ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/129/21 Номер провадження 11-кп/814/592/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава кримінальне провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, та з врахуванням даних, що характеризують засудженого, не вбачається, що останній досяг ступеню виправлення за якого до нього може бути застосовано умовно дострокове звільнення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу суду, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою вирішити питання щодо застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання. При цьому вказує, що за час відбування покарання позитивно себе зарекомендував, працевлаштований, позитивно характеризується, має 12 заохочень, дотримується встановлених правил розпорядку та поведінки, і вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали судового провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення та доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання застосовується після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 25.11.2011 Балаклійського районного суду Харківської області за ст. ст. 115 ч.1, 185 ч.1, 70 ч.1 КК України на 11 років 6 місяців позбавлення волі. За ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.02.2016р. зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.03.2011 по 29.03.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 12.08.2020р. засудженому замінено покарання за ч.1 ст. 185 КК України з 4 років позбавлення волі на 4 роки обмеження волі (а.о.с. 13-16, 22, 33 т.1)
Початок строку покарання 26 березня 2011 року. Кінець строку покарання 23 вересня 2021 року.
Таким чином, на момент звернення до суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 відбув ѕ строку призначеного судом покарання та підпадає під дію ст. 81 КК України.
Поряд із цим, судом враховано, що засуджений ОСОБА_7 за період відбуття покарання в місцях позбавлення волі мав 12 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, в той час 10 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, останній раз 13.06.2018. З 10.09.2020 відбуває покарання в Машівській ВК (№9) характеризується позитивно, працевлаштований робітником із заготівлі дров, до виконання робіт із благоустрою відноситься з розумною ініціативою, дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом, з іншими засудженими підтримує рівні взаємовідносини, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу, вину у скоєному злочині визнає, вирок вважає справедливим, виконавчі листи не надходили, що підтверджується характеристикою та довідкою про стягнення та заохочення (а.с. 15-18).
З вироку суду вбачається, що ОСОБА_7 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, його злочинні дії привели до смерті однієї людини, стягнуто з засудженого на користь потерпілої 103035, 00 грн в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.о.с. 13-16 т.1).
Судом взято до уваги й те, що з особової справи засудженого вбачається, що з десяти разів він п`ять притягувався до дисциплінарної відповідальності, шляхом поміщення до ДІЗО, зокрема: за паління на спальному місці, за порушення антисанітарних норм, за самовільне залишення робочого місця, за перешкоджання особистому обшуку, за вживання продуктів бродіння. Також двічі оголошувалися догани за порушення розпорядку дня у ДІЗО, а крім цього, перше стягнення було оголошено за ухилення від праці.
Окрім цього, місцевим судом врахована довідка ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№9), з якої вбачаєтья, що засуджений працював у цій установі в січні 2021 року (а.с. 19).
Місцевий суд врахував долучені до матеріалів справи докази.
Беручи до уваги встановлені судом відомості, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого та вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є передчасним.
Отже, надаючи оцінку наведеним обставинам в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування щодо засудженого положень ст. 81 КК України.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог скарги засудженого, колегія суддів виходить також й з того, що ОСОБА_7 відбуває покарання, зокрема, за вчинення злочину, який відповідно до ст. 12 КК України вважається особливо тяжким, має 10 стягнень, тому наявність 12 заохочень, сама по собі не є доказом того, що засуджений довів своє виправлення, а довідка про вагітність ОСОБА_8 , яка є дружиною зі слів засудженого, наказ про її працевлаштування та довідка про склад сім`ї ОСОБА_9 , долучені до матеріалів провадження, свідчать лише про соціальні зв`язки засудженого, та не є належними доказами на підтвердження факту наявності підстав для його умовно-дострокового звільнення.
Доводи засудженого про ненадання судом належної оцінки особі засудженого, колегія суддів розцінює як безпідставні. Як видно з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання установи.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, за доводами апеляційної скарги, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4