ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/301/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополів режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000089 від 22 квітня 2021 року, за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2021 року,
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_11 , стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, уродження та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який має на утриманні двох малолітніх дітей , не судимого в силу ст. 89 КК України.

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 18 серпня 2021 року.
Зменшено розмір застави, визначеної ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.05.2021 року підозрюваному ОСОБА_7 до 227 000 (двісті двадцять сім тисяч) грн.

Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000089 від 22 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у кінці березня на початку квітня 2021 року у ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище, а саме арматурного прокату класу «А500С» діаметром 12 мм та 16 мм, який належав забудовнику ТОВ «Ювента-Інжинірінг» (код ЄРДПОУ 38497837) та знаходився на огородженій території будівельного майданчика, за адресою: м. Тернопіль, вул. Злуки, 3А.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в кінці березня на початку квітня 2021 року діючи за попередньою змовою, підшукали відповідну важку техніку - автокрани та вантажні автомобілі, якими молена здійснювати завантаження та перевезення будівельної арматури, при цьому не повідомили водіїв та власників вищезазначеної техніки про наявність злочинного умислу та інші суттєві обставини виконуваних ними робіт.
Надалі, ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , впродовж кінця березня початку квітня 2021 року, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії не будуть помічені сторонніми особами, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, впродовж 4-5 днів, у зв`язку із великою кількістю арматурного прокату, пересвідчувались у відсутності охорони, і в подальшому шляхом відкриття металевих воріт, які зачинялись на засув, проникали на огороджену територію будівельного майданчика, що знаходиться за адресою: Злуки 3-А .
Перебуваючи на вказаній території, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , впродовж 4-5 днів, за допомогою кранів-навантажувачів здійснювали завантаження арматурного прокату класу «А500С» діаметром 12 мм та 16 мм.
Після завантаження вантажного автомобіля арматурним прокатом, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 надавали вказівку водію вивозити завантажене майно із огородженої території з метою подальшого розпорядження викраденою будівельною арматурою на власний розсуд, а саме для реалізації її у пункті прийому металобрухту у АДРЕСА_2 .
Таким чином, із огородженої території будівельного майданчика, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 здійснено викрадення арматурного прокату класу «А500С» діаметром 12 мм. та 16 мм. загальною вагою близько 120 тон вартістю близько 2 329728 грн.
Вказаними діями ТОВ «Ювента-Інжинірінг» спричинено майнову шкоду на загальну суму близько 2 329728 гривень, яка на момент вчинення кримінального правопорушення перевищує в шістсот і більше разів неоподаткований мінімум доходів громадян.
19.05.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам справи.
Зазначає, що судом залишено поза увагою той факт, що злочинними діями, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_13 , потерпілому завдано шкоди на суму близько 2 329 728 грн., що є вартістю арматурного прокату класу А500С діаметром 12 мм. та 16 мм. загальною вагою близько 120 тонн.
Вказує, що слідчий суддя належним чином не врахував особу ОСОБА_13 , який раніше судимий і після отримання повідомлення про підозру і вручення копії клопотання про обрання запобіжного заходу переховувався від органу досудового розслідування.
На думку апелянта, визначення суми застави в 227 000 грн. є необґрунтованим, оскільки сума, отримана від реалізації такої кількості викраденого майна, може бути значно більшою від розміру застави, обраної судом.
Просить змінити ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 липня 2021 року в частині визначення розміру застави, встановивши підозрюваному ОСОБА_13 , заставу в розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 681 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора який підтримав апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять змінити ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою встановити розмір застави у розмірі 681000 грн.; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, оскільки вважають рішення місцевого суду законним та обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно ОСОБА_7 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, яке є тяжким, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими судом першої інстанції доказами.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_7 .
При обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було враховано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження; може незаконно впливати на свідків .

Що стосується, розміру розміру застави, визначеного слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 то колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення , майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтю 177 КПК України.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При визначенні ОСОБА_7 розміру застави, слідчий суддя вірно врахував положення ст.ст.182,183 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року.
Окрім цього, слідчий суддя належним чином проаналізував майновий стан підозрюваного ОСОБА_7 , який ніде не працює та немає постійного джерела доходу і в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, дійшов правильного висновку про відсутність в останнього цінного майна та активів, які були б адекватними у грошовому вираженні розміру застави, про застосування якого просить прокурор.
Колегія суддів вважає, що з огляду на характеризуючі дані підозрюваного, його матеріальне становище, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, слідчий суддя правильно ухвалив рішення про зменшення розміру застави, визначеної у якості альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 19.05.2021 року, до 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Це рішення слідчим суддею належним чином умотивовано і сумнівів у колегії суддів не викликає.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині зменшення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження даного виду запобіжного заходу та визначення розміру застави.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для зміни ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 із зменшенням визначеного розміру застави ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі прокурор, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_15 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2021 р. про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді