Справа № 481/1588/20
Провадж.№ 1-кп/481/18/2021
В И Р О К
іменем України

25.02.2021 рокуНовобузький районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 вересня 2020 року за № 0000312 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березнегуватське Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, офіційно не одруженого, військовозобов`язаного, відносно якого ухвалено обвинувальний вирок 28.12.2018 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.355 КК України та призначено покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі, однак даний вирок не набрав законної сили на даний час,

по даному кримінальному провадженню обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Суд визнав доведеним, що 27.09.2020 роки, близько 15 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебували на території огородженого майданчику, що розташований навпроти житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , де за столом сиділи та розпивали спиртні напої - горілку.
Під час розпиття спиртних напоїв, 27.09.2020 року, близько 16 годин 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_9 помітив, що ОСОБА_8 взяв зі столу його розкладний ніж та з приводу цього зробив йому зауваження, щоб він не брав його ніж, після чого обвинувачений ОСОБА_9 поклав ніж до своєї кишені.
Через деякий час, близько 17 годин 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_9 дістав із кишені ніж з метою нарізати продукти харчування, після чого залишив ніж на столі. Однак ОСОБА_8 на неодноразові прохання обвинуваченого ОСОБА_10 не чіпати його ніж не відреагував та знову взяв у ліву руку ніж (лезом до низу), який лежав на столі. Побачивши це, обвинувачений обурився та розташовуючись в положенні сидячи на дерев`яній лавці, зліва від ОСОБА_8 , не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків своїх подальших дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не розглядаючи настання смерті потерпілого як один із можливих наслідків своєї поведінки у вигляді злочинної недбалості, своєю правою рукою схопив ліву руку ОСОБА_8 , в якій останній тримав ніж, та з метою встромити ніж у лавку на якій вони сиділи, доклав зусиль таким чином, щоб лезо ножа встромити у зазначену лавку, однак промахнувся та із значною силою наніс один удар в область стегна, лівої ноги потерпілого ОСОБА_8 .
Після нанесення удару обвинувачений ОСОБА_9 дістав із стегна ОСОБА_8 ніж та намагався надати останньому першу медичну допомогу, а саме - зупинити кровотечу шляхом перекриття рани своєю рукою.
Внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_8 отримав небезпечні для життя тілесні ушкодження у вигляді: одного сліпого колото-різаного поранення стегна з пошкодженнями стегнової артерії та вени, яке супроводжувалось гострою крововтратою, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у ненавмисному нанесені ножового поранення ОСОБА_8 визнав.
Пояснив, що 27.09.2020 року вони з свідком ОСОБА_7 за будинком випили по 50 грам горілки, за столом випили ще по 50 грам горілки. Потім обвинувачений взяв пляшку і пішов до ОСОБА_7 додому, де вони випили ще пляшку. Пізніше удвох пішли в центр села Березнегуватського, Новобузького району, Миколаївської області, де зустріли потерпілого ОСОБА_11 , який також був в стані алкогольного сп`яніння і вони разом сіли за столик вживати горілку, крім того ОСОБА_8 по трохи не пив, тому йому наливали повні стакани, а обвинувачений та ОСОБА_7 пили по 50 грам. Випили 1 пляшку і почали другу. Усі вони сиділи, спілкувались як друзі, може до цього дійсно і були якісь конфлікти, але обвинувачений не пам`ятає. Потім вирішили поїхати у місто Новий Буг, для чого обвинувачений зателефонував свідку ОСОБА_12 , попросив про допомогу і останній погодився. Коли приїхав ОСОБА_12 , обвинувачений сказав, що вони ще по 50 грам вип`ють і потім поїдуть.

