Справа № 474/5/21
Провадження № 1-кс/474/91/21
УХВАЛА
про скасування арешту майна

01.04.21 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

встановив:

31.03.2021р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якому ОСОБА_3 просить:
- скасувати арешт транспортного засобу Mitsubisi Lanser, д.н.з. НОМЕР_1 , та технічного паспорту серії НОМЕР_2 ;
- передати для володіння, користування та розпорядження транспортний засіб Mitsubisi Lanser, д.н.з. НОМЕР_1 , та технічний паспорт серії НОМЕР_2 його власнику - гр. ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ).
У клопотанні адвокат ОСОБА_3 посилаючись на ст.ст. 170-174 КПК України, практику Європейського суду з прав людини вказує, що арешт накладено на автомобіль, який належить ОСОБА_4 необґрунтовано, оскільки останній не має відношення до вчинення кримінального правопорушення, а також, що на даний час відпала необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Водночас слід відмітити, що клопочучи про скасування арешту майна адвокат ОСОБА_3 фактично дає оцінку ухвалі слідчого судді від 11.03.2021р., якою було відмовлено у задоволенні його попереднього клопотання про скасування арешту майна, висловлює свою категоричну незгоду з вказаним судовим рішенням та зазначає свої доводи щодо неправильного застосування слідчим суддею вимог чинного законодавства, практики Європейського суду з прав людини, а також щодо не врахування слідчим суддею під час розгляду попереднього клопотання ряду обставин. Тобто фактично адвокат ОСОБА_3 в цій частині викладає своє клопотання про скасування арешту майна у формі скарги на ухвалу слідчого судді від 11.03.2021р.

Власник майна ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 та слідча Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду.

Власник майна ОСОБА_4 про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Водночас адвокат ОСОБА_3 31.03.2021р. звернувся до слідчого судді з телефонограмою № 222, в якій просить провести судове засідання за його відсутності, оскільки не може з`явитися в судове засідання через зайнятість в інших судових справах.

Слідча СВ відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_9 01.04.2021р. звернулася до слідчого судді із заявою, в якій просить відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, оскільки саме на вказаному автомобілі пересувалися троє підозрюваних. А також просить розглядати клопотання за її відсутності.

Оскільки, згідно ст. 174 КПК України, неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про скасування арешту майна та належним чином повідомленні про судовий розгляд, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про скасування арешту майна, без участі власника майна, адвоката та слідчої.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснюється.
Розглянув клопотання, дослідив докази долучені до клопотання та наданні слідчою, вважаю встановленим таке.
Ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18.09.2020р., за результатами проведеного 15.09.2016р. обшуку, з метою збереження речових доказів, накладено арешт на технічний паспорт серії НОМЕР_2 та автомобіль марки Mitsubisi моделі Lanser, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.
З копії технічного паспорту серії НОМЕР_2 слідує, що вищевказаний транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_4 .
Слідчим суддею Врадіївського районного суду в Миколаївській області в ухвалі від 16.09.2020р., даючи дозвіл на проведення обшуку вказаного автомобіля встановлено, що останнім користується підозрюваний у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 .
Встановивши вказані обставини приходжу до такого висновку.
Частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 3-5 ст. 132 КПК України Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно приписів ст.ст. 174 та 309 КПК України ухвала за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна оскарженню не підлягає.
З огляду на вищевикладене, зокрема, приписів ч. 3 ст. 26, ст.ст. 174, 309 та з урахуванням розділу V КПК України, який регулює судове провадження з перегляду судових рішень, до уваги не беруться доводи адвоката ОСОБА_3 покладені в основу клопотанням щодонеправильного застосування слідчим суддею під час постановлення ухвали 11.03.2021р. вимог чинного законодавства, практики Європейського суду з прав людини, а також щодо не врахування слідчим суддею під час розгляду попереднього клопотання ряду обставин, оскільки згідно КПК України дослідження питання щодо законності та обґрунтованості вказаної ухвали не входить до повноважень слідчого судді.

Твердження адвоката ОСОБА_3 про те, що вказаний автомобіль не є знаряддям злочину, а відтак і речовим доказом не заслуговують на увагу. Накладаючи арешт на автомобіль слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_10 дійшов висновку, що він відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, а при розгляді цього клопотання слідчим суддею іншого не встановлено.
При цьому слід зазначити, що адвокат ОСОБА_3 вказуючи про фактичну причетність вказаного автомобіля до вчиненого кримінального правопорушення, інтерпретує ці обставини справи лише щодо безпосереднього знаряддя вчинення кримінального правопорушення, не враховуючи при цьому об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, щодо використання підозрюваними, поряд з іншим автомобілем, вказаного автомобіля, з метою залишення місця вчинення злочину та перевезення викраденого майна.
Водночас на увагу заслуговує лише твердження адвоката ОСОБА_3 стосовно відсутності на даний час необхідності в продовженні накладення арешту на автомобіль та технічний паспорт, оскільки не доведено існування ризиків визначених ч. 11 ст. 170 КПК України.
Так слідчою ОСОБА_9 , на противагу доводів адвоката ОСОБА_3 , не надано жодних доказів на підтвердження обґрунтованості необхідності подальшого продовження існування такого заходу забезпечення кримінального провадження, з огляду на необхідність збереження речових доказів чи необхідності проведення певних слідчих (розшукових) дій з використанням вказаних доказів, тобто, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 .

Таким чином, оскільки під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи адвоката ОСОБА_3 щодо необґрунтованості накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, однак з урахуванням недоведеності слідчою ОСОБА_9 існування ризиків визначених ч. 11 ст. 170 КПК України та відповідної потреби досудового розслідування в продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, вважаю за необхідне клопотання задовольнити частково та скасувати арешт технічного паспорта серії НОМЕР_2 та автомобіля марки Mitsubisi моделі Lanser, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,в частині заборони розпорядження та користування цим майном ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 26, 132, 174, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, - задовольнити частково.

Скасувати арешт технічного паспорта серії НОМЕР_2 та автомобіля марки Mitsubisi моделі Lanser, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18.09.2020р. в рамках кримінального провадження, внесеного внесеного 10.08.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в частині заборони розпорядження та користування цим майном ОСОБА_4 .
Повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) технічний паспорт серії НОМЕР_2 та автомобіль марки Mitsubisi моделі Lanser, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1