Справа № 446/2774/15-к
Провадження № 1-кп/444/50/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

номер кримінального провадження 0000700, внесеного 25.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Добротвір, Кам"янка-Бузького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, освіта середня, раніше не судимого, перебуваючого на військовій службі за контрактом, інваліда 2-ї групи, пенсіонера - інваліда війни, учасника АТО, військовозобов"язаного, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Кам"янка-Бузьким РВ ГУМВС України у Львівській області 12.08.2011 року; паспорт № НОМЕР_2 виданий 02.09.2019 року, орган, що видав 1420; ІПН НОМЕР_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 20 жовтня 2014 року близько 23 години 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення хуліганських дій групою осіб, умисно грубо порушив громадський порядок, який виразився у тому, що ОСОБА_6 діючи в групі осіб з ОСОБА_10 (який вироком Радехівського районного суду Львівської області від 26.11.2015 року визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України) висловлюючи зневагу до існуючих норм поведінки у суспільстві та моралі, з метою самоутвердження за рахунок інших осіб, протиставляючи себе іншим громадянам, під час руху в автомобілі марки «ЗАЗ» моделі «Віда», р.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_11 , знаходячись по вулиці Підлісна в селі Сілець Кам`янка-Бузького району Львівської області, вчинили хуліганські дії, які полягали у тому, що ОСОБА_6 перебуваючи в салоні вище вказаного автомобіля на задньому сидінні, за допомогою колюче-ріжучого предмету безпричинно наніс ОСОБА_11 один удар в область передньої поверхні шиї, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження, та намагаючись припинити опір потерпілого висловив словесну вимогу до ОСОБА_10 який в той час перебував на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля «ЗАЗ» моделі «Віда», номерний знак НОМЕР_4 , щоб останній тримав руками потерпілого за нижні кінцівки, що зробити йому не вдалось через активний опір ОСОБА_11 . Намагаючись припинити опір потерпілого ОСОБА_11 .. ОСОБА_10 безпричинно наніс множинні удари руками потерпілому в ділянку живота, однак обороняючись від протиправних дій, потерпілий ОСОБА_11 вимушений був застосувати по відношенню до ОСОБА_6 та ОСОБА_10 балон із сльозогінним газом, чим припинив вчинення по відношенню до себе хуліганські дії.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження.

Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи.

Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками.

Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні, після розяснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини у вчиненні кримінального правопорушення, свою вину визнав повністю. У вчиненому розкаюється, просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у звязку із застосуванням до нього Закону України "Про амністію у 2016 році" та на підставі ст. 248 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не прибув, однак надав на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності. Щодо призначення покарання ОСОБА_6 покладається на думку суду, однак просить його суворо не карати.
Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_6 .
Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 296 КК України, так як він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні предявленого йому кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 296 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_6 згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також бере до уваги особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, на утриманні має одну малолітню дитину, перебуває на військовій службі за контрактом, являється інвалідом 2-ї групи, пенсіонером - інвалідом війни, учасником АТО.

Обставини, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК Україниє вчинення правопорушення в стані алкогольного спяніння.
Крім цього, суд, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 за місцем праці характеризуються позитивно, раніше не судився, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину.

Санкцією ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_6 слід обрати в межах санкції статті за якою він судиться у виді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

З копії посвідчення № НОМЕР_5 виданого Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України 19.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_6 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій теритрії України.

З копії довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 22.04.2015 року за № 1492 вбачається, що така видана солдату ОСОБА_6 про те, що він дійсно в період з 12.08.2014 року по цей час безпосередньо бере участь в антитерористичній операції (бойових діях), забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській області. Підстава: наказ керівника сектору "А" від 11.11.2014 року № 111.

Внаслідок викладеного суд вважає, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 296 КК України та засудити на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.

Речові докази, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Кам"янка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області, а саме:

- два чохли заднього сидіння автомобіля, які упаковано в спец-пакет № 1940349, горловина якого обмотана ниткою та скріплена біркою з відбитком печатки "Відділ судово-медичної імунології» - повернути потерпілому ОСОБА_11 ;
- камуфляжні штани та куртку, які упаковано в картонну коробку, яка обмотана клейкою стрічкою та скріплена біркою з відбитком печатки "Відділ судово-медичної імунології» - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;
- куртку ОСОБА_11 , яка упакована в картонну коробку, яка обмотана клейкою стрічкою та скріплена біркою з відбитком печатки «Відділ судово-медичної імунології» повернути потерпілому ОСОБА_11 ;
- оптичний диск DVD-R з наявною на ньому інформацією про зв`язок абонентського номеру телефону оператора мобільного звязку ТзОВ «Астеліт» НОМЕР_6 , яким ОСОБА_6 користувався під час скоєння кримінального правопорушення - залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1