Справа № 521/5212/21
Номер провадження:1-кс/521/4063/21
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

25 серпня 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора Малиновської окружної

прокуратури міста Одеси ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2021 року за номером 0000414, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, з вищою освітою, працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.127, ч.2 ст.189 КК України, -
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається:
До суду надійшло клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу останньому з тримання під вартою на домашній арешт.

Вимоги та мотиви клопотання захисника:
В клопотанні захисник висловлює прохання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вимоги клопотання адвокат обґрунтував таким: відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували наявність хоча б одного із перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які могли б бути підставою для подальшого тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою; відсутність доказів його причетності до скоєння злочинів; стан здоров`я ОСОБА_5 ; міцність соціальних зв`язків (наявність родини та утриманців), наявність постійного місця роботи ( ОСОБА_5 має постійне місце роботи, оскільки являється засновником та директором ТОВ «Новітіс» та ТОВ «Цербер плюс»), репутацію (позитивно характеризується за місцем проживання і в церковному приході); майновий стан підозрюваного (має стабільний заробіток, який складається з доходів від підприємницької діяльності); відсутність судимостей.
Позиції сторін кримінального провадження:
Адвокат в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався слідчий суддя
Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши адвоката, підозрюваного та прокурора, вважаю, що клопотання адвоката задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

З клопотання вбачається, що 08 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000414 внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.127, ч.2 ст.189 КК України.
14 червня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2021 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
10 червня 2021 року слідчим суддею строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 14 липня 2021 року.
13 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до 5 місяців, а саме до 10 вересня 2021 року.
Підставою для продовження строку тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

Вимогами частини 1 статті 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 201 КПК України).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні ( частина 1 статті 194 КПК).
Слідчий суддя має в межах доводів клопотання розкрити: (1) обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; (2) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа; (3) ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість; (4) чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.
У клопотанні захисник посилався на відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували наявність хоча б одного із перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які могли б бути підставою для подальшого тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою; відсутність доказів його причетності до скоєння злочинів; стан здоров`я ОСОБА_5 ; міцність соціальних зв`язків (наявність родини та утриманців), наявність постійного місця роботи ( ОСОБА_5 має постійне місце роботи, оскільки являється засновником та директором ТОВ «Новітіс» та ТОВ «Цербер плюс»), репутацію (позитивно характеризується за місцем проживання і в церковному приході); майновий стан підозрюваного (має стабільний заробіток, який складається з доходів від підприємницької діяльності); відсутність судимостей.
Обставини, які на думку адвоката є підставами для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя вже висловлював свою позицію в ухвалах від 10.06.2021 року та 13.07.2021 року і цим обставинам на які посилався захисник була надана оцінка слідчим суддею під час продовження строку тримання під вартою, а також були предметом розгляду апеляційний судом (ухвала Одеського апеляційного суду від 11.08.2021 року).

Отже в клопотанні про зміну запобіжного заходу захисник не зазначив нові обставини.

ОСОБА_5 підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127, ч.2 ст.189 КК України.

Європейським судом з прав людини вироблено правило, за яким особу, обвинувачену у правопорушенні, має бути звільнено до судового розгляду якщо держава не доведе існування «відповідних і достатніх» підстав для подальшого тримання її під вартою. Щоб дотримати цієї вимоги, національні судові органи повинні дослідити усі факти за і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях, якими вони відмовляють у задоволенні клопотання про звільнення (рішення у справі Боротюк проти України від16.03.2011, аналогічні висновки викладені в рішенні Геращенко проти України від 07.02.2014).

Заперечуючи наявність доказів про причетність підозрюваного до скоєння злочинів, захисник послався на показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , останні нібито підтверджують його алібі; записами камер відео спостереження в будинку ОСОБА_5 , вилученими працівниками поліції; даними білінгу його мобільного телефону та самим змістом і переліком його телефонних розмов за період з 17 лютого по 13 квітня 2021 року. Щодо тверджень захисника про відсутність доказів причетності ОСОБА_5 до скоєння злочинів, то питання про встановлення вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності, допустимості та їх достатності відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.
Що стосується тверджень про відсутність ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, слідчий суддя у своїх попередніх ухвалах обґрунтував існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
11 серпня 2021 року розглядаючи апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.07.2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Одеський апеляційний суд погодився з висновком слідчого судді про продовження існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Тому висновок захисника про відсутність взагалі цього ризику та можливість його попередити шляхом застосування до підозрюваного домашнього арешту слідчий суддя вважає помилковим.
Ризик переховування від правосуддя слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного ОСОБА_5 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).
Ризик переховування серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливим негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (один із злочинів, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років).
Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Щодо ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказаний ризик продовжує існувати. Проте помилковим є висновок захисника про відсутність ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків та згаданому ризику можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що ні всі підозрювані співпрацюють зі слідством, відповідно підозрювані у цьому кримінальному провадженні мають різні правові позиції. Також прокурор повідомив суд, що на наступному тижні слідчий планує відповідно до вимог ст. 290 КПК повідомити підозрюваним та їх захисникам про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
При цьому з підстав зазначених вище завершення досудового розслідування не зменшує ризик впливу на учасників провадження, навпаки на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному надається доступ до всіх матеріалів кримінального провадження, відповідно він має можливість ознайомитись з показаннями осіб. Вказані обставини, ще більш переконують слідчого суддю, що наведені вище ризики не втратили свою актуальність.
Розглядаючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підозрюваному з тримання під вартою на домашній арешт, слідчий суддя враховує, обставини передбачені ст.178 КПК, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків в м. Одесі та майновий стан (є громадянином України, має постійне місце мешкання в місті Одесі, одружений та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом з дитинства), а також розмір майнової шкоди, у завдані якої підозрюється ОСОБА_5 , відсутність судимостей, наявність постійного заробітку, репутацію підозрюваного (позитивно характеризується за місцем проживання і в церковному приході), разом з тим обставини вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів та їх суспільну небезпеку, не зменшують вищевказані ризики та не гарантують виконання ним процесуальних обов`язків та не можуть беззаперечно свідчити про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку домашнього арешту.
Наявність певних медичних довідок не свідчить про не можливість утримання ОСОБА_5 в умовах слідчого ізолятора, в тому числі в зв`язку з тим, що довідки не містять будь-якої загрозливої для життя підозрюваного медичної інформації. У даному випадку, захисник має право самостійно або за допомогою слідчого судді залучити відповідних судово-медичних експертів для встановлення належного стану здоров`я особи і встановлення факту можливості його перебування в умовах ізоляції. Без відповідного експертного висновку, надати справедливу оцінку стану здоров`я підозрюваного не можливо.

Проте такі обставини в світлі наведених вище фактичних даних не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до мало вірогідності чи до їх виключення.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 201, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки слідчого судді:
В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1