Справа № 344/2752/21
Провадження № 1-кс/344/1079/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про визнання протиправною бездіяльності заступника прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей, вказаних у його заяві про кримінальне правопорушення, в якій просив зобов`язати прокурора внести до ЄРДР відомості, вказані у його заяві від 09.02.2021 року щодо факту вчинення кримінальних правопорушень працівниками правоохоронних органів за ст. 374 ч.2, ст. 364 ч.3, ст. 373, ст. 127, ст. 162 ч.2 КК України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, просив в задоволенні скарги відмовити.

Проаналізувавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши зміст скарги та надані документи, матеріали наглядового провадження, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

При цьому, системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 09.02.2021 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 із заявою (отримано Івано-Франківською обласною прокуратурою 15.02.2021 р.), в якій зазначив про неправомірні, за його твердженнями, дії слідчого Городенківського відділення поліції та прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури під час процедури його затримання, пов`язані, зокрема, з не наданням йому захисника, незаконним проведенням обшуку його володіння (фактично, незаконним проникненням), нанесенням побоїв та просив, зокрема, внести відповідні відомості до ЄРДР за ст. 374 ч.2, ст. 364 ч.3, ст. 373, ст. 127, ст. 162 ч.2 КК України.

Як зазначив прокурор в судовому засіданні, оскільки таке звернення ОСОБА_3 до органу прокуратури є повторним, з приводу чого йому неодноразово надавалися відповіді про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, у зв`язку з цим відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , не вносились.

Крім того, прокурором надано суду копії судових рішень, зі змісту яких вбачається, що станом на даний час кримінальне провадження №0000052 по обвинуваченню ОСОБА_3 , в якому здійснювалось затримання ОСОБА_3 (з приводу чого ним подано дану скаргу) перебуває на розгляді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Разом з тим, на думку ОСОБА_3 , не внісши зазначені ним у його заяві від 09.02.2021 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочавши розслідування, орган досудового розслідування порушив вимоги КПК України, допустивши бездіяльність.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

В той же час, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3 від 09.02.2021 року, а також з його пояснень в судовому засіданні, в даній заяві ОСОБА_3 не навів достатній перелік обставин, які могли б свідчили про вчинення кримінального правопорушення працівниками Городенківського відділення поліції та Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури, не надав та не навів належних доказів на підтвердження своїх доводів.

Питання щодо належності та допустимості доказів, їх оцінки (відповідних протоколів затримання та обшуку), які зібрані в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , яке на даний час перебуває на розгляді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, є прерогативою саме даного суду на відповідній стадії судового розгляду.

Відтак, на думку слідчого судді, скарга ОСОБА_3 є передчасною.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що з аналогічними скаргами ОСОБА_3 вже звертався до суду, і його доводам слідчими суддями вже було надано відповідну правову оцінку, у зв`язку з чим відмовлено у їх задоволенні (ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2020 у справі №344/16175/20, ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.01.2021 року у справі №344/121/21, ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.02.2021 року провадження №1-кс/344/658/21).

Згідно з практикою Європейського Суду одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах:Sovtransavto Holding v. Ukraine,№48553/99, п. 77, від 25 липня 2002 року;Ukraine-Tyumen v. Ukraine, №22603/02, п. 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine) №24465/04 одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020 у справі № 3-180/2018(1644/18).

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.03.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1