При цьому у них на столі лежав складний ніж, який обвинувачений дійсно взяв із собою з дому, і яким він різав помідори . Потерпілий ОСОБА_8 один раз взяв ніж, але обвинувачений сказав йому що не треба його чіпати, і поклав його біля себе. Через деякий час потерпілий ОСОБА_8 знову взяв ніж, а обвинувачений знову забрав його і поклав до себе в кишеню.. Пізніше, мабуть треба було щось підрізати, то обвинувачений дістав ніж з кишені і поклав на стіл. Потерпілий ОСОБА_8 знову взяв ніж, на що обвинувачений йому сказав: «Саня ти мене задовбав.» Потім обвинувачений ОСОБА_3 , взяв потерпілого ОСОБА_8 за руку в якій був ніж, і вони разом його тримали. Обвинувачений,припускає, що хотів в лавку вдарити, налякавши потерпілого, але ОСОБА_8 смикнув рукою і лезо ножа потрапило в стегно потерпілого. Вони почали сваритися, а обвинувачений побачив, що ніж в нозі ОСОБА_8 . Потім обвинувачений дістав ніж, але в цей час почала значна кровотеча. Обвинувачений ОСОБА_3 намагався тримать рукою кров, але помітив, що ОСОБА_8 відпускав його руку і почав ставати блідим. Обвинувачений покликав ОСОБА_7 допомогти тримати і ногу, і самого ОСОБА_8 . Потім обвинувачений ОСОБА_3 зателефонував на 102, в швидку допомогу, та фельдшеру ОСОБА_13 , і повідомив що чоловіку погано від ножового поранення, а ОСОБА_7 почав говорити, що потрібно йти додому. Як дійшов додому обвинувачений не пам`ятає. Одяг був в крові, тому він його зняв і викинув . Вдома нікого не було, тому обвинувачений переодягнувся і пішов до ОСОБА_14 , але чому він туди пішов пояснити не може, напевно домовлялися, але як домовлялися не пам`ятає. Прийшовши до ОСОБА_14 він повідомив їй, що йому сказав прийти ОСОБА_7 і почекати його там. ОСОБА_14 впустила його до будинку де він заснув. Коли прийшов ОСОБА_7 вони знову випили горілки по 50 грам і пішли від ОСОБА_14 до ОСОБА_15 . По дорозі ОСОБА_3 свій мобільний телефон викинув.

Про те, що потерпілий ОСОБА_8 помер обвинувачений дізнався від працівників поліції при затримані.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснити чому залишив місце події не може, однак розкаюється у вчиненому, пояснює що йому також було морально важко, оскільки у них з потерпілим були нормальні відносини. Обвинувачений підтвердив, що потерпілий ОСОБА_8 дійсно був спокійний, не конфліктний

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина доведена і підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні.
Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що безпосереднім свідком подій вона не була. На місце події її привезли увечері, близько 19:30 год. На місці вже була поліція, швидка, голова сільради, сестра потерпілої, фельдшер ОСОБА_13 . Потерпілий був її сином, який проживав із нею. Він зловживав спиртними напоями, як тільки потрапляв у компанії. У потерпілого була сім`я, донька і дружина. Останнім часом їздив в Польщу на заробітки. За характером був спокійний, конфліктів не створював, розбороняв усіх. З обвинуваченим ОСОБА_3 у них був конфлікт, років 5-7 назад під час якого обвинувачений вдарив потерпілого в обличчя і зламав йому перенісся. Потерпіла вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання пов`язане із позбавленням волі.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що одного разу, точної дати вона не пам`ятає, восени, у вечірній час, близько 17:30 години до неї прийшов обвинувачений ОСОБА_3 та попросився зайти в будинок, при цьому він був у стані алкогольного сп`яніння, одягнутий в білу футболку, сірі штани і кросівки. Вона його впустила, оскільки була з ним знайома тривалий час, обвинувачений трохи посидів, а потім приліг. На запитання чи йому погано відповів, що все добре, однак чому прийшов, не пояснював. Після цього хвилин через 20 прийшов ОСОБА_7 , який був одягнутий у сині джинси, курточку сіру чи коричневу (тоненьку) і сорочку, і також був у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 пояснив, що він знає, що ОСОБА_3 знаходиться у свідка, оскільки він сам сказав йому йти до неї. Саме від ОСОБА_7 свідок ОСОБА_14 дізналась про події, які сталися із ОСОБА_8 . ОСОБА_7 зайшов до будинку свідка ОСОБА_14 , поговорив із обвинуваченим, однак свідок не чула про що була розмова, після чого вони удвох пішли від ОСОБА_14 у невідомому для неї напрямку. Коли обвинувачений розмовляв із ОСОБА_7 останній давав обвинуваченому телефон, а той комусь дзвонив, однак кому і про що він говорив, свідок не чула.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що 27 чи 28 вересня 2020 року близько 10 години обвинувачений ОСОБА_3 зателефонував свідку, і запропонував вжити горілки, на що свідок погодився. Обвинувачений прийшов до свідка додому, при цьому був одягнутий у халат і капці, і приніс з собою 0,5 літри горілки. Вони сіли в гаражі, тому,що в будинку не можна було курити. Свідок ОСОБА_7 взяв продукти харчування та стаканчики і коли хотів піти по ніж, то обвинувачений ОСОБА_3 сказав що у нього є ніж і витягнув його з халата, щоб порізати помідори. Коли спиртні напої закінчились, приблизно через 2-3 години, то свідок і обвинувачений переодягнулися і пішли в центр, де купили спиртного, сухариків на закуску. В центрі зустріли потерпілого ОСОБА_8 , який вже перебував у стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий ОСОБА_8 із обвинуваченим привітались, обійнялись, тому що довго не бачились. Неприязних відносин ні у свідка, ні у обвинуваченого із ОСОБА_8 не було. Вже утрьох вони зайшли на майданчик, сіли за стіл, і почали вживати спиртне. З собою у них були сухарики хлібні, десь 2 пачки і дві пляшки горілки. Обвинувачений ОСОБА_3 сів з ОСОБА_8 , а свідок навпроти обвинуваченого. Потерпілий ОСОБА_8 був біля обвинуваченого з правого боку. Сиділи спілкувалися, розмова була спокійна. Розпили 2 пляшки і ще потім одну брали, однак де саме свідок не пам`ятає.

Під час розпиття спиртних напоїв обвинувачений ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_12 з яким домовився їхати в місто Новий Буг. Через пів години на автомобілі Ваз 21099 чорного кольору приїхав ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_12 приїхав, то свідок із ним спілкувалися, сиділи боком до обвинуваченого та ОСОБА_8 . Приблизно через годину спілкування, свідок і ОСОБА_12 побачили, що обвинувачений ОСОБА_3 дістав ніж з ноги і свідок із ОСОБА_12 відскочили. Яким чином ніж потрапив в ногу ОСОБА_8 свідок не бачив. ОСОБА_12 відразу сів у машину і поїхав, а свідок ОСОБА_7 повернувся, в надії спасти ОСОБА_8 , але було вже пізно. Свідок бачив як обвинувачений намагався закрити рану на стегні ОСОБА_8 , стукав по грудях, при цьому казав « ОСОБА_16 , дихай»( таке прізвисько було у ОСОБА_8 ), однак ОСОБА_7 сказав обвинуваченому, що вже пізно, пульс у ОСОБА_8 був відсутній.

То був той самий ніж, яким обвинувачений різав помідори у свідка вдома. Ручка коричнева, розмальована, ніж розкладний. Лезо 11-12 сантиметрів. Ніж був у правій руці ОСОБА_3 . Свідок ОСОБА_7 пішов з місця злочину повз відділення пошти додому, а обвинувачений ОСОБА_3 пішов другою вулицею. Зустрілися вони на перехресті, поговорили, після чого розійшлись. При цьому свідок сказав обвинуваченому йти до ОСОБА_14 , однак чому саме так він сказав, пояснити не може, в той момент він дуже злякався за обох. Вдома свідок перевдягнувся та прийняв душ. Вийшовши з будинку свідок побачив, що до нього приїхав батько обвинуваченого ОСОБА_3 якому свідок розповів про те, що сталося і батько поїхав. Після цього свідок ще розмовляв із матір`ю обвинуваченого, а вже потім пішов до ОСОБА_14 , коли обвинувачений ОСОБА_3 вже там спав. Свідок збудив обвинуваченого, і вони ще вжили спиртні напої, при цьому вирішили, що треба сховатися, оскільки дуже злякалися. Обвинувачений ОСОБА_3 брав у свідка телефон і комусь дзвонив. Коли свідок із обвинуваченим пішли від ОСОБА_14 , по дорозі останній сказав викинути телефон, що свідок і зробив. Свідок із обвинуваченим пішли поза городами до троюрідного брата свідка, ОСОБА_15 , і свідок його попросив про схованку, однак для чого їм потрібно сховатися він не пояснював, а ОСОБА_15 не запитував. ОСОБА_15 впустив їх до дровника, де свідок ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 заснули, і саме там їх знайшли та затримали працівники поліції.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка суду пояснила, що 27 чи то серпня, чи то вересня 2020 року, точної дати вона не пам`ятає, близько 11 години, до неї додому прийшов обвинувачений ОСОБА_3 при цьому у нього була пляшка з горілкою. Ії син, ОСОБА_7 узяв продукти харчування і вони з обвинуваченим пішли до гаражу, вживати спиртне. При цьому свідок бачила, як обвинувачений ОСОБА_3 із кишені свого халата, у якому він був одягнений, доставав ніж і ним різав помідори, після чого знову поклав до кишені. Через деякий час обвинувачений пішов додому, а ОСОБА_7 зайшов до будинку, і свідок ОСОБА_17 лягла відпочивати.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що точної дати він не пам`ятає, близько 16-17 години йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_3 і попросив повезти його у м. Новий Буг. Коли свідок приїхав, то побачив обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_8 і ОСОБА_7 . Вони сиділи спілкувались, розпивали спиртне. Була горілка 1 пуста пляшка, друга наповнена на половину, 3 стаканчики були, закуска на столі і цигарки. Більше нічого не було. Усі спілкувалися, конфлікта не було, були доброзичливі відносини. Свідок ОСОБА_12 сидів біля ОСОБА_7 , навпроти ОСОБА_8 , біля якого обвинувачений ОСОБА_3 . Свідок із ОСОБА_7 сиділи і дивилися один на одного і спілкувалися. В цей час свідок почув хрускіт і повернувся. У обвинуваченого одна рука була на столі і ОСОБА_12 побачив фонтан крові, а коли зайшов за стіл, то побачив ніж який лежав під ногами ОСОБА_8 . Свідок відразу після цього поїхав звідти. Яким саме чином було завдано тілесні ушкодження свідок не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який суду пояснив, що точної дати він не пам`ятає, він був у м. Новому Бузі. Свідку зателефонував обвинувачений ОСОБА_3 та попросив позичити йому літр горілки. Свідок не уточнював для чого, зателефонував і попросив сина ОСОБА_19 дати горілки. Він дав обвинуваченому один літр горілки в 2 пляшках, пачку сигарет "Мальборо" і сухарики магазинні. Більше із обвинуваченим свідок ОСОБА_18 не бачився.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , який суду пояснив, що бачив обвинуваченого ОСОБА_3 коли той прийшов до нього увечері 27 вересня 2020 року, в темну пору доби, разом з ОСОБА_7 який просив трохи посидіти у свідка на території подвір`я. До будинку свідок їх не впустив, а дозволив посидіти в слюсарні. Чи були вони у стані алкогольного стяніння свідок не зрозумів. На запитання свідка чому вони прийшли, ОСОБА_7 повідомив, що у селі поліція і їм потрібно пересидіти. Обвинувачений сказав, що теж посидить. Пізніше до будинку свідка прийшли працівники поліції, які і затримали обвинуваченого із ОСОБА_7 .

