Справа № 206/2507/21
1-кс/206/240/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню під №0000001 від 23.02.2021 та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ
10.06.2021 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню під №0000001 від 23.02.2021 та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування вказаної скарги ОСОБА_3 зазначив, що 05 лютого 2021 року до ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ним подано заяву про те, що 05.02.2021 о 9 год. 30 хв. в мережі «Телеграм» та «Фейсбук» опубліковано пост, в якому містяться ознаки злочину, передбаченого ст. 161 Кримінального кодексу України, щодо порушення релігійних прав. 11.02.2021, з порушенням строків, від посадової особи ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, він дізнався про те, що відомості про кримінальні правопорушення, які зазначені у його заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а лише внесені в журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 1771 від 05.02.2021. В зв`язку з цим, ним було подано скаргу слідчому судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська, яку, за результатами розгляду, ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська задоволено частково та зобов`язано уповноважену особу ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 05.02.2021, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 23.02.2021, з порушенням процесуальних строків, порушено кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 23.02.2021 (копія витягу з ЄРДР додається). Після цього, слідчим ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 проігноровано три його клопотання щодо ознайомлення з матеріалами справи. За результатом розгляду останнього, його повідомлено, що матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000001 від 23.02.2021, для здійснення досудового розслідування, з невідомих для мене підстав, передано до ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. 05.04.2021 та 14.04.2021 ним (повторно) подано клопотання начальнику ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо надання інформації стосовно осіб слідчого, якому передано справу, та процесуального керівника, підстав передачі матеріалів кримінальногопровадження від одного відділення поліції до іншого та ознайомлення його, як потерпілого, з матеріалами справи. Листом від 29.04.2021 вих. № 437/3-2474 його повідомлено, що в системі ЄРДР слідчого відділення поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області кримінальне провадження № 0000001 не значиться (копія додається). Листом від 22.04.2021 вих. № 04/52-906 вих. 21 Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра його повідомлено, що через те, що із наявних матеріалів кримінального провадження вбачається, що місцем вчинення кримінального правопорушення є робоче місце мера м. Дніпро в приміщенні Дніпровської міської ради, а єдиним встановленим місцем у кримінальному провадженні є місце мешкання потерпілого, з метою визначення місця досудового розслідування у даному кримінальному провадженні прокурором вищого рівня ними направлено листа до Дніпропетровської обласної прокуратури. Листом від 30.04.2021 вих. № 04/54-859вих-21 Центральною окружною прокуратурою міста Дніпра його повідомлено, що 09.04.2021 кримінальне провадження направлено до Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра відповідно до постанови про визначення підсудності. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2021 мені повернуто мою аналогічну скаргу через порушення правил підсудності та зазначено, що, в зв`язку з тим, що місцем вчинення кримінального правопорушення являється робоче місце мера міста Дніпро в приміщенні Дніпровської міської ради, необхідно звертатись до суду за місцем розташування Дніпровської міської ради. В зв`язку з цим ним було подано скаргу до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, ухвалою суду від 02.06.2021 повернуто йому скарги та зазначено, що їх розгляд за підсудністю належить Самарському районному суду м. Дніпропетровська. Впродовж чотирьох місяців з дня порушення справи слідчі дії не велись. Досі не встановлено та не допитано підозрюваного. Не проведено інші необхідні слідчі дії, а саме: допит осіб, які можуть бути причетними до скоєння кримінального правопорушення, в тому числі власника сторінки в соціальній мережі «Фейсбук» з назвою « ОСОБА_6 », не встановленні ІР адреси, з якої було зроблено публікацію. Скоєння правопорушення триває, пост у соціальній мережі Фейсбук та інших соціальних мережах зі сторінки ОСОБА_7 не видалено. До цього часу мені не відомо де фактично знаходяться матеріали вказаного кримінального провадження, його і досі не ознайомлено з матеріалами справи, слідчі та прокурори зневажають рішенням суду та численними клопотаннями потерпілого і на даний час взагалі повідомляють про відсутність даного провадження. Враховуючи викладене, в порядку ст. 303 КПК України, просив зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні під № 0000001 від 23.02.2021, ознайомити його з матеріалами вказаної справи.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі, вважав що слідчий ігнорує його права як потерпілого та позбавляє його права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження під № 0000001 від 23.02.2021.

Прокурор просив відмовити в задоволенні скарги, пояснивши, що ним було винесено постанову, в резолютивній частині якої слідчу ВП №4 ДРУПН ГУНП в Дніпропетровській області було зобов`язано ознайомити ОСОБА_3 з матеріалами вказаного кримінального провадження. Вказана постанови ним була винесена 12.03.2021. В подальшому слідчим ОСОБА_3 було запрошено 05.04.2021 о 10 год. 00 хв. до слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, проте йому не відому чому наразі ОСОБА_3 і досі не ознайомлено з матеріалами кримінального провадження. Крім того, зазначив, що місце досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню визначена за ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Окрім того, зазначив, що наразі ознайомити ОСОБА_3 з матераілами кримінального провадження об`єктивно є не можливим, оскільки матеріали вказаного кримінального провадження були направлені до УСБУ в Дніпропетровській області для проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи.

Вислухавши думку скаржника та прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днівз моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Початок обчислення строку на оскарження залежить від предмета скарги: строк подання скарги на постанову слідчого, дізнавача, прокурора починається з дня отримання особою її копії, а строк оскарження інших рішень, дій або бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Так, потерпілий ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність слідчого ВП №; ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області яке полягало у не наданні йому на ознайомлення як потерпілому матеріалів кримінального провадження під № 0000001 від 23.02.2021.
Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Як вбачається з матеріалів долучених до скарги, а саме з постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання від 12.03.2021 прокурор ОСОБА_8 , зобов`язав слідчу ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , в якої перебували матеріали кримінального провадження під № 0000001 від 23.02.2021, надати потерпілому ОСОБА_3 матеріали досудового розслідування кримінального провадження для ознайомлення, в разі звернення останнього з відповідним клопотанням.
Відповідно до повідомлення складеного слідчим ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.03.2021, встановлено, що до канцелярії СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за вх. № С-16, С-17, С-18, надійшли клопотання ОСОБА_3 щодо ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження. Відповідно до ст. 221 КПК України, ОСОБА_3 було запрошено до ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню під № 0000001 від 23.02.2021.

В подальшому ОСОБА_3 , а саме 17.03.2021 було подано скаргу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська на бездіяльність слідчого відділення поліції № 4 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді від 01.04.2021 в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділення поліції № 4 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було відмовлено.

Як вбачається із тексту значеної ухвали ОСОБА_3 було достеменно відомо, що також не заперечує сам скаржник в судовому засіданні, що прокурором ОСОБА_9 було зобов`язано слідчу ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , в якої перебували матеріали кримінального провадження під № 0000001 від 23.02.2021, надати йому матеріали досудового розслідування кримінального провадження для ознайомлення, в разі звернення останнього з відповідним клопотанням, однак підстави на які посилався ОСОБА_3 та які стали предметом розгляду слідчим суддею, 01.04.2021 були інші.
Таким чином, ОСОБА_3 , було достеменно відомо, ще 17.03.2021 про бездіяльність слідчого, щодо не надання йому матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню під № 0000001 від 23.02.2021, проте у визначений ст. 304 КПК України ОСОБА_3 зі скаргою, щодо вказаного питання до суду не звернувся.

І тому строк для оскарження даної постанови слід відраховувати саме з 17.03.2021 з урахування даних обставин для поновлення строків.

Однак, як вбачається безпосередньо із самої скарги, остання була подана до суду лише 10.06.2021, тобто вже з порушенням відповідного строку та оскарження на навіть з урахуванням підстав для поновлення строку, оскільки останній день для подання скарги сплив ще 27.03.2021 навіть з урахування того, що останній день подання скарги припадає на неробочий день 27.03.202.та він відповідно припадає на наступний робочий, тобто 29.03.2021.
В той же час, за змістом п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України питання про поновлення пропущеного строку передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України слідчий суддя вирішує лише за клопотанням чи заявою особи, яка звернулася зі скаргою, проте клопотання чи заяву про поновлення пропущеного строку ОСОБА_3 до слідчого судді не подав.

Згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності. При цьому дотримання строків однаковою мірою стосується всіх учасників судового спору, які мають абсолютне право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

ЄСПЛ прийшов до висновку, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року).

Зі змісту пункту 52 рішення у справі «Пономарьов проти України» вбачається, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що безпідставне поновлення судами строків є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд.

Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак, вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, враховуючи вищенаведене та відсутність заяви/клопотання про поновлення пропущеного строку, вбачається, що потерпілим ОСОБА_3 було пропущ ено строк звернення до слідчого судді на оскарження бездіяльності слідчого ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню під №0000001 від 23.02.2021 та зобов`язання вчинити певні дії без поважних причин, тому даний строк не підлягає поновленню.

В свою чергу, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 113-117, 303-307, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню під №0000001 від 23.02.2021 та зобов`язання вчинити певні дії повернути.
Копію ухвали про повернення скарги надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1