Провадження №: 1-кс/752/1953/21
У Х В А Л А

01.04.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №№0000282 від 15.02.2020 року, щодо вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ст. 356 КК України , про скасування арешту майна-
ВСТАНОВИВ:

в провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому адвокат просить скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17.07.2020 року у справі 752/12969/20 за результатами розгляду клопотання слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000282 від 15.02.2020 на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку із кадастровим номером :01:129:3006, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт будівництва, який є частиною об`єкта незавершеного будівництва - багатоквартирного (зблокованого) житлового будинку, розташований на даній земельній ділянці, із забороною користування, розпорядження, відчуження даним майном.
В обґрунтування поданого клопотання адвокат зазначив, що рішення щодо арешту майна є необґрунтованим і безпідставним, та в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, таким чином, вважає, що наявні підстави для скасування арешту.
В судове засідання представник власника майна не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. При цьому подав слідчому судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Вивчивши клопотання та додані до нього копії документи, матеріали подані прокурором, а також клопотання, на підставі якого прийнято судове рішення про накладення арешту майна, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а за правилами частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Зі змісту ухвали про накладення арешту вбачається, що, накладаючи 17.07.2020 року арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що арешт застосовується з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та що такий спосіб арешту майна не привиде до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах третіх осіб, тобто з метою, що передбачена у пункті 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що майно на яке накладено арешт не відповідає визначеним законом ознакам речового доказу в контексті вчинення кримінального правопорушення, це майно не є а ні предметом, а ні знаряддям, ані об`єктом злочинів, передбачених ст. 364 та ст. 356 КК України.
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання встановлено,що ОСОБА_3 , є добросовісним набувачем земельної ділянки із кадастровим номером :01:129:3006 . Дана земельна ділянка була набута ОСОБА_3 з дотриманням вимог Земельного кодексу України, що підтверджується договором купівлі продажу від 25.06.2020 та свідоцтвом про право власності.

ОСОБА_3 , є власником земельної ділянки та житлового будинку, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто, визнано державною, що підтверджується відповідними витягами із реєстру прав.
Слідчим суддею встановлено що на час звернення слідчого із клопотанням, на земельній ділянці з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку» знаходився житловий будинок, на будівництво якого 18.02.2020 року було отримано будівельний паспорт, 20.03.2020 року повідомлено Інспекцію ДАБК Ірпінської міської ради про початок виконання будівельних робіт, 27.05.2020 року житловий будинок був проінвентаризований та 23.06.2020 року введений в установленому законодавством порядку в експлуатацію як закінчений будівництвом об`єкт. Право власності на житловий будинок на її ім`я ОСОБА_3 було зареєстроване 25.06.2020 року.
Відповідно до ВИСНОВОКУ ЕКСПЕРТА №600/12/2020 від 18.12.2020 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено , що відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, досліджувані будинки будівництво яких визначено в будівельних паспортах №№ НОМЕР_1 виданих відділом містобудування та архітектури Ірпінської міської ради від 18.02.2020 щодо забудови земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 26-в/8 відносяться до класифікаційної групи за кодом 1110 «Будинки одноквартирні», а саме зблоковані будинки з окремими квартирами, що мають свій власний вхід з вулиці. Тобто є одноквартирними зблокованими будинками.

Та за результатами проведеного натурного обстеження було встановлено, що забезпечена можливість доступу та належного обслуговування зблокованих житлових будинків за адресою: АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 .

Крім того, ОСОБА_3 не має жодного статусу (окрім власника майна, на яке накладено арешт) у кримінальному провадженні № 0000282, цивільний позов стосовно земельної ділянки та обекта нерухомого майна , не подавався,

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що на цей час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна, подальша дія арешту порушує права власника. Крім того, подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_3 належним їй майном не є виправданим.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. ст. 7, 16 Кримінального процесуального кодексу України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 передбачає позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Ісмаїлов проти Росії», «Бакланов проти Російської Федерації», «Фрізен проти Російської Федерації», «Іатрідіс проти Греції», «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії», «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», «Броньовський проти Польщі»)
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладеного 17.07.2020 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва, а отже, клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 (кодНОМЕР_2 ) про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000282 від 15.02.2020 року, підлягає задоволенню, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів, що у застосуванні цього заходу ще існує потреба.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17.07.2020 року (справа №752/12969/20, провадження № 1-кс/752/5390/20) у кримінальному провадженні № 0000282 від 15.02.2020 року на нерухоме майно, а саме:
- на земельну ділянку із кадастровим номером :01:129:3006, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ),
- а також на об`єкт будівництва, який є частиною об`єкта незавершеного будівництва - багатоквартирного (зблокованого) житлового будинку, що належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , та розташований на даній земельній ділянці, із забороною користування, розпорядження, відчуження даним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: