ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3108/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просив поновити його право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 шляхом скасування ухвали суду про накладення арешту від 18.08.2004.
Оскільки у заяві ОСОБА_2 посилався на те, що арешт на його майно було накладено в рамках цивільної справи, учасником якої він не був, ухвалою судді від 29.10.2020 дану заяву було повернуто без розгляду з роз`ясненням, що його вимоги повинні розглядатися у позовному провадженні.
Дана ухвала ніким не оскаржувалась і набрала законної сили.

24.02.2021 ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про визнання протиправним та скасування арешту ј частини квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.08.2008.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 , до участі у кримінальній справі № 02-4889 на стадії досудового розслідування та судового розгляду не залучався, а арешт на його майно накладено помилково.
Правовою підставою своїх вимог заявник зазначив норму статті 234 КПК України (1960 р.).
Ухвалою судді від 09.10.2021, постановленою в порядку цивільного судочинства, дане клопотання повернуте заявнику з тих підстав, що його вимоги повинні розглядатися у позовному провадженні.
Не погодившись з даною ухвалою, представник заявника подав на неї апеляційну скаргу та постановою Київського апеляційного суду від 02.07.2021 ухвалу судді від 09.10.2021 скасовано, а справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Скасовуючи ухвалу судді про повернення клопотання, суд апеляційної інстанції послався на те, що суд першої інстанції розглянув в порядку цивільного судочинства клопотання, яке заявник подав в порядку КПК України.
У зв`язку з наведеним було скасовано реєстрацію даної справи в порядку цивільного судочинства, клопотання зареєстровано як кримінальну справу та відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 03.08.2021 передано до провадження судді ОСОБА_1 .
За результатами вивчення матеріалів клопотання слідчий суддя встановив, що клопотання не ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно пункту 10 статті 3 цього Кодексу кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 7 цього Кодексу визначає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження серед яких законність та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності.

Зміст принципу законності викладений у статті 9 КПК України, якою передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Питання скасування арешту майна у кримінальному провадженні врегульовані статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (частина 2 статті 174 КПК).
Аналіз вищенаведених норм кримінального процесуального закону в їх сукупності дає підстави для висновку, що компетенція слідчого судді, суду щодо скасування арешту майна в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, поширюється лише на випадки арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні.

Водночас з матеріалів клопотання вбачається, що оскаржуваний арешт майна був застосований як захід забезпечення позову до подання позовної заяви у цивільній справі № 2-4243/04 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, про що свідчить копія ухвали від 18.08.2004, рішення суду від 08.10.2004 та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави для розгляду клопотання ОСОБА_2 в порядку кримінального судочинства.

Враховуючи, що КПК України взагалі не регулює питання, яке рішення слід прийняти за клопотанням про скасування арешту майна, застосованого судом як захід забезпечення позову у цивільній справі, на підставі частини 6 статті 9 КПК України застосовується положення положення частини 3 статті 172 КПК України щодо повернення клопотання про арешт майна, яке подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу.

Керуючись частиною 6 статті 9, частиною 3 статті 172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування арешту майна повернути заявнику.

Слідчий суддя: