Справа № 307/1621/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.07.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/223/21 за апеляційною скаргою прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 19. 05. 2021.
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком на 60 діб - до 29. 07. 2021, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_8 у відповідності до ч. 5 ст. 194 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; в період часу з 23 по 06 год. не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого прокурора або суду.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17. 05. 2021 близько 14 год. ОСОБА_8 , знаходячись в смт. Буштино, Тячівського району, Закарпатської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, а саме з метою вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу проник через відчинені двері до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_9 , де зайшов до вітальної кімнати, звідки з дивану викрав жіночу сумку в якій знаходились грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) грн. та ключі до легкового автомобіля марки ВАЗ 211040 д. н. з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_9 .
Заволодівши жіночою сумкою з грошовими коштами в сумі 500 грн. та ключами від автомобіля, ОСОБА_8 вийшов з будинку та втік з місця злочину, привласнивши при цьому викрадені грошові кошти та ключ від транспортного засобу, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 500 (п`ятсот) грн.
Крім того, 17. 05. 2021 близько 14 год. ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись в смт. Буштино, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ 211040 державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 і який перебував у фактичному користуванні на підставі довіреності у ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу до вищевказаного автомобіля, який знаходився в смт. Буштино по вул. Головній біля будинку №312, всупереч волі законного користувача, не маючи права на користування даним транспортним засобом, незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ 211040 державний номерний знак НОМЕР_1 , скориставшись при цьому викраденими ключами від транспортного засобу, які знаходились у викраденій жіночій сумці ОСОБА_9 , та поїхав на автомобілі з місця злочину.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, проте, клопотання не містить доказів того, що з боку підозрюваного матиме місце перешкоджання встановленню істини в кримінальному провадженні і доказів цьому слідчим не надано, а наведені у клопотанні ризики, нічим не підтверджені. Також слідчий суддя вказав, що посилання слідчого на тяжкість кримінальних правопорушень як на підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою й не може слугувати обґрунтуванню ризику переховування підозрюваного від слідства та суду. У зв`язку з наведеним, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту та прийшов до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 19. 05. 2021 скасувати, постановити нову та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що поза увагою слідчого судді залишилось
те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжким, а також наявність ризиків того, що ОСОБА_8 , розуміючи невідворотність покарання за вчинений злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків вчиненого кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також на думку прокурора, слідчим суддею не враховано того факту, що вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 25. 09. 2015 ОСОБА_8 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03(три) роки із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням. Окрім того, ОСОБА_8 негативно характеризується, суспільно-корисною працею не займається, офіційного джерела доходів не має, міцні соціальні зв`язки також відсутні, що додатково свідчить про існування ризику продовження ним в подальшому вчинення інших кримінальних правопорушень. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 , що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства. Слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не дотримано вимог ст. ст. 177, 178 КПК України.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, захисника. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді від 19. 05. 2021 відповідає.
18. 05. 2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 19. 05. 2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, строком до 29. 07. 2021.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний
підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, ініціатора клопотання та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Обставини справи та дані про особу ОСОБА_8 свідчать, що зазначені ризики нічим не підтверджені, а одна лише тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється останній не може вважатись виключною підставою для попереднього ув`язнення підозрюваного.
Разом з тим, з урахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя дійшов правильного висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту в певний період доби. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя поклав на ОСОБА_8 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; в період часу з 23 по 06 год. не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого прокурора або суду.
Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 саме цього виключного запобіжного заходу колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали,
у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочинів та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні №7064/05 від 01. 06. 2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 19. 05. 2021 про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту в певний період доби строком на 60 діб - до 29. 07. 2021, щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді