінальному провадженню закінчене, та матеріали розглядаються судом, тобто всі докази органом розслідування зібрані, отже, їх знищення чи приховування вже неможливе. Крім того , ОСОБА_3 перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешкає в Одеській області, на теперішній час ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, суттєво зменшилися, обвигувачений перебуває під вартою більше року.

Таким чином, зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_3 ніяким чином не зашкодить встановленню всіх обставин по кримінальному провадженні.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його необгрунтованим.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1-5 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків,передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, суттєво зменшилися.

На цей час триває судовий розгляд, обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» більше року, по справі не зявляються свідки та потерпілі.

ОСОБА_3 має міцні соціальні звязки, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, на даній стадії провадження, з урахуванням всіх обставин справи та особи підозрюваного, можливо змінити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, вважаючи, що зазначений запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може застосовуватися лише у тих випадках, коли прокурор у судовому засіданні зможе довести що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.

Відповідно до п.9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків.

Крім цього, вищезазначений лист ВССУ посилається на правову позицію ЄСПЛ в рішенні у справі « Харченко проти України». Відповідно до п.71 якого практика тримання обвинувачених під вартою виключно на підставі того, що обвинувальний висновок подано до суду першої інстанції, є порушенням пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та є несумісною з принципом юридичної визначеності та принципом захисту від свавілля, принципу верховенства права. Що відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України» ( 974_433) ( Yeloyev v. Ukraine), №17283/02, п.50, від 06 листопада 2008 року).
Також практика ЄСПЛ встановлює, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення обвинуваченим тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але при цьому, Суд неодноразово зазначив, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою ( рішення у справі « Єчус проти Литви» ).
У своїх рішеннях ЄСПЛ також звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого обвинуваченим та ризик його ухилення від слідства чи суду залишається єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. Проте згідно з п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зі спливом певного часу саме тільке існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому прокурор у своєму клопотанні має навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою, які мають бути чітко сформульовані ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1998 року у справі « І.А. проти Франції)
На цей час не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права обвинуваченого на життя та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тому клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.176-179, 183, 196, 201, 309, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Звільнити обвинуваченого з під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи.

Повідомити обвигуваченого письмово під розпис про покладення на нього обов`язків та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

03.08.2021