Справа № 626/1245/18
Провадження № 1-кп/626/8/2021
УХВАЛА

17 травня 2021 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красноградського районного суду матеріали кримінального провадження № 0000075 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванівське Красноградського району Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта базова загальна середня, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого Красноградським районним судом Харківської області 24 квітня 2018 року за ч.1 ст.122 КК України до 1 року обмеження волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2018 року до Красноградського районного суду Харківської області з Первомайської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудового розслідування за № 0000075за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Згідно обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 02 лютого 2018 року о 22-й годині , маючи неприязні стосунки із ОСОБА_5 , діючи із прямим умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, прийшов до його двору за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачений ОСОБА_4 без дозволу ОСОБА_5 через хвіртку загорожі зайшов на територію домоволодіння, де з хуліганських мотивів викрутив лампи освітлення, встановлені при вході до житлового будинку та будівлі гаражу. Після того як ОСОБА_4 вийшов із території домоволодіння, він зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зробили йому зауваження з приводу його хуліганських дій. Не реагуючи на зауваження , продовжуючи свої хуліганські дії ще з більшою активністю, обвинувачений, грубо порушуючи громадський порядок, почав голосно викрикувати нецензурну лайку, а також погрози спалити автомобіль та житловий будинок ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , діючи із особливою зухвалістю, почав вчиняти дії з метою повторного проникнення до території домоволодіння ОСОБА_5 шляхом відчинення хвіртки паркану. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стримували обвинуваченого, який завдавав удари ногами по хвіртці і при цьому безпричинно висловлювався нецензурною лайкою. Вказані дії ОСОБА_4 тривали близько 20-30 хвилин.
Також ОСОБА_4 , продовжуючи вчиняти хуліганські дії, діючи із особливою зухвалістю, демонструючи зневагу до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моралі, взяв у себе вдома бензопилу, підійшов до паркану домоволодіння, що на праві спільної власності належить ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , та в присутності ОСОБА_8 бензопилою почав різати паркан домоволодіння, на зауваження ОСОБА_4 не реагував. Крім того ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, підійшов до території домоволодіння ОСОБА_5 та бензопилою поспилював гілки фруктових та декоративних дерев, що росли поблизу двору. Свої дії ОСОБА_4 супроводжував погрозами спалити автомобіль ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, демонструючи пляшку із легкозаймистою речовиною, перебував поруч з двором ОСОБА_5 , викрикував нецензурну лайку та погрози спалити автомобіль і будинок, після чого облив легкозаймистою речовиною хвіртку паркану, яким загороджене домоволодіння ОСОБА_5 , потім пролив її по землі вздовж автомобіля ВАЗ 2109, що належить ОСОБА_11 та підпалив розлиту легкозаймисту суміш, потушену снігом присутнім ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 .
ОСОБА_4 , не припиняючи вчинення хуліганських дій, не реагуючи на зауваження , грубо порушуючи громадський порядок, пішов до причепу трактору, що був розташований неподалік території домоволодіння ОСОБА_5 та облив легкозаймистою речовиною колесо причепу трактору та підпалив його, але воно відразу потухло. О 23-й годині ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість прибуття працівників поліції, погрожуючи продовжити свої протиправні дії, залишив місце події.
03 лютого 2018 року близько 02-ї години ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, проник на територію домоволодіння родини ОСОБА_12 , після чого зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 та, діючи із особливою зухвалістю, кидав сніжки у вікна будинку. Після цього обвинувачений ОСОБА_13 припинив свої хуліганські дії та пішов з території домоволодіння ОСОБА_5 у невідомому напрямі.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі статті 49 КК України.

Обвинувачений, потерпілий, прокурор не заперечували проти задоволення заявленого клопотання .

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законодавством України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України є кримінальним проступком, його було вчинено 02 лютого 2018 року, тобто трирічний строк для притягнення особи до відповідальності станом на 17 травня 2021 року минув, при цьому обставини, що зупиняли чи переривали строки притягнення до кримінальноївідповідальності, відсутні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності з цієї підстави судам необхідно враховувати, що процесуальні дії не можуть припиняти перебіг строків давності. Так в ухвалі колегії суддів Першої судової палати ККС від 22травня 2018 року (справа №665/2387/14-к, провадження №51- 240км18), зазначено, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальний проступок чи злочин певного ступеня тяжкості.

Строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Тому суд зауважив, що якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо неї.

Що ж до можливого зупинення перебігу строків давності потрібно враховувати чи дійсно особа ухилялася від слідства чи суду. Колегія суддів Першої судової палати ККС у постанові від 19червня 2018року (справа №659/234/16-к, провадження №51-58км17) вказала, що з`ясовуючи, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила кримінальне правопорушення. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) висловилася щодо кримінально-правової оцінки частої подачі клопотань про відкладення судових засідань в контексті ухилення особи від слідства і суду. Так у вказаному рішенні Велика Палата зазначила, що відкладення судових засідань за клопотаннями сторін або ж з інших причин не є ухиленням від слідства і суду та не може бути підставою для зупинення перебігу давності відповідно до ст. 49 КК.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбаченихч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (Постанова ВС/ККС № 345/2618/16-к від 19.11.2019).

ВП ВС у постановівід 17 червня 2020 року (справа№598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

У постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, ним та його захисником подане відповідне клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке повністю підтримано обвинуваченим.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних проступків , а тому клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених ст.49 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.296 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Відповідно дост. 49 КК України, керуючись ст. ст.284-286,370-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.296 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.296 КК України- закрити.

Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового засідання можуть отримати копію ухвали в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя