Справа № 307/3465/20
Провадження № 1-кп/307/910/20
УХВАЛА

23 лютого 2021 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5

законного представника малолітнього ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м. Тячів, клопотання слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, учня Раківської ЗОШ І-ІІ ступенів, який вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В:
08.10.2020 р., близько 13.50 год., ОСОБА_5 , знаходячись на території спортивного майданчику Раківської ЗОШ І-ІІ ст., по вулиці Незалежності, у с. Ракове, під час сварки з ОСОБА_7 , не маючи умислу на заподіяння тілесних ушкоджень схопив його за руки та повалив на землю, в результаті чого потерпілий отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Органом досудового розслідування дії малолітнього ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

З вказаною кваліфікацією суд погоджується.

Розглянувши матеріали клопотання суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ст. 128 КК України доведена повністю.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав. Пояснив, що 08.10.2020 р., після 13-ї год., на території спортивного майданчика Раківської ЗОШ, між ним та ОСОБА_7 виникла сварка через поведінку останнього. Він зробив йому зауваження, щоб той не ображав інших дітей на що ОСОБА_7 почав ображати і його та наніс йому кілька ударів. Він дав потерпілому здачу, але той продовжував приставати. Тоді він повалив ОСОБА_8 на землю. Їхні знайомі розборонили їх і вони розійшлися. Потім він дізнався, що в потерпілого від падіння стався перелом плечової кістки.

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.10.2020 вбачається, що ОСОБА_9 просить прийняти міри до учня 7-го кл. Раківської ЗОШ І-ІІ - ОСОБА_5 , який 08.10.2020, близько 13-ї год., на території спортивного майданчику, схопив її сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за руку та повалив на землю в наслідок чого він отримав тілесне ушкодження.

Висновком експерта № 335 від 30.10.2020 стверджено, що в освідчуваного ОСОБА_7 , 2009 р.н., мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому дистального метаепіфізу правої плечової кістки зі зміщенням. Вказане вище тілесне ушкодження є конструктивним і могло буди спричинене при падінні потерпілого після поштовху, з упором на правий лікоть і з силовою дією по осі плеча. Вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Строку події - 08.10.2020 -, вказані вище тілесні ушкодження відповідають

Прокурор, вважаючи доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ст. 128 України, підтримала клопотання слідчого про застосування до нього заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Захисник ОСОБА_4 не заперечує проти задоволення клопотання слідчого.

Законний представник малолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 підтримала клопотання про застосування до сина примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під її нагляд. Пояснила, що син навчається на відмінно, допомагає їй та гарно поводиться. Вона зобов`язується здійснювати за ним належний нагляд.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені докази, які не суперечать один одному і повністю узгоджуються між собою суд приходить до висновку, що малолітній ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ст. 128 України.

Заслухавши думку прокурора та учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 501 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

За правилами ст. 22 ч. 2 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років..

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 України ОСОБА_5 виповнилося лише 12 років. Тому відповідно до ст. 18 КК України він не є суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 України.

Згідно з ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 97 ч. 2 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Одним із примусових заходів виховного характеру передбачених ст. 105 КК України є передача неповнолітнього під нагляд батьків.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15.05.2006 р. звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду. Неповнолітнього можна передати під нагляд педагогічного (за місцем навчання) чи трудового (за місцем роботи) колективу - за згодою цього колективу, а також під нагляд окремих громадян - на їхнє прохання. При цьому як педагогічний чи трудовий колектив, так і окремий громадянин мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Тому керуючись стст. 22, 97, 105 КК України, стст. 498-501 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :
Застосувати до малолітнього ОСОБА_5 , який вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ст. 128 КК України примусові заходи виховного характеру та передати його під нагляд матері - ОСОБА_6 строком на один рік.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів після її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1