Ухвала

іменем України
18 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 759/11716/20
провадження № 51-754ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві про закриття кримінального провадження № 0005021 від 15 липня 2019 року.
Київський апеляційний суд ухвалою від 17 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу слідчого судді повернув на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення та відсутністю клопотання про поновлення вказаного строку.
Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій ставить питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.
З огляду на положення статей 310, 424 КПК ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки вона не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Що стосується оскаржуваної ухвали Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року про повернення апеляційної скарги, то хоча зазначене рішення і є предметом перегляду суду касаційної інстанції, однак колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до вимог ст. 395 КПК, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Частиною 3 ст. 395 КПК визначено, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Таким чином, ст. 395 КПК розмежовує строки апеляційного оскарження ухвали слідчого судді для осіб, які викликалися судом, та ухвали, постановленої без виклику особи, яка її оскаржувала. Для особи, яка оскаржує ухвалу слідчого судді, постановлену за її викликом, кримінальне процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді з моменту її оголошення, а не з часом отримання копії судового рішення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_4 був присутнім в судовому засіданні 29 жовтня 2020 року під час розгляду слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва його скарги на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві про закриття кримінального провадження № 0005021 від 15 липня 2019 року.
Отже, строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді для ОСОБА_4 в такому випадку обчислюється з дня її проголошення, тобто з 29 жовтня 2020 року, а не з дня отримання її копії, як він помилково вважає.
При цьому, з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції звернувся лише 14 грудня 2020 року, тобто поза межами визначеного п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК строку на її оскарження (п`ять днів) і питання про поновлення пропущеного ним строку перед судом не ставив.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, правильно встановивши, що строк на апеляційне оскарження пропущений і скаржник не порушує питання про його поновлення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги постановлена відповідно до вимог закону, а тому підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 відсутні.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3