Дата документу 23.06.2021 Справа № 318/2439/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/2439/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/444/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 29 березня 2021 року, якою залишено без задоволення його скаргу на рішення про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

3 грудня 2020 року до Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Кам`янсько-Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області про закриття кримінального провадження №0000055 від 22 липня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 29 березня 2021 року було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 з тих підстав, що слідчим було вжито усіх належних заходів для належної перевірки заяви ОСОБА_6 , при цьому зазначив, що під час досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження долучено вирок Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 травня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_7 дійсно на момент вчинення ним вбивства ОСОБА_8 мав на меті вбити іншу особу, а саме, ОСОБА_6 , однак в темний час доби сплутавши останнього з іншою особою, вбив ОСОБА_8 і згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винним та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, які засуджений відбув у повному обсязі, а тому на підставі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує про те, що 29 березня 2021 року судом першої інстанції прийнято злочинне рішення.

Зазначає, що суддя першої інстанції виніс завідомо неправдиве рішення.

Просить витребувати матеріали кримінального провадження №6000055 щодо оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

14 травня 2021 року до Запорізького апеляційного суду від ОСОБА_6 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він вказує, що всі факти зазначить у судовому засіданні.

Просить зобов`язати відділ поліції м. Енергодара внести відомості до ЄРДР або скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтримав подану ним апеляційну скаргу, зазначив, що не було проведено слідчих дій, він не був допитаний ні в якому процесуальному статусі, зокрема в якості потерпілого, а тому не міг надати докази, у зв`язку із чим були порушені вимоги ст. 24 КПК України.

Повідомлені належним чином прокурор та представник органу досудового розслідувнаня до судового засідання апеляційного суду не з`явились, із заявами про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не звертались.

Враховуючи наведене та з урахуванням приписів ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає, що неприбуття вказаних сторін не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, заявника ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Апеляційний суд вважає, що слідчий провів усі необхідні слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних слідчим доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 України, що стало безпосередньою підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так, згідно постанови слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 22 липня 2020 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000055 від 23 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 3-4).

Із вказаної постанови слідчого вбачається, що до Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області надійшла ухвала Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 березня 2020 року щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 6 жовтня 2019 року, в якій останній вказує про те, що 21 листопада 2010 року ОСОБА_7 хотів вбити його, однак сплутавши з іншою особою вбив ОСОБА_8 .

Також із матеріалів скарги випливає, що згідно вироку Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 травня 2011 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років, які засуджений відбув у повному обсязі.

Зі змісту вищезазначеного вироку вбачається, що ОСОБА_7 дійсно на момент вчинення ним вбивства ОСОБА_8 мав на меті вбити іншу особу, а саме ОСОБА_6 , однак в темний час доби сплутавши ОСОБА_6 з іншою особою, вбив ОСОБА_8 .

В своїй скарзі до суду першої інстанції ОСОБА_6 просить відкрити кримінальне провадження та вважає себе потерпілим, оскільки ОСОБА_7 мав умисел саме на його вбивство.

Так, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КПК України передбачає кримінальну відповідальність за замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, що не залежали від волі винного.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як випливає із постанови Пленуму Верховного суду України від 02.07.2004 року №13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», вирішуючи питання про визнання особи потерпілим, суддя або суд має з`ясувати, яку конкретно шкоду заподіяно їй злочином (моральну, фізичну чи майнову), і зазначити це в постанові або ухвалі. У справі про незакінчений злочин особа визнається потерпілим за умови фактичного заподіяння їй моральній, фізичній або майнової шкоди.

Так, як випливає із вироку Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 травня 2011 року ОСОБА_7 своїми діями заподіяв смерть ОСОБА_8 .

При цьому, із постанови про закриття кримінального провадження від 22 липня 2020 року вбачається, що опитаний під час досудового розслідування ОСОБА_7 пояснив, що жодних активних дій спрямованих на заподіяння смерті ОСОБА_6 він не вчиняв (а.с. 3-4).

Тобто вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, в якому вироком суду від 26 травня 2011 року встановлені всі фактичні обставини не було заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди.

Крім того, із постанови слідчого від 22 липня 2020 року вбачається, що в матеріалах кримінальної справи №5661022 за обвинуваченням ОСОБА_7 міститься постанова слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом замаху на вбивство ОСОБА_6 через відсутність складу злочину в діях ОСОБА_7 , яка не була скасована та має юридичну силу.

Відтак, вказані в скарзі ОСОБА_6 обставини вже були предметом розгляду на досудовому розслідуванні кримінальної справи №5661022 відносно ОСОБА_7 .

Згідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вказаний принцип окрім Основного Закону закріплений серед іншого і в ч. 1 ст. 19 КПК України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі обвинуваченим або покараним за кримінальне правопорушення, за яким він був виправданий або засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

Таким чином, проведення такої слідчої дії, як допит ОСОБА_6 , що є його доводам в апеляційній скарзі, не вплинув би на закриття кримінального провадження, оскільки вироком суду, який набрав законної сили, ОСОБА_7 був вже засуджений за скоєний ним злочин, обставини якого оспорює апелянт.

Таким чином, слідчим ОСОБА_9 проведено необхідний комплекс слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, однак, факт замаху на вбивство ОСОБА_6 не знайшов свого об`єктивного підтвердження.

Враховуючи, що слідчим суддею прийнято правильне за суттю рішення, апеляційний суд, з огляду на повноваження надані ч. 3 ст. 407 КПК України, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 29 березня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на рішення про закриття кримінального провадження, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4