Справа № 947/3959/21
Провадження № 1-кс/947/7468/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001193 від 13.10.2020 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, рома, громадянина Республіки Молдова, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини особисту волю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, разом із іншими невстановленими особами за попередньою змовою між собою, вирішив зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Республіки Франція в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягнення у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Республіки Франція з проханням надати їм правовий статус біженців, мотивуючи його недостовірною та вигаданою інформацією про нібито побоювання стати в Україні жертвами переслідувань за ознаками національності, належності до певної соціальної групи, політичних переконань тощо, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Республіки Франції, що відповідно до законодавства Республіки Франція призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця, на час проведення відповідної перевірки обґрунтованості підстав для надання такого статусу, розробивши при цьому план та алгоритм дій, для реалізації своєї злочинної діяльності, відомий всім учасникам групи.
Відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану вкінці вересня 2020 року ОСОБА_6 , виконуючи роль вербувальника, прибув до с. Сінне Подільського району, Одеської області, де зустрівся із раніше не знайомим йому потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (анкетні дані засекречені, відповідно до постанови про застосування заходів безпеки, щодо осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві). В ході бесіди із потерпілим ОСОБА_6 усвідомлюючи, що останній знаходиться в скрутному матеріальному становищі, має на утриманні неповнолітніх дітей та шукає заробіток, тобто перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повною мірою усвідомлювати свої дії, реалізуючи свій умисел, останній запропонував потерпілому ОСОБА_8 отримати грошові кошти в сумі 250 євро за поїздку до Республіки Франція, вказавши на вигідні умови пропозиції, однак не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде здійснити останньому за вказану грошову винагороду, таким чином створивши у потерпілого хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, скориставшись при цьому його скрутним матеріальним становищем, та домігся його добровільної згоди на переміщення до Республіки Франція.
Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій намір, достеменно знаючи про відсутність у ОСОБА_8 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, надав потерпілому грошові кошти для оформлення вказаного документа за прискореною процедурою, чим встановив психологічний контроль над останнім.
В подальшому, вкінці жовтня 2020 року ОСОБА_6 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, повідомив телефонним зв`язком потерпілого ОСОБА_8 про необхідність прибуття до м. Балта Одеської області, звідки ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію злочинного плану, виконуючи роль, яка полягала в організації переміщення потерпілого до м. Мелен Ресубліки Франція, встановив над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та 30.10.2020 разом із потерпілим вирушив потягом до Республіки Франція.
В подальшому ОСОБА_9 , використовуючи підневільний стан потерпілого, який проявився в неможливості самостійно покинути межі Республіки Франція, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставив того до м. Мелен, з метою організації звернення до компетентних держаних органів для отримання ним статусу біженця під вигаданою легендою про нібито побоювання стати в Україні жертвою збройного конфлікту на сході України, задля подальшого отримання потерпілим банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Республіки Франції є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Республіки Франція.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_6 в період часу з 30.10. по 17.11.2020 (точного дати в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Республіки Франція, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернувся до компетентних держаних органів із заявою про отримання ним статусу біженця під вигаданою ОСОБА_6 легендою, яку він запам`ятав заздалегідь, про нібито побоювання стати в Україні жертвою збройного конфлікту на сході України та отримав банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку ОСОБА_6 відібрав у потерпілого з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Окрім цього, невстановлена в ході досудового слідства особа за попередньою змовою із ОСОБА_6 відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану у вересні 2020 року (точний час в ході слідства не встановлено) виконуючи роль вербувальника, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , зустрілася із раніше не знайомою їй потерпілою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході бесіди з якою невстановленій досудовим слідством особі стало відомо, що остання знаходиться в скрутному матеріальному становищі, має на утриманні неповнолітніх дітей та шукає заробіток, тобто перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повною мірою усвідомлювати свої дії, реалізуючи свій умисел, невстановлена в ході досудового слідства особа запропонувала потерпілій ОСОБА_10 отримати грошові кошти в сумі 250 євро за поїздку до Республіки Франція, вказавши на вигідні умови пропозиції, однак не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде здійснити останній за вказану грошову винагороду, таким чином створивши у потерпілої хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, скориставшись при цьому її скрутним матеріальним становищем, та домоглася її добровільної згоди на переміщення до Республіки Франція.
В подальшому невстановлена досудовим слідством особа реалізуючи спільний із ОСОБА_6 умисел, здійснила дії направлені на оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_10 , при цьому заплативши кошти за прискорену процедуру оформлення вказаного документа чим встановила психологічний контроль над останньою.
В подальшому, вкінці жовтня 2020 року (точний час та дата в ході досудового слідства не встановлена) невстановлена в ході досудового слідства особа, повідомила потерпілу про необхідність прибуття на зупинку громадського транспорту на автодорозі сполучення м. Подільськ м. Балта, зазначивши, що там її зустріне ОСОБА_6 та невстановлена в ході слідства особа на ім`я ОСОБА_11 .
