УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 12 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 19 лютого 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.201, ч.3 ст.212, ч.3 ст.358, ч.3 ст.209 КК України,

ВСТАНОВИВ :

07 червня 2021 року,шляхом поштового відправлення,яке отримано судом 08 червня 2021 року, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на постанову старшого слідчого першого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 12 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 19 лютого 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.201, ч.3 ст.212, ч.3 ст.358, ч.3 ст.209 КК України.

Обґрунтовуючи скаргу вказує, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 від 19 лютого 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.201, ч.3 ст.212, ч.3 ст.358, ч.3 ст.209 КК України, яке розпочато та розслідується саме відносно 5-го Президента України ОСОБА_3 , а відтак прямо зачіпає його права та законні інтереси. Окрім іншого,слідчий суддя у цьому кримінальному провадженні вирішив питання про арешт майна ОСОБА_3 ,наклав арешт на культурні цінності , що належать ОСОБА_3 , тому він згідно приписів ст. 64-2 КПК України є учасником кримінального провадження-третьою особою , щодо майна якої вирішено питання про арешт ,яка користується процесуальними правами , якими наділений підозрюваний, у тому числі заявляти клопотання та мати представника.

01 березня 2021 року представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 , в порядку ст.220 КПК України, звернувся до слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень , вчинених військовослужбовцями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань (Центральний апарат) ОСОБА_7 або іншого слідчого ,який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 з клопотанням про здійснення процесуальних дій , а саме : здійснити процесуальну дію - скласти протокол процесуальної дії-допиту ОСОБА_3 , розпочатого у кримінальному провадженні №0000307 об 11 год. 00 хв. 10 червня 2020 року згідно ухвали слідчого судді поро привід від 04 червня 2020 року та закінченого об 11 год. 35 хв. 10 червня 2020 року ; здійснити процесуальну дію-належним чином упакувати з метою надійного збереження , а також засвідчити підписами слідчого додаток (відеозапис) до протоколу допиту ОСОБА_3 , розпочатого у кримінальному провадженні №0000307 слідчим ОСОБА_7 об 11 год. 00 хв. 10 червня 2020 року згідно ухвали слідчого судді про привід від 04 червня 2020 року ; здійснити процесуальну дію - надати адвокату ОСОБА_6 для ознайомлення , подання зауважень, доповнень та підписання протокол допиту ОСОБА_3 , розпочатого у кримінальному провадженні №0000307 слідчим ОСОБА_7 об 11 год. 00 хв. 10 червня 2020 року згідно ухвали слідчого судді поро привід від 04 червня 2020 року та закінченого об 11 год. 35 хв. 10 червня 2020 року, а також надати належним чином виготовлений і упакований додаток до протоколу відеозапис процесуальної дії). Вказане клопотання було отримано уповноваженою особою Державного бюро розслідувань 03 березня 2021 року.

Враховуючи,що орган досудового розслідування ,в порушення вимог ст.220 КПК України,не розглянув вказане клопотання в порядку та строки передбачені ст.220 КПК України, представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 в порядку ст.303 КПК України,звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань,що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 , яка полягає у нерозгляді клопотання від 01 березня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 24 березня 2021 року скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 була задоволена у повному обсязі,зобов`язано слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0000307 від 19 лютого 2020 року розглянути клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 від 01 березня 2021 року відповідно до приписів ст. 220 КПК України.

28 травня 2021 року адвокатом ОСОБА_6 отримано копію постанови старшого слідчого першого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 12 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 від 01 березня 2021 року щодо проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000307 від 19 лютого 2020 року .

Вказує на те,що ОСОБА_3 як особа, відносно якої фактично здійснюється досудове розслідування за фактом можливого вчинення ним конкретного кримінального правопорушення, має такі ж самі процесуальні права ,як і сторона захисту,у тому числі право на отримання професійної правничої допомоги, право подавати докази, клопотання, у тому звертатись до суду щодо оскарження рішень, дій,бездіяльності слідчого.

