Справа № 587/543/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000643 від 20 березня 2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, працюючого ТОВ «Укрнафтозапчастина», зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування встановлено, що 20.03.2021 близько 12 год 30 хв, неподалік будинку №141 по вул. Сумській у с. Битиця м. Суми поліцейськими СРПП відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області був зупинений автомобіль марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався не пристебнувши ремінь безпеки, внаслідок чого порушив п. 2.3 Правил дорожнього руху України.У ході спілкування ОСОБА_5 з працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було встановлено, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого йому було запропоновано пройти перевірку на стан сп`яніння. В свою чергу ОСОБА_5 від проведення освідування відмовився. Усвідомлюючі, що відносно нього за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння працівниками поліції буде складено адміністративний протокол та в подальшому притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 неодноразово пропонував надати службовим особам Національної поліції України- інспектору СРПП відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 та поліцейському СРПП відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області сержанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі від 5000 до 10000 гривень? за отримання якої працівники поліції не повинні притягувати його до передбаченої законом адміністративної відповідальності. В свою чергу ОСОБА_5 отримав відмову та був попереджений, що вказані неправомірні дії створюють склад кримінального правопорушення. У подальшому поліцейський СРПП відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області сержант поліції ОСОБА_6 , розуміючи, що до нього звернулися, як до службової особи з пропозицією надання неправомірної вигоди повідомив про вказаний факт безпосереднього керівника.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення в її інтересах дій з використання наданого службового становища.
25 березня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 та прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_8 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 469, 472 КПК України.

Зі змісту даної угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинний понести ОСОБА_5 .

Так, відповідно до умов угоди, сторони враховуючи тяжкість злочину, який відноситься до не тяжких злочинів та пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, погодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є не тяжким злочином.

Обвинувачений в судовому засіданні вказав, що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження даної угоди, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Крім цього, просив розстрочити йому сплату штрафу через скрутне матеріальне становище.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам закону, а також з огляду матеріального становища обвинуваченого, а саме що він отримує заробітну плату в сумі 6000 гривень на місяць, просила розстрочити виплату штрафу хоча б на півроку.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання, при цьому відносно клопотання обвинуваченого про розстрочення сплати штрафу не заперечив.

Суд, шляхом проведення опитування прокурора, обвинуваченого, його захисника, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим та цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість його затвердження.

Також з урахуванням майнового стану обвинуваченого, у порядку ч. 4 ст. 53 КК України, суд вважає можливим розстрочити сплату узгодженого сторонами покарання у виді штрафу строком на десять місяців.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування та провадження в суді запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався, підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 березня 2021 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю його захисника ОСОБА_4 , з одного боку, та прокурором Окружної прокуратури міста Суми, з іншого.
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити сплату призначеного ОСОБА_5 штрафу у розмірі 17 000 грн на 10 місяців, шляхом його сплати рівними частинами по 1 700 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання вироком законної сили.
Речовий доказ: Flash картуmicro sd «TEFM» 16 GB №TUSDH16GL10U02 з відеозаписом від 20.03.2021, яка приєднана та зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1