ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/1713/19
Номер провадження 11-кп/819/866/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: продовження запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретаря ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0002764 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.07.2021 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.07.2021 продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на 60 днів до 18.09.2021 включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій вказує про те, що у своєму клопотанні прокурор вже понад два роки та сім місяців висловлює суду лише припущення відносно обвинувачення та ризиків, а суд повинен був відмовити прокурору у задоволенні клопотання та витребувати належні докази того, що є ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Вказує на незаконність доказів його вини, які були добуті працівниками Новокаховського ВП ГУНП відносно нього шляхом морального та фізичного тиску, тому відмовляється від своїх попередніх показань.

Також заявляє про свою непричетність до цієї справи.

Просить ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.07.2021 скасувати, постановити нову ухвалу та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, в судових дебатах залишився на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 422-1 КПК України до суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

21.07.2021 судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 днів до 18.09.2021 включно.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого впливу на потерпілу та свідків, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.

Крім того, оскільки судовий розгляд кримінального провадження триває, є необхідність в дослідженні обставин по справі, а тому неможливо завершити судовий розгляд з ухваленням судового рішення по суті до закінчення строку дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яке законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Колегія суддів звертає увагу на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також на дані про особу обвинуваченого, і ці обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно нього, перебуваючи на свободі, він може вчинити активні дії щодо переховування від суду, незаконно впливати на свідків, допит яких на даному етапі судового розгляду не завершено, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення і які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, як про те вказує в апеляційній скарзі обвинувачений.

Таким чином, колегія суддів враховує, суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , зокрема, проти здоров`я та життя особи, що є найвищою соціальною цінністю відповідно до ст.3 Конституції України, а тому саме продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження право особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на вищевикладене, твердження апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно нього є непереконливими.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі всебічно з`ясованих обставин дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, а саме у виді домашнього арешту, як про те просить в апеляційній скарзі обвинувачений, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Що стосується доводів обвинуваченого про незаконність доказів його вини, які були добуті працівниками Новокаховського ВП ГУНП відносно нього шляхом морального та фізичного тиску, а також про непричетність його до цієї справи, то на цій стадії судового розгляду суд не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінальних правопорушень, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність чи недоведеність винуватості обвинуваченого, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні злочинів, де перевіряється наявність ризиків та необхідність продовження застосування щодо неї обмежувального заходу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Під час вивчення матеріалів провадження будь-яких фактів порушення конституційних прав обвинуваченого на свободу та особисту недоторканість, затягування судового розгляду кримінального провадження, як про те вказує апелянт, колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.07.2021 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .