Справа № 953/9028/20
н/п 1-кс/953/1110/21
"08" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що приблизно у жовтні 2018 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , потерпілий ОСОБА_5 , за проханням ОСОБА_4 , передав останньому на усних домовленостях для користування автомобіль Renault Trafic VIN НОМЕР_3 , д.н. НОМЕР_4 , який належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_5 , ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , на вказаний транспортний засіб, яке видане на ім`я потерпілого ОСОБА_5 . Умовами безоплатної передачі транспортного засобу потерпілим ОСОБА_5 громадянину ОСОБА_4 було його обслуговування, утримання в робочому стані та повернення за першою вимогою ОСОБА_5 .
В свою чергу ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 , з метою особистого користування транспортним засобом та подальшого особистого збагачення за рахунок майна потерпілого, не плануючи повертати автомобіль законному власнику та сплачувати будь-які грошові кошти за нього, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , приблизно у жовтні 2018 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, отримав у ОСОБА_5 на усних домовленостях на зазначених умовах автомобіль Renault Trafic VIN НОМЕР_3 , д.н. НОМЕР_4 , ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_5 , вартістю згідно акту огляду транспортного засобу №6884/19/008818 від 08.11.2019 - 290,000 грн, після чого користувався ним до 12.11.2019 року.
В подальшому 12.11.2019 року, завершуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні ТСЦ №6341 МВС України за адресою: м. Харків, вул. Шевченко 26, ввівши в оману свою дружину ОСОБА_6 стосовно підстав набуття нею права власності на автомобіль Renault Trafic VIN НОМЕР_3 , д.н. НОМЕР_4 , надав працівнику сервісного центру №6341 для реєстрації права власності зазначеного автомобілю на ОСОБА_6 - договір комісії №8010/11/2019 від 08.11.2019 між ОСОБА_5 та ТЗОВ «НОВУС-Н», відповідно до якого ОСОБА_5 нібито передав свій автомобіль "Renault Traffic" д.н. НОМЕР_4 зазначеному підприємству для реалізації, який відповідно до почеркознавчої експертизи №10/8/65СЕ-20 від 10.08.2020, підпис від імені ОСОБА_5 виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою, та заяву №250143371 на реєстрацію транспортного засобу "Renault Traffic" д.н. НОМЕР_4 від 12.11.2019, акт огляду транспортного засобу "Renault Traffic" д.н. НОМЕР_4 №6884/19/008818 від 08.11.2019, договір купівлі продажу "Renault Traffic" д.н. НОМЕР_4 №8010/11/2019 від 08.11.2019, в яких відповідно до висновку почеркознавчої експертизи №10/8/59СЕ-20 від 06.07.2020, підпис від імені ОСОБА_6 в графах « ОСОБА_6 виконаний ОСОБА_6 . На підставі зазначених завідомо підроблених документів було зареєстровано право власності на автомобіль "Renault Traffic" д.н. НОМЕР_4 за ОСОБА_6 , таким чином ОСОБА_4 розпорядився автомобілем потерпілого ОСОБА_5 на власний розсуд.
Після чого, ОСОБА_4 достовірно знаючи про неодноразові вимоги потерпілого ОСОБА_5 повернути автомобіль, з метою подальшого укриття вчиненого кримінального правопорушення, та особистого збагачення ОСОБА_4 , видаючи себе за дійсного власника автомобіля Renault Trafic VIN НОМЕР_3 , д.н. НОМЕР_4 , 17.06.2020 знаходячись в Територіальному сервісному центрі МВС України №6341, продав вказаний автомобіль своєму знайомому ОСОБА_7 , отримавши від останнього грошові кошти за транспортний засіб.
02.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
03.02.2021 потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на загальну суму 390.000 грн. (290.000 грн. вартість транспортного засобу, яким заволодів ОСОБА_4 , 100.000 грн. моральної шкоди).
Відповідно до інформаційної довідки бази АМТ (МВС), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 володіє на праві приватної власності автомобілем Renault Trafic, д.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 .
Слідчий зазначає, що санкція ч.3 ст.289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Слідчий вважає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, забезпечення цивільного позову та конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання слідчого про арешт майна, розглядається без повідомлення власника майна.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступного.
02.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
03.02.2021 потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на загальну суму 390.000 грн.
Так, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до інформаційної довідки бази АМТ (МВС), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , володіє на праві приватної власності автомобілем Renault Trafic, д.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 .
Слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), є підстави для задоволення клопотання.
Так, не накладення арешту на вказане майно підозрюваного може призвести до відчуження останнім цього майна, що може зашкодити кримінальному провадженню та унеможливити конфіскацію майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Крім того, не застосування заборони на відчуження та розпорядження вищевказаним майном, може привести до подальшої передачі майна, а саме подальшого його продажу та відчуження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, передачі майна.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- автомобіль Renault Trafic, д.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 ;
- квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37.7 кв.м.;
- 1/3 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 67,2 кв.м.;
шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1