Провадження №: 1-кс/755/3315/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" серпня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002270 від 01.08.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с Росіянівка, Фрунзівського р-ну, Одеської обл., громадянину України, непрацюючому, з професійно-технічною освітою, неодруженому, непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у місті Києві, раніше судимому:
-23.09.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.187 КК України, до 7 років 8 місяців позбавлення волі,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .
Клопотання обґрунтоване тим, ОСОБА_4 , 31.07.2021 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись на території стадіону спеціалізованої школи №65 з поглибленим вивченням іноземної мови, що розташована за АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_8 2008 р.н. та в цей час у нього виник злочинний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, обравши об`єктом свого злочинного посягання належне майно потерпілого ОСОБА_8 2008 р.н.
Реалізуючи свої злочинний умисел, ОСОБА_4 , підійшов до малолітнього ОСОБА_8 та погрожуючи застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я неповнолітнього потерпілого, що виразилось у демонструванні в руці ножа, який наставив ОСОБА_4 у напрямку ОСОБА_8 , тим самим здійснив напад на потерпілого. Подолавши таким чином волю до опору з боку потерпілого, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, погрожуючи застосувати насильство, яке виражалось у демонструванні предмета схожого на ніж, став вимагати від малолітнього ОСОБА_8 , належний йому мобільний телефон. В цей час, ОСОБА_8 сприйнявши погрози ОСОБА_4 за реальну загрозу своєму здоров`ю, побоюючись фізичної розправи з його боку, не став чинити опору.
Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 подолавши таким чином волю до опору з боку малолітнього потерпілого, під погрозою ножа, змусив передати ОСОБА_8 мобільний телефон марки ОPPO A-52 вартістю 5000 гривень, яким в подальшому і заволодів. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку на вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_4 , 31.07.2021 року, приблизно о 21 годині 10 хвилин, знаходячись на території стадіону спеціалізованої школи №65 з поглибленим вивченням іноземної мови, що розташована за АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_9 2009 р.н., який їхав на велосипеді та в цей час у нього виник корисливий умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, обравши об`єктом свого злочинного посягання велосипед потерпілого ОСОБА_9 .
Реалізуючи свої злочинний умисел, ОСОБА_4 , підізвав до себе малолітнього ОСОБА_9 та погрожуючи застосування насильства, яке виразилось у погрозі негайного заподіяння ножем йому тілесного ушкодження, тим самим здійснив напад на потерпілого. Подолавши таким чином, волю до опору з боку потерпілого, ОСОБА_4 з корисливих мотивів продовжив погрожувати застосуванням насильства, став вимагати від ОСОБА_9 , щодо передачі належному йому велосипеду. В цей час, ОСОБА_9 , сприйнявши погрози ОСОБА_4 за реальну загрозу своєму здоров`ю, побоюючись фізичної розправи з його боку, не став чинити опору.
Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 подолавши таким чином волю до опору з боку потерпілого, під погрозою застосування фізичного насильства, змусив передати малолітнього ОСОБА_9 , велосипед марки Оптіма Амулет вартістю 6200 гривень, на якому були встановлені крила вартістю 520 гривень, пляшка для води вартістю 200 гривень та антикрадійний навісний замок вартістю 570 гривень. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 7490 грн.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.187 КК України.
01.08.2021 року о 18 годині 21 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України відразу після вчинення кримінального правопорушення.
02.08.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами - допиту потерпілих та свідків, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, особистого обшуку затриманого та іншими доказами в їх сукупності.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та його захисника, які просили обрати більш м?який запобіжний захід не пов?язаний із триманням під вартою, доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступного.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.
Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Із досліджених матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, враховуючи дані про особу підозрюваного, який не працює, неодружений, без постійного місця проживання у місті Києві, раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічне кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав визначати розмір застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ.
Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_4 не більше 60 днів з моменту його затримання до 29 вересня 2021 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя