справа №619/3084/21
провадження №1-кп/619/292/21
ВИРОК
05 липня 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, однак, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, сотанній раз 06.10.2015 Оржджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, умовно-достороково звільненого 25.08.2020 на підставі ухвали Оржджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.08.2020 на 1 рік 1 місяць 6 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_3 .
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
15 березня 2021 року приблизно о 14 год 00 хв ОСОБА_3 , знаходячись в гостях у малознайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи та реалізовуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, упевнившись у тому, що його подальші дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «ТЕСНО» моделі «Т301» вартістю 318,00 грн та грошові кошти у сумі 200,00 грн, що належали ОСОБА_5 . Після зазначених дій ОСОБА_3 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 518,00 грн.
Крім того, 26 березня 2021 року приблизно о 10 год 00 хв, ОСОБА_3 , маючи та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, направився до «АТБ-маркету» за адресою: м. Дергачі, вул. Вокзальна, 72-А Харківської області, де знаходився велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_6 , підійшовши до «якого та впевнившись у тому, що його подальші злочинні дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав велосипед марки «Україна» вартістю 1842,00 грн, що належить ОСОБА_6 , після чого, з викраденим майном з місця пригоди зник, розпорядившись ним на власний розсуд. У результаті зазначених дій з боку ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на суму 1842,00 грн.
Крім того, 27 березня 2021 року о 16 год 40 хв ОСОБА_3 , маючи та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, направився до магазину «ПОСАД» за адресою: м. Дергачі, вул. Вокзальна, 64/66 Харківської області, де знаходився велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_8 , де підійшовши до будівлі магазину та впевнившись у тому, що його подальші злочинні дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав велосипед марки «Україна» вартістю 1800,00 грн, що належить ОСОБА_9 , після чого, з викраденим майном, з місця пригоди зник, розпорядившись ним на власний розсуд. У результаті зазначених дій з боку ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1800,00 грн.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив факт і обставини його вчинення, так, як це зазначено вище та зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.
При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, судом визнається обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення злочину, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не одружений, працює, однак, офіційно не працевлаштований.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ставлення винного до скоєного, дані про його особу, думку потерпілих, які претензій до обвинуваченого не мають, конкретні обставини справи, а саме кількість епізодів та той факт, що майже все викрадене майно повернуто потерпілим, суд визнає необхідним призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки вважає, що виправлення і перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та саме таким покаранням буде досягнуто мету, передбачену ч. 2 ст. 50 КК України.
Крім того, суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Частинами 1, 4 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення, суд призначає йому покарання за правилами ст. 71 КК України та до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Оржджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.10.2015.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відповідно до ухвал слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 30.03.2021, 01.04.2021, 02.04.2021 накладено арешти на велосипед чорно-білого кольору із надписом "Соrratec", велосипед з рамою чорного кольору, крилами білого кольору, вилкою синього кольору, облаштований багажником та сідлом з матерії «шкіра» та велосипед з рамкою зеленого кольору, з захисними щитками металевого кольору, з багажником над переднім та багажником над заднім колесом, сідлом чорного кольору, які передано на відповідальне зберігання власникам.
Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оржджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.10.2015 та остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 05 травня 2021 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.
Арешт майна, який накладено згідно ухвал слідчих суддів Дергачівського районного суду Харківської області від 30.03.2021, 01.04.2021, 02.04.2021 - скасувати.
Речові докази: велосипед чорно-білого кольору із надписом "Соrratec" вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 ; велосипед з рамою чорного кольору, крилами білого кольору, вилкою синього кольору, облаштований багажником та сідлом з матерії «шкіра» - вважати повернутим ОСОБА_6 ; велосипед з рамкою зеленого кольору, з захисними щитками металевого кольору, з багажником над переднім та багажником над заднім колесом, сідлом чорного кольору вважати повернутим ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1