У зв`язку з чим вважає, що ОСОБА_3 є особою,яка має законні підстави для звернення до слідчого судді з метою оскарження рішення слідчого в кримінальному провадженні №0000307 про відмову в задоволенні клопотання .

Вважає постанову слідчого ОСОБА_5 від 12 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 ,який діє в інтересах ОСОБА_3 незаконною і необґрунтованою, такою,що порушує приписи ст. 42 КПК України та права і охоронювані законом інтереси ОСОБА_3 ,як особи відносно якого розслідується кримінальне провадження №0000307 , та крім іншого вказує,що слідчим безпідставно не виконано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року , якою слідчого зобов`язано розглянути клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 від 01 березня 2021 року відповідно до приписів ст. 220 КПК України, клопотання по суті слідчим не розглянуто , постанова слідчого є невмотивованою , такою,що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

У зв`язку з наведеним, просить скасувати постанову старшого слідчого першого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 12 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 ,який діє на захист та в інтересах ОСОБА_3 від 01 березня 2021 року , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав у повному обсязі з наведених у ній підстав.

Старший слідчий першого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, вважаючи оскаржувану постанову законною та обґрунтованою.
Слідчий суддя приймає до уваги , що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування (Центральний апарат Державного бюро розслідувань) є м. Київ, вул. С.Петлюри,15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Заслухавши доводи представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , дослідивши скаргу, долучені до неї матеріли, слідчий суддя дійшов висновку,що скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 19 лютого 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.201, ч.3 ст.212, ч.3 ст.358, ч.3 ст.209 КК України, яке фактично розпочато та розслідується щодо 5-го Президента України ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 в порядку ст.220 КПК України 01 травня 2021 року , за вих. №21-197-0812 , звернувся до слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень , вчинених військовослужбовцями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань (Центральний апарат) ОСОБА_7 або іншого слідчого ,який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні з клопотанням про здійснення процесуальних дій , а саме : здійснити процесуальну дію - скласти протокол процесуальної дії-допиту ОСОБА_3 , розпочатого у кримінальному провадженні №0000307 об 11 год. 00 хв. 10 червня 2020 року згідно ухвали слідчого судді поро привід від 04 червня 2020 року та закінченого об 11 год. 35 хв. 10 червня 2020 року ; здійснити процесуальну дію-належним чином упакувати з метою надійного збереження , а також засвідчити підписами слідчого додаток (відеозапис) до протоколу допиту ОСОБА_3 , розпочатого у кримінальному провадженні №0000307 слідчим ОСОБА_7 об 11 год. 00 хв. 10 червня 2020 року згідно ухвали слідчого судді про привід від 04 червня 2020 року ; здійснити процесуальну дію - надати адвокату ОСОБА_6 для ознайомлення , подання зауважень, доповнень та підписання протокол допиту ОСОБА_3 , розпочатого у кримінальному провадженні №0000307 слідчим ОСОБА_7 об 11 год. 00 хв. 10 червня 2020 року згідно ухвали слідчого судді поро привід від 04 червня 2020 року та закінченого об 11 год. 35 хв. 10 червня 2020 року, а також надати належним чином виготовлений і упакований додаток до протоколу відеозапис процесуальної дії), яке отримано уповноваженою особою Державного бюро розслідувань 03 березня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року (справа №761/9628/21,провадження №1-кс/761/6226/2021) була задоволена скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 , зобов`язано слідчого Державного бюро у кримінальному провадженні №0000307 від 19 лютого 2020 року розглянути клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 від 01 березня 2021 року в порядку та строки , передбачені ст. 220 КПК України.

Постановою старшого слідчого першого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 12 травня 2021 року, в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 від 01 березня 2021 року за вих. №21-197-0812 щодо проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000307 від 19 лютого 2020 року відмовлено з підстав, що ОСОБА_3 та його представник-адвокат ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні не мають статусу, передбаченого ст. 220 КПК України.