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що вона працює фельдшером у місцевому ФАПі. 27 вересня 2020 року у вечірній час 16-17 година, обвинувачений ОСОБА_3 зателефонував їй із свого телефону і повідомив, що людині в центрі села погано і поросив приїхати. Після дзвінка обвинуваченого їй також дзвонив батько обвинуваченого, і також просив приїхати на допомогу, та повідомив, що викликав швидку. Свідок ОСОБА_13 поїхала на велосипеді в центр села Березнегуватське, Новобузького району, однак ОСОБА_8 уже не подавав ознак життя, не було пульсу і вона слухала його.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , який суду пояснив, що працює водієм швидкої допомоги. Дату свідок не пам`ятає, приблизно у вересні, увечері, вже було темно, надійшов виклик на телефон фельдшера ОСОБА_22 від чергового. Працівники швидкої виїхали одразу через 2-5 хвилин після виклику. Одразу приїхали на місце події, оскільки це було в центрі села Березнегуватське, Новобузького району, Миколаївської області, там світили ліхтарі і зібралися люди . На лавці сидів потерпілий, якому фельдшер зробив кардіограму і повідомив, що він мертвий. Свідок ОСОБА_21 підійшов до машини і зателефонував на 102. Також на місці події був місцевий фельдшер -дівчина, і батько обвинуваченого, який сказав що це він викликав швидку.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , який суду пояснив, що працює фельдшером швидкої допомоги. Точної дати він не памятає, був вечір, а він був на чергуванні. Прийшов виклик від диспетчера з міста Миколаєва, оскільки дзвінки йдуть на Миколаїв, потім черговий диспетчер їх розподіляє та на робочий смартфон приходить повідомлення про адресу та причину виклику. Бригада швидкої допомоги приїхала на місце події, це була паркова зона села Березнегуватське, Новобузького району, Миколаївської області. На лавці сидів чоловік. Він був без ознак життя і свідок констатував смерть.. Під потерпілим була калюжа крові, а в області стегна була колота рана. Ніяких предметів в рані чи біля неї не було.

Витягом з ЄРДР № 0000312 про кримінальне правопорушення, внесене 28.09.2020 року, згідно з яким 27.09.2020 року до чергової частини Новобузького ВП ГУН надійшло повідомлення від водія швидкої допомоги ОСОБА_21 , про те, що в с. Березнегуватське, Новобузького району, Миколаївської області, біля клубу, в парку на лавці виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з колото-різаною раною лівого стегна ( а.к.п.1 том 2).

Протоколом огляду місця події від 27.09.2020 року з фото таблицями до нього, в ході якого, в період часу з 20:10 год до 21:55 год. була оглянута площадка, розташована в АДРЕСА_1 , де виявлено труп ОСОБА_8 з тілесними ушкодження лівого стегна ( а.к.п.3-24 том 2).

Протоколом огляду місця події від 27.09.2020 року з відеозаписом вказаної слідчолї дії, в ході якої, в період часу з 22:05 год до 22:43 год., з дозволу ОСОБА_23 , було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та затримано обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7 ( а.к.п.28-38 том 2).

З протоклу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, встановлено, що ОСОБА_3 було затримано 27 вересня 2020 року о 22:05 год., після чого було забезпечено його право на захист, та призначено захисником адвоката ОСОБА_6 . ( а.к.п.38-40 том 2).

Протоколом огляду місця події від 28.09.2020 року з фото таблицями до нього, в ході якого, в період часу з 04:00 год до 04:30 год. було оглянуто узбіччя дороги в с. Березнегуватське, Новобузького району, Миколаївської області, а саме остання вулиця у західній частині вказаного села, де виявлено мобільний телефон марки «Redmi» імей НОМЕР_1 , разом з чохлом синього кольору, що упакований до пакету №1 та вилучено. ( а.к.п.45-48 том 2).

Протоколом огляду предмета від 28.09.2020 року з фото таблицею до нього. Вході вказаної процесуальної дії, в період часу з 19:00 до 19:40 було оглянуто, видані на підставі письмової зави ОСОБА_7 предмети, а саме: чоловіча кофта темно сірого кольору, футболка чоловіча синього кольору з малюнком, а саме з написом в частині грудей у вигляді кола та цифрового зображення, штани чоловічі спортивні темно сірого кольору, чоловіче взуття чорного кольору з оздобленням у вигляді стрічки коричневого кольору. Після огляду кофту чоловічу, футболку чоловічу, штани спортивні, поміщені до спецпакету ЕХР419495, чоловіче взуття поміщено, до спецпакету 19223(а.к.п.45-56 т.2)

Протоколом огляду місця події від 28.09.2020 року з фото таблицями до нього, в ході якого, в період часу з 17:00 год до 17:20 год. було оглянуто частину ставка в с. Березнегуватське, Новобузького району, Миколаївської області, а саме частину греблі, де в комишах виявлено мобільний телефон марки «Samsung», А-36 імей НОМЕР_2 , рожевого кольору, що упакований до пакету №1 та вилучено. ( а.к.п.62-72 том 2).

Відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи від 06.10.2020 року, на підставі постанови прокурора Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури про отримання зразків для порівняльного дослідження від 05.10.2020 року, у ОСОБА_7 відібрані зразки кров та букальний епітелій ( а.к.п.75-78 т.2).
Висновком експерта №2728, експертиза розпочата 28.09.2020 закінчена 13.11.2020 року, відповідно до якого Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок одного сліпого колото-різаного поранення стегна з пошкодженням стегнової артерії та вени, яка супроводжувалась гострою крововтратою та геморагічним шоком. При судово-медичному дослідженні виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани лівого стегна з рановим каналом та пошкодженням лівої стегнової артерії та вени. Дані тілесні пошкодження є прижиттєвими на що вказує наявність крововиливів в проекції їх утворення. Беручи до уваги дані медико-криміналістичного дослідження, а також морфологічні

ознаки рани з рановим каналом який має напрямок спереду назад, знизу догори та справа на ліво з пошкодженням лівої стегнової артерії та вени, а саме веретеноподібна форма, рівні неосаднені краї, один край якої скошений, інший нависаючий, один кінець при зведенні країв набирає П-подібну форму, другий загострений, перевага глибини ранового каналу над

довжиною рани, дають можливість сказати про те, що вона утворилась від однократної дії якогось плаского колюче-ріжучого предмета, що має вістря, обух та відносно гостру ріжучу крайку. За ступенем тяжкості вищевказані тілесні пошкодження мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень та перебувають у причинно-слідчому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Смерть ОСОБА_8 після отримання вищевказаних тілесних пошкоджень могла наступити через невеликий проміжок часу, який рахується декількома хвилин. Не виключається, що при своєчасному наданні первинної кваліфікованої медичної допомоги ОСОБА_8 після отримання вищевказаних тілесних пошкоджень життя останнього могло бути врятованим. Локалізація тілесних пошкоджень вказує на те, що в момент їх заподіяння потерппілий та нападник знаходились обличчям один до одного.Ступінь наявності трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті і до моменту дослідження трупа пройшло не більше 1 доби. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,42 промілле, що свідчить тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння. ( а.к.п.79-89 том 2).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2020 року з відеозаписом до нього за участі свідка ОСОБА_12 та двох понятих, проведеного в с.Березнегуватське, Новобузького району, Миколаївської області, під час якого свідок розповів про обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ( а.к.п.90-95 том.2).

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №162/Ц від 08.10.2020 року, кров свідка ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0 ( а.к.п.97-100 том.2).

Згідно висновку експерта № 161/Ц, експертиза за яким розпочата 07.10.2020 року , закінчена 21.10.2020 року, кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО . Кров свідка ОСОБА_7 .t відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи. Кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО . На недопалку з плямами РБК і на лівому туфлі, наданому на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В системи АВО, походження якого не виключається як від потерпілого ОСОБА_8 , так і від свідка ОСОБА_7 . На п`яти недопалках, наданих на дослідження, слина і епітельні клітини, придатні для цитологічного обліку не знайдені. На правому туфлі кров не знайдена. На туфлях епітеліальні клітини, придатні для цитологічного обліку, не знайдені ( а.к.п.201-107 том.2).

Протоколом огляду предмета від 29.09.2020 року із фото таблицею до нього, встановлено, що в період часу з 12:00 год до 13:00 год було проведено огляд мобільного телефону марки «Redmi» імей НОМЕР_1 , було встановлено які саме вхідні та вихідні дзвінки були здійснені 27.09.2020 року протягом доби (а.к.п.108-112 т.2)

З довідки головного лікаря ОСОБА_24 від 18.11.2020 року за вих. № 2060 встановлено, що 27.09.2020 року о18:31 год на 103 надійшов виклик з телефону за номером НОМЕР_3 з приводу ножового поранення, однак особа заявника не встановлена. Крім того, з даного приводу на 103 надійшов виклик № 354 о 17:55 год з мобільного телефону за номером НОМЕР_4 ( а.к.п.140-141 т.2)

До наданих стороною обвинувачення письмових доказів в учасників будь-яких заперечень чи доповнень не мається.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено події кримінальних правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вбивстві вчиненому через необережність, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

23.11.2020 року до суду надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

27.01.2021 року в судовому засіданні, після допиту свідків, потерпілої, обвинуваченого та дослідження усіх письмових доказів, прокурором було вручено змінений обвинувальний акт, згідно якого прокурор прийшов до висновку у необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.119 КК України, тобто вбивство вчинене через необережність.

23.02.2021 року потерпіла ОСОБА_5 , після роз`яснення їй права, передбаченого ч.3 ст. 338 КПК України, суду пояснила, що вважає дії обвинуваченого ОСОБА_3 все ж таки умисними, а тому буде підтримувати раніше пред`явлене обвинувачення. Однак уже в судових дебатах, потерпіла заявила, що наразі підтримує змінене обвинувачення, та повністю підтримує позицію прокурора.

З огляду на таку позицію потерпілої, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Розмежування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), і вбивства через необережність (ч. 1 ст. 119 КК) здебільшого здійснюється за їх суб`єктивною стороною.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого з об`єктивної сторони характеризуються суспільно небезпечними, протиправними діяннями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Встановлюючи суб`єктивні ознаки складу злочину - умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2ст. 121 КК), необхідно виходити з того, що ознаками суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, є умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і в у прямій, і непрямій формі. Зокрема, непрямий умисел наявний тоді, якщо винна особа передбачала і свідомо припускала настання відповідних наслідків, не розраховуючи при цьому на певні обставини, які могли б його відвернути. Також непрямий умисел має місце в тому випадку, якщо у засудженого не було чіткого уявлення про характер і тяжкість можливих наслідків. Питання про умисел винного або відсутність такого умислу необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку засудженого та потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Специфіка вбивства з необережності полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

Необережність є формою вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

У випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розрахувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання тяжких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати, відповідно, за ст. 119 КК.

За встановлених обставин, зокрема локалізації поранення яке малось на тілі ОСОБА_8 , для того, щоб зробити висновок про умисел обвинуваченого ОСОБА_3 на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, обвинувачення мало довести поза розумним сумнівом, що обвинувачений свідомо намагався завдати удар ножем саме в те місце на нозі потерпілого, де проходять стегнова артерія та вена, ушкодження яких і зумовило тяжкість тілесного ушкодження. Однак суду таких доказів не надано, жоден із свідків не вказав, на те, що між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 був конфлікт, чи обвинувачений навмисно завдавав потерпілому поранення.

За таких обставин дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за фактом вбивства 27.09.2020 року ОСОБА_8 у с. Березнігуватському, Новобузького району, Миколаївської області, суд кваліфікує за ч.1ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставин які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не встановив.
Обставинами, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Мотиви призначення покарання .
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» що, відповідно до правил частини 1 статті 65 КК України, суди повинні призначати покарання у межах, встановлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро покаялись, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, неповнолітнім, інвалідам, особам похилого віку, та призначати більш суворе покарання за злочини, вчиненні на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованої групи, тощо.
Суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема те, що він за місцем проживання характеризується посередньо, крім того, незважаючи на пояснення потерпілої про те, що ОСОБА_3 неодноразово створював конфліктні ситуації, у своїй характеристиці сільський голова вказав, що звернень про порушення громадського порядку ОСОБА_3 не надходило, військовозобов`язаний, офіційно не працевлаштований, законного джерела доходів не має, утриманців не має, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться ( а.к.п. 142-147). Крім того, суд враховує обставини при яких було заподіяно смерть потерпілому, а також поведінку обвинуваченого після вчинення злочину.

