Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/93/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2021 року, в кримінальному провадженні, внесеного 28 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19 вересня 2011 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;

-19 серпня 2014 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт;

-19 грудня 2018 року Кіровоградським районним судом кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням слідчого СВ відділення поліції № 2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 від 18 лютого 2021 року, погодженого із прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2021 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 та застосовано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 48 днів, а саме до 10 квітня 2021 року.

Рішення слідчого судді мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, є повторним, умисним та корисливим, а також ризиків, передбачених ч.1 ст..177 КПК України.

Однак вказано, що в клопотанні не зазначено переконливих доводів та не долучено беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих заходів для запобігання вказаним ризикам, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, не спростована версія захисту про наявне алібі підозрюваного, який на момент вчинення кримінального правопорушення працював в іншому регіоні, не зафіксовано спроби зміни місця його проживання чи працевлаштування.

Крім того, зазначено, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, родину, тобто сталі соціальні зв`язки, законне джерело отримання доходу, а також те, що він на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

При таких обставинах та характеризуючих даних, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_8 перебуваючи на свободі буде ухилятись від слідства, суду та виконання процесуальних обов`язків, а також перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність, разом з цим вирішив, що застосування такого виду запобіжного заходу як домашній арешт є достатнім для виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та попередження ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну, постановити нову ухвалу, згідно якій застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зокрема зазначає про те, що під час розгляду клопотання, слідчим суддею, в порушення вимог ст. 177 КПК України не враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, раніше судимий за аналогічні злочини, тобто має не зняту та не погашену судимість, на даний момент у судах на розгляді перебувають декілька обвинувальних актів у кримінальних провадженнях за вчинення аналогічних злочинів, де до нього неодноразово застосовувалися приводи.

Також судом не враховано про те, що ОСОБА_8 не має місця реєстрації, проживає із співмешканкою та іншими особами, які є свідками та співучасниками по даному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим застосування домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

Зокрема, прокурор в своїй апеляційній скарзі вказує про те, що досудове слідство розпочато нещодавно, у зв`язку з чим є ризик спотворення, приховання або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для справи.

З урахуванням ряду рішень ЄСПЛ прокурор, зазначає, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкодити встановленню істини у справі, а тому застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недопустимим, оскільки не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який повністю підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 10 лютого 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він в період з 05 червня 2020 року по 18 січня 2021 року за попередньою змовою з ОСОБА_10 діючи умисно,повторно,з корисливих мотивів, шляхом проникнення до приміщення вчинив десять епізодів таємного викрадення чужого майна, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та садовому товариству «Новопавлівські сади», тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку, фактичні обставини справи, характер, спосіб дій ОСОБА_8 та обсяг здобутих під час досудового розслідування доказів, свідчать про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, невизнання вини, можливість впливу на свідків, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, в 2019 році до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області на розгляд направлено три обвинувальних акти стосовно ОСОБА_8 , рішення по яким на даний час ще не прийнято, в судові засідання яких останній неодноразово не з`являвся, у зв`язку з чим до нього застосовувались приводи.

Також, колегія суддів враховує, що відповідно до наявної в матеріалах провадження довідки підозрюваний ОСОБА_8 починаючи з 1999 року знаходиться на обліку у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» з приводу легкого когнітивного розладу.

Окрім того, необхідно врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_8 без реєстрації проживає разом із співмешканкою та її сином, які є співучасниками та свідками по даному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту існує ризик незаконного впливу на останніх, з метою зміни ними показів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, суд приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі, резонанс справи є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес перевалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою.

Рішенням ЄСПЛ у справі « Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України і його належної поведінки.

Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання слідчого не врахував наявність вищевказаних реальних ризиків та обґрунтованих підстав, дійшов до помилкового та передчасного висновку, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому колегія суддів, оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя районного суду необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування підозрюваному ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, в тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.183, 194, 197, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2021 року в кримінальному провадженні № 0000030 від 28 січня 2021 року стосовно підозрюваного ОСОБА_8 - скасувати.

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 від 18 лютого 2021 року про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 38 днів, а саме з 11.15 год. 04 березня 2021 року до 11.15 год. 10 квітня 2021 року, тобто в межах строків досудового розслідування.

Строк дії ухвали закінчується о 11.15 год. 10 квітня 2021 року.

ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4