Справа № 274/4583/21
Провадження № 1-кп/0274/679/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2021 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в м. Бердичеві у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000180 від 16.06.2021 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-07.09.2020 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень;
-26.05.2021 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин та штрафу в сумі 850 гривень. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу виконується самостійно;
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

14.06.2021 року ОСОБА_4 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 знаходились в будинку по АДРЕСА_2 . В період часу з 18. 00 год. по 19.00 год. на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між ними виникла словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , перебуваючи разом з ОСОБА_4 в коридорі вищевказаного будинку, взявши господарські вила, металевою частиною яких наніс ОСОБА_4 один удар в область пальців лівої ноги, після чого наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока.
В результаті вказаних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді:
-синців в лівій навколоочній ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень;
-колотої рани на 3 пальці лівої стопи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 125 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_4 , відповідно до поданої заяви, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у спрощеному провадженні без її участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження та потерпілою, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Судом було здійснено часткове редагування формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, в порівняні із формулюванням обвинувачення в обвинувальному акті, зокрема розмежовано нанесені потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження на ті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та ті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказане редагування не змінює обсяг висунутого обвинувачення та ніяким чином не погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_3 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в близьких відносинах.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Так обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, не одружений, має зареєстроване місце проживання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, схильний до вчинення злочинів та вживання спиртних напоїв, раніше неодноразово судимий за вчинення кримінального правопорушення проти здоров`я особи.
Також суд враховує, що ОСОБА_3 засуджений 26.05.2021 вироком Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 71 КК України з призначенням покарання у виді штрафу та громадських робіт за спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_6 , через незначний проміжок часу знову спричиняє тілесні ушкодження ОСОБА_4 , проте вже з короткочасним розладом здоров`я, а відтак суд вважає недоцільним призначення йому покарання у вигляді штрафу та громадських робіт, як такі що не здатні досягти мети покарання та призначає покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.05.2021 ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин та штрафу в сумі 850 гривень. Вирок суду набрав законної сили 09.07.2021.
Згідно з листом Бердичівського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області від 12.07.2021 ОСОБА_3 перебуває на обліку Бердичівського МРВ та покарання у виді штрафу не відбув.
Виходячи з системного аналізу законодавства України про кримінальну відповідальність, у разі засудження особи за новий злочин, вчинений до повного відбуття покарання за попереднім вироком, яке згідно з частиною 3 статті 72 КК за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, спочатку повинен застосувати вимоги статті 71 КК і визначити остаточне покарання за сукупністю вироків. У такому випадку суд визначає остаточне покарання, яке складається з сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком і на підставі ч. 3 ст. 72 КК приймає рішення про їх самостійне виконання, що узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 236/3165/16-к.
Таким чином остаточне покарання суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2021 року, частково приєднавши до нового покарання частину покарання за попереднім вироком. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.
Даних про процесуальні витрати та про речові докази в металах справи відсутні.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2021 року та призначає ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 10 (десять) днів та штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Початок строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.
Речовий доказ після набрання вироком законної сили: дерев`яний годинник, який зберігається в камері зберігання речових доказів Бердичівського РВП - знищити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1