Згідно до вимог ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий ,інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів,згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства,керуватись у своїй діяльності рішеннями Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст.8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує наявність у національному праві засобу правового захисту для забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції.
Згідно з цією статтею, національний засіб юридичного захисту має бути таким, що дозволяє компетентному національному органу як розглянути «небезпідставну скаргу», подану на підставі Конвенції так і забезпечити відповідну сатисфакцію. Держави наділені певним полем розсуду щодо способу, в який вони забезпечують виконання своїх зобов`язань за цим положенням («DeSouzaRibeiro v. France» п. 78, заява №22689/07, рішення 13.12.2012 року, «Байсаков проти України» п. 70, заява №54131/08, рішення 18.02.2010 року).
Викладену у статті 13 Конвенції вимогу щодо «ефективного засобу правового захисту» належить тлумачити як таку, що має на увазі настільки ефективний засіб захисту, наскільки це можливо з огляду на притаманні конкретному контексту обмеження можливостей для оскарження ( «KlassandOthers v/ Germany», п. 69 ).
У змісті статті 13 Конвенції не існує будь-яких обмежень для застосування до будь-якого з аспектів «права на судовий розгляд», зафіксованого в пункті 1 статті 6 Конвенції («Kudla v. Poland» (GC) п.151).
Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що обвинуваченим (підозрюваним) у вчиненні кримінального правопорушення є особа, відносно якої фактично розпочато та здійснюється досудове слідство (справа «Салов проти України», справа «Екле проти Німеччини», справа «Рінгайзен проти Австрії», справа «Шабельник проти України», справа «Лучанінова проти України», справа «Імбріощія проти Швейцарії».

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» вказано,що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення,воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рінгайзен проти Австрії» Суд визначив, що моментом висунення обвинувачення особі може вважатись початок досудового розслідування щодо конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи.

Отже, кримінальне процесуальне законодавство виходить з того, що особа, стосовно якої розпочато досудове розслідування,навіть без повідомлення про підозру має право на захист, яке може бути реалізоване шляхом дотримання прав підозрюваного, визначених у ст.42 КПК України.

З огляду на ст.8 КПК України, практику Європейського суду з прав людини,ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини,на переконання слідчого судді, ОСОБА_3 як особа відносно якої фактично здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 від 19 лютого 2020 року за фактом можливого вчинення ним конкретного кримінального правопорушення, має такі ж самі процесуальні права, як і сторони захисту, серед яких,право на отримання професійної правничої допомоги, право подавати клопотання, оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого.

Аналогічні обставини встановлені і в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року ,якою задоволена скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 (справа №761/9628/21,провадження №1-кс/761/6226/2021) на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань , яка полягає у не розгляді клопотання в порядку ст..220 КПК України, яка набрала законної сили.

Тому слід зробити висновок, що засобом правового захисту для забезпечення прав і свобод ОСОБА_3 ,в інтересах та на захист якого діє адвокат ОСОБА_6 , в даному випадку є оскарження останнім рішення слідчого від 12 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій.
Згідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником,законним представником чи захисником.

Частина 2 ст.220 КПК України передбачає, що у разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання слідчим виноситься вмотивована постанова.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого в мотивувальній частині повинна містити відомості про: зміст обставин,які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Разом з тим, слідчим при винесенні постанови про відмову в задоволенні клопотання від 12 травня 2021 року не враховано положення ст.110 КПК України, якою передбачено, що при прийнятті процесуального рішення (постанови) в мотивувальній частині, повинні міститися відомості про зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви, їх обґрунтування. У винесеній слідчим постанові про відмову в задоволенні клопотання від 12 травня 2021 року вказані відомості,передбачені п.2 ч.5 ст.110 КПК України, відсутні.
Враховуюче вищевикладене, постанова старшого слідчого першого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 12 травня 2021 року, у кримінальному провадженні, внесеному 19 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст.8,9, 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 12 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 19 лютого 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.201, ч.3 ст.212, ч.3 ст.358, ч.3 ст.209 КК України задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого першого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 12 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 про проведення слідчих дій в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 19 лютого 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1