Також суд не може взяти до уваги вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.12.2018 року у справі № 638/19723/16-к, оскільки даних про те, що він набрав законної сили суду не надано, а відповідно до ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи молодий вік обвинуваченого ОСОБА_3 , пояснення потерпілої про те, що співчуття їй висловлено так і не було, однак претензій грошового характеру вона не має, неодноразові висловлювання обвинуваченого під час судового розгляду, що він шкодує про вчинений ним злочин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 в даному випадку можливе з поміщенням до установи, де він буде залучений до праці та за ним буде здійснюватися певний контроль, у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.119 КК України, оскільки особа для попередження протиправної поведінки та виправлення, потребує поміщення до установи, де буде працевлаштована та підконтрольна певний строк.
Саме такий вид покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Що стосується застосування положень ст.75 КК України, про що просила сторона захисту, суд приходить до наступного.
Згідно положенням ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим, при цьому необхідно враховувати не тільки дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, але й ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи із особливостей і обставин його вчинення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абзаці 1 пункту 3 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочину (статті 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Враховуючи наведене, застосування закріплених у ст. 75 КК України правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин кримінального провадження виправлення засудженого є можливим без ізоляції від суспільства. Однак зважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні є обтяжуюча покарання обставина, при цьому немає пом`якшуючих обставин, суд не знаходить можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
Під час вчинення злочину, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудні в розумінні до ст. 19 КК України.
З метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання настанню ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, з метою запобігання ухилення обвинувченого від відбування покарання, запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, слід продовжити до набрання вироком законної сили.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов потерпілою по справі не заявлено.
Доля речових доказів, які визнані такими постановами слідчого, підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.
Доказів на підтвердження процесуальних витрат суду не надано..
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
Ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 04 (чотири) роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27.09.2020 року.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.
Речові докази:
- куртку чоловічу чорного кольору, що упакована до спец пакету ЕХР0419258, мобільний телефон марки «Самсунг», що упакований до спец пакету INZ 1083185, скляна пляшка з надписом Pepsi, об`ємом 0,3 л, що упакована до паперового конверту №1, пластикова пляшка прозорого кольору, з білим ковпачком, що упакована до паперового конверту №2, пластиковий стакан, що упакований до паперового конверту № 3 , поліетиленова упаковка з написом «сухарики пшенично-житні» зі слідами РБК, що упакована до паперового конверту № 4, один недопалок від цигарки «Прилуки» та три недопалки від цигарки з написом «Мальборо», що упаковані до паперового конверту №5, один недопалок зі слідами РБК, що упаковано до паперового конверту №6, фрагмент паперу з РБК, що упакований до паперового конверту №7, одна цигарка з надписом «Прилуки» з куртки, що упакована до паперового конверту №8, змиви з поверхні землі, що упаковані до паперового конверту №9; запальничку зеленого кольору з надписом WOG, пачку сіро-синього кольору з надписом «Прима» срібно-синя, металевий коробок циліндричної форми з надписом «037» які поміщені до спец пакету ЕХР 0248475, фрагменти аркушів паперу перекидного календаря, фрагмент газети, що поміщені до паперового конверту (пакет №1); зразки крові свідка ОСОБА_7 для експертного дослідження, що було упаковано до паперового конверту №1; мобільний телефон марки «Samsung», А-36 імей НОМЕР_2 , що упакований до паперового конверту №1,та скріплений печаткою №1 Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області та мобільний телефон марки «Redmi» імей НОМЕР_1 , що упакований до спец ЕХР0248387 знищити;

- документи на ім`я ОСОБА_7 , а саме: паспорт громадянина України, картку платника податків, посвідчення машиніста- тракториста, талон-попередження, талон серія № НОМЕР_5 , посвідчення водія, що передані на відповідальне зберігання свідкові ОСОБА_7 , залишити йому як власник;

- кофту чоловічу, футболку чоловічу, штани спортивні, поміщені до спец пакету ЕХР419495, чоловіче взуття поміщено, до спец пакету 19223, які були видані ОСОБА_7 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів повернути ОСОБА_7 як власнику;
- капці чоловічі чорного кольору, штани чоловічі світлого кольору (типу ), плавки чоловічі синього кольору, що були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у неї.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який знаходяться під вартою, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_1