Справа № 539/1859/21
Провадження № 1-кп/539/177/2021
ВИРОК
27 травня 2021 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
та потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, раніше судимого:
24.08.1997 Броварським районним судом Київської області за ч.3 ст.140 КК України (в ред. 1960р.) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
29.03.1999 Броварським районним судом Київської області за ст.17, ч.2 ст.140, ст.43 КК України (в ред. 1960р.) до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
31.03.2006 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;
31.01.2014 Броварським міськрайонним судом Київської області за ст.15, ч.3 ст,185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 25.07.2016 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 днів
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
28 лютого 2021 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку, що по АДРЕСА_2 , до якого мав вільний доступ, вирішив вчинити крадіжку цінних речей, належних ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав ноутбук марки «Asus VivoBook Max X541NC-GO021», згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-21/5044-ТВ від 30.04.2021 вартістю 5 000грн. та телевізор марки «LG 43UM7100PLB», згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-21/5042-ТВ від 23.04.2021 вартістю 8900 грн., з якими покинув місце вчинення злочину.
Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 13 900 грн.
Стороною обвинувачення дії, ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
11 травня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.
Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. В угоді також зазначено, що ОСОБА_4 має бути звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді також вказано, що підозрюваний повністю визнає свою вину у вчинені даного кримінального правопорушення.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
На підставі ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.
ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення і наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що цивільний позов про відшкодування морально та майнової шкоди не заявлявся, розуміє, що при затверджені угоди про примирення вона буде позбавлена можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.
Судом встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки її укладення та затвердження, визначені ст.473КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами. Характеризуючи дані ОСОБА_4 та його відношення до вчиненого, не дають підстав для не затвердження угоди.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України є правильною.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 11 травня 2021 року покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 653 грн. 80 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-21/5044-ТВ від 30.04.2021 та 653 грн. 80 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-21/5042-ТВ від 23.04.2021, а всього 1 307 грн. 06 коп.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1