Номер провадження: 11-сс/813/746/21
Номер справи місцевого суду: 523/3929/21 1-кс/523/1733/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 27.04.2021, якою в межах кримінального провадження №0000306 від 04.03.2021, відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого столяром, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволені клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та продовжено відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 04.06.2021, включно, із визначенням розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 113500 грн. з покладенням на підозрюваного у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та у кримінальному провадженні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обрані запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.
Крім того, слідчий суддя на підставі ч.5 ст.182 КПК України, вважав за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зазначила, що не погоджується із оскаржуваною ухвалою з наступних підстав:
- слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що пред`явлена її підзахисному підозра є необґрунтованою, оскільки органом досудового розслідування не надано жодного доказу на підтвердження факту вчинення ОСОБА_7 дій пов`язаних саме зі збутом наркотичних засобів, а не особистого вживання, натомість підозрюваний є наркотично залежною людиною, за рішенням ЛКК №3 від 26.04.2016 він був поставлений на диспансерний облік в Суворовському кабінеті з діагнозом «Психічні на поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, з синдромом залежності» та направлений на програму ЗПТ;
- слідчий суддя не врахував того, що органами досудового розслідування не надано жодних доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, натомість ОСОБА_7 має постійне місце проживання на території м. Одеси, позитивно характеризується в житті та побуті, а також має сім`ю: сестру та мати пенсіонерку;
- поза увагою слідчого залишилось те, що ОСОБА_10 має хворобливий стан здоров`я та не може отримати будь-якої медичної допомоги в умовах СІЗО;
- слідчий суддя визначив непомірний для ОСОБА_10 та його родини розмір застави, при цьому не навів жодних виняткових обставин в обґрунтування такого розміру.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою змінити ОСОБА_10 запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 або виключно змінити заставу у мінімальному розмірі передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий зазначених вище вимог кримінального процесуального законудотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в тому, що він у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, познайомився із невстановленою в ході досудового слідства особою (надалі особа №1), яка запропонувала йому збувати на території м. Одеси, наркотичні засоби за винагороду. На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодився та всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, незаконно придбав, шляхом отримання від невстановленої особи, наркотичний засіб, з метою подальшого збуту шляхом здійснення закладок.
Після чого, 04.03.2021, ОСОБА_7 , діючи відповідно до раніше обговореного з особою № 1 плану, незаконно зберігаючи при собі з метою збуту наркотичні засоби, переніс їх до будинку АДРЕСА_2 , де був зупинений співробітниками поліції. Того ж дня, в період часу з 14:50 год. до 15:17 год., співробітниками поліції за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, 71, проведено огляд місця події за участю ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено 11 згортків, які останній незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту. Згідно набору для експрес-аналізу IDenta на виявлення наркотичних речовин, вилучена у ОСОБА_7 речовина містить алкалоїдну основу, що свідчить про належність речовини до наркотичних засобів.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 04.03.2021 (а.с. 11-13); протоколом огляду від 04.03.2021 (а.с.15-17); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.03.2021 (а.с. 20-23); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.03.2021 (а.с. 24-27); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.03.2021 (а.с. 28-31); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04.03.2021 (а.с. 32-35); протоколом огляду предметв від 04.03.2021 (а.с. 36-39); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 04.03.2021 (а.с. 53-56); висновком експерта №КСЕ-19/116-21/4782 від 22.03.2021 (а.с. 65-75) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Окрім того, апеляційний суд також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Також, прокурором ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду було зазначено, що 31.05.2021 до Суворовського райсуду м. Одеси був направлений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та підготовче судове засідання призначено на 04.06.2021.

Під час апеляційного провадження, колегією суддів встановлено, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.
Так, апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному провадженні не зменшились ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного вплив на свідків в зазначеному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна; не одружений; раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів.
Крім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 пов`язаний із незаконним обігом наркотиків, які в свою чергу мають негативний вплив на осіб, які вживають зазначені наркотичні засоби, що в подальшому тягне за собою систематичність такого вживання та подальші непоправні наслідки, які можуть статись із особами, які вживають такі засоби.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги та вважає такими, що відповідають дійсності доводи захисника ОСОБА_8 , що підозрюваний реєстрацію та постійне місце проживання на території м. Одеси, позитивно характеризується в житті та побуті, а також має сім`ю: сестру та мати пенсіонерку, проте наголошує на тому, що зазначені обставини не виключають та не зменшують існування зазначених вище доведених органом досудового розслідування ризиків.
Що стосується тверджень сторони захисту про непомірність визначеної слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у таких межах, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При визначенні розміру застави, слідчий суддя врахував майновий та сімейний стан підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Окрім того, апеляційний суд критично сприймає посилання сторони захисту щодо хворобливого стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 . Так, відповідно до відповіді Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях від 26.04.2021, підозрюваний має стабільний стан здоров`я та за час перебування в установі не звертався за медичною допомогою.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в слідчому ізоляторі організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.
Положеннями наказу Міністерства юстиції України №460/5 від 18.03.2013 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.
Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання зазначеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 27.04.2021, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, продовжений строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.06.2021 включно, із визначенням розміру застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4