У Х В А Л А
Справа № 285/2085/21

провадження № 1-кс/0285/898/21

19 липня 2021 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новограді-Волинському клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна

- по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 22.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
16.06.2021 року ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді із зазначеним клопотанням, у якому просить скасувати арешт на: автомобіль марки MAZDA 323, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , видане 2.09.2002 року Новояворівським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, який накладений у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 23.04.2021 року.
В обґрунтування клопотання зазначає, що в межах досудового розслідування № 0000132 від 22.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 23.04.2021 року накладено арешт на легковий автомобіль марки MAZDA 323, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , видане 2.09.2002 року Новояворівським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області. Вважає, що арешт має підлягає скасуванню у зв`язку із тим, що в межах досудового розслідування усі слідчі (розшукові) дії, у тому числі судові експертизи, проведено, а тому для подальшого арешту майна відпала потреба. Крім того, ОСОБА_4 зазначає, що вона не була повідомлена про розгляд клопотання про арешт цього майна.
В судове засідання ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 не прибули. Представник заявника ОСОБА_5 , подала заяву про розгляд клопотання без їх участі.
В судове засідання прокурор не прибула, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, заперечила щодо задоволення клопотання.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, згідно вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалась.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 2.09.2002 року, власником автомобіля MAZDA 323, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 (а.с. 19).
Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 16.03.2021 року суб`єкт господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, на підставі договору комісії, ТОВ М.В.Л. ГРУП продало, а ОСОБА_4 придбала автомобіль MAZDA 323, д.н.з. НОМЕР_1 за ціною 10 000 грн. (а.с. 9).
У провадженні СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 22.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, з якого вбачається, що 21.04.2021 року близько 17 год. 00 хв. до ТСЦ № 1844 по вул. Відродження, 2, м. Новоград-Волинський, звернулась ОСОБА_4 з приводу перереєстрації автомобіля Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року виробництва, номер кузова НОМЕР_3 . Під час огляду зазначеного транспортного засобу працівниками експертної служби виявлено ознаки підробки ідентифікаційного номеру кузова.
Ухвалою слідчого судді від 23 квітня 2021 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 17.05.2021 року, накладено арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події: легковий автомобіль марки MAZDA 323, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 видане 2.09.2002 року Новояворівським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області. Арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів, які містять відомості, та будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз у кримінальному провадженні (а.с. 4, 29).
Згідно висновку судового експерта № СЕ-19/106-21/4405-КДТЗ від 13.05.2021 року ідентифікаційний номер кузова автомобіля MAZDA 323, д.н.з. НОМЕР_1 , піддавався зміні шляхом знищення саморобним способом шести останніх знаків з подальшим приклеюванням саморобним способом поверх номерного майданчика металевої пластини з саморобно нанесеним ідентифікаційним номером НОМЕР_3 . Ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , який встановлено в процесі дослідження, являється первинним ідентифікаційним номером кузова наданого на експертизу автомобіля MAZDA 323, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 26).
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу).
Судом встановлено, що арешт вищезазначеного майна був накладений ухвалою слідчого судді від 23.04.2021 року з метою збереження речових доказів, які містять відомості, та будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз у кримінальному провадженні
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3. ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, не закінчено, підстава з якою було накладено арешт на майно - збереження речових доказів, не відпала. Також клопотання не містить належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 23.04.2021 року.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні ОСОБА_4 не доведено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, як того вимагають положення п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України.
Щодо доводів ОСОБА_4 про те, що вона набула права владності на автомобіль на підставі договору купівлі-продажу, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивно права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 328, частини четвертої статті 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Згідно зі статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року, № 1388 передбачено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
При цьому, згідно з п. 15 вказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складених частин (кузова, шасі, рами, двигуна) не допускається.
Отже, спірний автомобіль у власність ОСОБА_4 не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку.
Сам по собі договір купівлі-продажу, вчинений у простій письмовій формі, без зняття транспортного засобу з реєстрації, і перереєстрації автомобіля у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця.
Отже, право власності на автомобіль виникає з моменту державної реєстрації траспортного засобу, а не з моменту укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 683/2694/16-ц.
Крім того, зміна ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу позбавляє можливості ідентифікувати транспортний засіб, як власність особи, експлуатація такого транспортного засобу на території України заборонена (Постанова Верховного Суду від 02 вересня 2019 року № 712/4407/17).
Також не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_4 , що її не повідомлено про розгляд клопотання щодо накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки відповідно до вимог ч. ст. 172 КПК України про розгляд клопотання повідомлено власника транспортного засобу ОСОБА_6 , шляхом надсилання на її адресу судової повістки (а.с. 31).
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Слідчий суддя приходить до висновку, що заявником в силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано, а тому клопотання заявника про скасування арешту майна задоволенню не піддягає.
Керуючись ст.ст. 22, 98, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1