Наступного дня потерпіла, перебуваючи в уразливому стані та знаходячись під психологічним контролем невстановленої в ході слідства особи, виконуючи вимоги останньої, прибула за визначеною адресою, звідки ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію злочинного плану, виконуючи роль, яка полягала в організації переміщення потерпілої до м. Мелен Ресубліки Франція, встановив над потерпілою контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останньої, та 30.10.2020 разом із потерпілим вирушив потягом до Республіки Франція.
В подальшому ОСОБА_10 використовуючи підневільний стан потерпілої, який проявився в неможливості самостійно покинути межі Республіки Франція, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставив ту до м. Мелен, з метою організації звернення до компетентних держаних органів для отримання нею статусу біженця під вигаданою легендою, задля подальшого отримання потерпілою банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Республіки Франції є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Республіки Франція.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_6 в період часу з 30.10. по 18.11.2020 (точного дати в ході слідства не встановлено), ОСОБА_10 перебуваючи в м. Мелен Республіки Франція, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернулася до компетентних держаних органів із заявою про отримання нею статусу біженця під вигаданою ОСОБА_6 легендою, яку він запам`ятав заздалегідь та отримав банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку ОСОБА_6 відібрав у потерпілої з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Оскільки на теперішній час в рамках даного кримінального провадження не зменшилися ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, а завершити досудове розслідування не видається за можливе з об`єктивних причин, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного.
2. Позиції учасників судового засідання.
Прокурори в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримали у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надав характеризуючи матеріали, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави, вказавши, що прокурором не доведені ризики, які б вказували на те, що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, захисник долучив витяг з протоколу загальних зборів Одеського обласного ромського конгресу, відповідно до якого члени організації просили змінити ОСОБА_6 запобіжний захід, у зв`язку із його позитивною характеристикою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України.
12.04.2021 року відносно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
19.05.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України, за кваліфікуючими ознаками:
- вербування та переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану, за попередньою змовою групою осіб;
- переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану, за попередньою змовою групою осіб.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України.
Крім того, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.04.2021 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
28.05.2021 року підозрюваному ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.06.2021 року, із визначенням розміром застави в розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень.
Так, слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України, які є особливо тяжкими, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги, також суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування та суду, оскільки слідчим суддею надавався дозвіл на затримання останнього, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, продовжує існувати.

Ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні продовжує існувати, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Наведені обставини свідчать про продовження існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, направлених на незаконний вплив на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_6 активні дії щодо впливу на потерпілих та свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки жоден з потерпілих та свідків безпосередньо судом допитаний не був, а показання, що надавалися на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Слідчий суддя також бере до уваги обставини кримінальних правопорушень, зокрема, кількість епізодів, корисливий характер вказаних кримінальних правопорушень, а також те, що підозрюваний ОСОБА_6 не працює, тобто не має постійного джерела прибутку та офіційного заробітку, слідчий суддя приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..

4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2021 року, строк досудового розслідування кримінального провадження №0001193 від 13.10.2020 року було продовжено до 13.09.2021 року, оскільки за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема, для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне: допит підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; додатковий допит підозрюваних ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ; отримати тимчасовий доступ до інформації яка зберігається в операторів мобільного зв`язку за номерами мобільних телефонів підозрюваних та потерпілих; провести аналіз вилученої у операторів мобільного зв`язку інформації; встановити та допити осіб, в якості свідків; провести одночасні допити двох та більше осіб; надіслати запит про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Республіки Франція; отримати висновки експертів за результатами проведення експертних досліджень; отримати тимчасовий доступ до відомостей, які можуть становити банківську таємницю, зокрема до банківських рахунків підозрюваних, а також до рухів по рахункам за якими закріплені вилучені в ході обшуків банківські картки; призначити та провести психолого-психіатричні експертизи відносно потерпілих, з метою встановлення уразливого стану останніх; отримати тимчасовий доступ до інформації із інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан»; отримати тимчасовий доступ тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться в володінні Головного управління ДМС в Одеській області, щодо підозрюваних та потерпілих; провести розсекречення матеріалів проведених негласних (слідчих) розшукових дій; повідомити підозрюваним про підозри в кінцевій редакції; виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжних заходів у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваною обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
4.5. Вирішення питання щодо розміру застави.
В частині визначеного ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.05.2021 року розміру застави, слідчий суддя зазначає, що враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, обставини вчинення кримінальних правопорушень, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення таких кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у їх вчиненні, беручи до уваги, встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001193 від 13.10.2020 року - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 07.08.2021 року, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".
Розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень залишити без змін.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1