Справа № 487/318/21
Провадження № 1-кс/487/2094/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000048 від 26.11.2020 за ознаками кримінального провадження, передбаченою ч. 2 ст. 415 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:
14.04.2021 року слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 26.11.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за №0000048 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив винести ухвалу про арешт майна, із забороною його відчуження та розпорядження, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме наступне майно: земельна ділянка, площею 2 га з кадастровим номером :02:001:0443, земельна ділянка площею 0,1343 га з кадастровим номером :01:001:0269, та 1/5 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належать земельні ділянки, площею 2 га з кадастровим номером :02:001:0443, площею 0,1343 га з кадастровим номером :01:001:0269, та 1/5 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . З метою забезпечення можливого позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, як родичам загиблих, особам, що отримали тілесні ушкодження та підприємству, що здійснювало ремонтні роботи виникли підстави для здійснення арешту майна, що належить ОСОБА_5 .

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

У провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження № 0000048 від 26.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , 26.11.2020 близько 15 години 20 хвилин, діючи з недбалістю, в порушення вимог ст.ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керуючи військової транспортною машиною - автомобілем МАЗ 6317 WP, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на 622 км автодороги Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка на території Новоархангельського району Кіровоградської області, рухаючись в світлу пору доби зі сторони м. Кропивницький в напрямку м. Умань, під час руху грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, в порушення п. 12.1 ПДР України не вибрав безпечну швидкість руху, чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, щоб не наражати на небезпеку інших учасників дорожнього руху та вірно оцінювати дорожню обстановку. Під час руху належно не прослідкував за дорожньою обстановкою, в результаті чого, вчасно не виявив коток дорожній HAMM HD110К, реєстраційний номер НОМЕР_3 та в порушення п.п. 12.3, 13.1 та 13.3 ПДР внаслідок недотримання безпечної швидкості руху, дистанції та бокового інтервалу між ним, допустив зіткнення з вказаним котком дорожнім, який здійснював ремонті роботи проїзної частини з подальшим наїздом на асфальтоукладача Vogele 07.192100-2, реєстраційний номер НОМЕР_4 та на дорожніх робітників ДС «Кром Груп» ОСОБА_6 , 1986 року народження, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які здійснювали ремонтні роботи з укладення асфальтного покриття. Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_5 та порушення ним вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 12.1, 12.3, 13.1 та 13.3 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з фактом дорожньо-транспортної пригоди.

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди: ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Будьонівск, Ставропольського району, Російська Федерація, працював дорожнім майстром на ДС «Кром Груп», проживав: АДРЕСА_2 , отримав тілесні ушкодження від яких помер у лікарні; ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження різних ступенів тяжкості та був доставлений до медичного закладу охорони здоров`я.

27.11.2020 о 02 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано, в порядку ст. 208 КПК України.

27.11.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а вже 20.01.2021 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 415 КК України.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з приписами ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку, площею 2 га з кадастровим номером :02:001:0443, земельну ділянку площею 0,1343 га з кадастровим номером :01:001:0269, та на 1/5 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1