Справа № 276/1065/18
Провадження по справі№ 1-кп/276/19/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 21.07.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Невирівка Хорошівського району Житомирської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, одруженої, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, не працює, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

В першій декаді липня 2018 року близько 18 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , яка знаходилась за місцем свого проживання по

АДРЕСА_1 , та помітила, що власниця будинку АДРЕСА_3 залишила місце свого проживання, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення речей з вказаного домоволодіння, належного ОСОБА_6 .

Так, у вказаний день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будь помічені з боку власниці і сторонніх осіб, через не замкнену на запірний замок хвіртку проникла на територію домоволодіння ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_3 . Перебуваючи на вказаній території, ОСОБА_5 за допомогою сили рук вийняла скобель замка вхідних дверей до приміщення літньої кухні, після чого проникла до її середини, звідки таємно викрала глубинний електронасос марки Струмок вартістю 699 грн. 00 коп., який лежав на полиці в підсобному приміщенні літньої кухні.

Викрадений глубинний електронасос марки Струмок ОСОБА_5 віднесла до свого домоволодіння та заховала в приміщенні сараю. У подальшому, викраденим майном ОСОБА_5 розпорядилась на власний розсуд, а саме: передала своєму чоловікові ОСОБА_7 , якому не повідомила про злочинність своїх дій, для його послідуючого продажу.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяла потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 699 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та підтвердила, що дійсно вчинила злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, в час, місці та за обставин, зазначених у обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. Не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо неї в порядку ч.3 ст.349 КПК України. В судовому засіданні щиро покаялася, запевнила суд, що більше не буде вчиняти кримінально карані діяння, просила суворо не карати.

Потерпіла в судовому засіданні також підтвердила обставини, зазначені в обвинувальному акті, вказала, що обвинувачена ОСОБА_5 дійсно у неї чавунний казан та електронасос, з приводу призначення покарання просила суворо не карати, оскільки примирились з обвинуваченою, жодних претензій матеріального та морального характеру до неї не має.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, учасники судового процесу проти цього не заперечили. Також, в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що обвинувачена, потерпіла та прокурор правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а тому суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів та документів, які характеризують особу ОСОБА_5 .

Окрім повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_5 , її винуватість підтверджується і сукупністю досліджених в судовому засіданні письмових доказів, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, від 20.07.2018 року, згідно з яким від гр. ОСОБА_6 прийнято заяву про вчинення злочину по факту крадіжки баняка та насоса «Струмок» з приміщення кухні домоволодіння, яке їй належить;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого за фактом крадіжки баняка та електронасоса « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 21.07.2018 зареєстровано кримінальне провадження №0000363;

- протоколом огляду місця події від 21.07.2018, де описано місце вчинення кримінального правопорушення - територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; з фіксацією місцерозташування (до дна викрадення) баняка та електронасоса « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- протоколом огляду предмету чавунного баняку, складеного 23.07.2018;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 повідомив та показав місце, де йому обвинувачена передала глубинний насос для подальшого його продажу;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.09.2018, згідно з яким обвинувачена ОСОБА_5 повідомила про обставини викрадення нею чавунного баняка та електронасоса у потерпілої ОСОБА_6 , вказала на домоволодіння, з якого вона незаконно заволоділа вказаним майном.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину встановленою та доведеною, і її дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином проти власності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до положень ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст.67 КК України, відсутні.

Суд також враховує особу обвинуваченої, вчинила корисливий тяжкий злочин, раніше не судима, характеризується негативно.

Враховуючи наведені вище обставини, а також обставину, яка пом`якшує покарання, дані про особу обвинуваченої, яка вчинила тяжкий злочин, по місцю проживання характеризується негативно, водночас раніше не судима, на обліку в лікарів нарколога та психолога не перебуває, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, з потерпілою примирилась, запевнила суд, що більше не буде вчиняти злочини, з урахуванням досудової доповіді на обвинувачену, суд вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає їй покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185КК України із застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням і покладанням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Клопотання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлено, тому у суду відсутні підстави для його застосування.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: чавунний казан об`ємом 15 літрів залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1