Справа №718/1325/21
Провадження №1-кп/718/71/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2021 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000405 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стерча Глибоцького району Чернівецької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді сторожа в Стерченській ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 22.08.2020 року приблизно о 00:30 год., керуючи автомобілем марки «Тоуоtа Аvensis», номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажира перебувала ОСОБА_6 , рухався в темну пору доби по автодорозі Н-10 сполученням «Стрий - Івано-Франківськ - Чернівці - КПП Мамалига», яка не освітлювалась вуличним освітленням, зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Снятин на швидкості, що перевищує допустиму - 50 км/год. в межах населеного пункту.

Рухаючись в межах населеного пункту с. Шипинці, водій ОСОБА_3 , проявивши неуважність та самовпевненість у своїх діях, не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, допустив наїзд на дикого кабана, який вибіг з лісопосадки, втративши контроль над рухом транспортного засобу, допустив виїзд керованого ним автомобіля в стані бокового юзу за межі проїзної частини дороги вліво із подальшим наїздом на дерево.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку комісійної судово-медичної експертизи №007 від 05.03.2021 року спричинено смерть, яка настала від розриву атланто-окципітального сполучення з ушкодженням довгастого мозку.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог пункту 12.4, який безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з наслідками ДТП, а також вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002 р., які вимагають від водія:

п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше - 50 км/год.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_6 смерть.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України повністю визнав, щиро розкаюється у вчиненому, надав покази, що відповідають пред`явленому обвинуваченню.

Вказав, що 22.08.2020 року в нічну пору доби, а саме орієнтовно о 00:30 год. він рухався транспортним засобом марки «Тоуоtа Аvensis», номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажира перебувала ОСОБА_6 , в с. Шипиці Чернівецького (Кіцманського) району Чернівецької області та допустив наїзд на дикого кабана, який раптово та несподівано вибіг з лісопосадки. Від удару автомобіль юзом занесло та відбулося зіткнення з деревом. Від отриманих травм він втратив свідомість а пасажир померла.

Вказав, що на даний час допомагає неповнолітнім дітям померлої потерпілої ОСОБА_7 та буде допомагати в майбутньому. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки основним видом його заробітку є будівельно-малярні роботи які потребують пересування транспортним засобом.

В судовому засіданні неодноразово вибачався перед потерпілою та її родиною, добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки та обіцяв надавати допомогу в майбутньому. Просив не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорювала обставин у даному кримінальному провадженні, вказала, що померла потерпіла ОСОБА_6 є її донькою. На даний час на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей дочки яким допомагає обвинувачений.

Вказала, що претензій до ОСОБА_3 не має, він надава матеріальну допомогу на поховання та поминальні обіди, допомагає дітям. Просила не позбавляти волі обвинуваченого.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що пред`явлені ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, оскільки останній вчинив злочини, результатом якого спричинено смерть потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №007 від 05.03.2021 року, настала від розриву атланто-окципітального сполучення з ушкодженням довгастого мозку.

Враховуючи викладене, суд визнає ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 .
Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стаття 50 КК України наголошує на тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, відноситься до злочинів вчинених з необережності та, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив злочин з необережності, має постійне місце роботи та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога. Суд також враховує повне визнання вини обвинуваченим, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просила суд не позбавляти волі ОСОБА_3 , та бере до уваги обставини, що пом`якшують покарання винного, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України при цьому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд застосовує ст. 75 КК України і призначає покарання з іспитовим строком із застосування ст. 76 КК України.
Разом з цим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, суд вважає за можливе не застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами ОСОБА_3 , оскільки основним джерелом доходу обвинуваченого є надання будівельно-ремонтних послуг, що передбачає необхідність пересування автомобілем, що в свою чергу дасть можливість ОСОБА_3 і надалі надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000405 було проведено судово-автотехнічну експертизу №403-А від 16.09.2020 року витрати в розмірі 1307,60 грн.; судово-автотехнічну експертизу №436-А від 28.09.2020 року витрати в розмірі 1471,05 грн.; судово-автотехнічну експертизу №437-А від 24.09.2020 року витрати в розмірі 1471,05 грн.; інженерно-транспортну експертизу дослідження обставин і механізму ДТП №СЕ19/126-21/2856-ІТ від 13.04.2021 року витрати в розмірі 1307,60 грн., транспортно-товарознавчу експертизу №СЕ19/126-21/3139-АВ від 19.09.2021 року витрати в розмірі 1634,50 грн., всього на загальну суму 7191 гривня 80 коп. Дані дослідження проведено за рахунок державного бюджету. Тому вартість проведених експертиз підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Судові витрати на залучення експертів в загальній сумі 7191 гривень 80 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Накладений ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31.08.2020 року арешт на автомобіль марки «Тоуоtа Аvensis», номерний знак НОМЕР_1 , що належить з ОСОБА_3 - зняти.

Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «Тоуоtа Аvensis», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Чернівці вул. Комунальників, 4-В, - повернутим власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Кіцманського
районного суду: ОСОБА_1