Провадження № 11-сс/4820/290/21
Справа № 686/8761/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника скаржника ОСОБА_7 ,
скаржника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, матеріали скарги за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною діяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (далі ТУ ДБР, у м. Хмельницькому ОСОБА_9 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 КК України, ч.1 ст.366 КК України першим заступником Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , провести повне, всебічне і об`єктивне досудове розслідування, ознайомити ОСОБА_8 і його сина із пам`яткою про права та обов`язки потерпілих у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного Хмельницької області від 21 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань .

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні скарги, мотивував своє рішення тим, що скарга ОСОБА_8 є необґрунтованою, а зазначені у ній вимоги не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Слідчим суддею встановлено, що 25.03.2021 слідчий ТУ ДБР у м.Хмельницькому ОСОБА_11 вніс до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за №0000013 із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.367 КК України. Оскільки на час розгляду скарги права ОСОБА_8 як заявника про кримінальне правопорушення були відновлені, тому підстав для задоволення поданої скарги в частині внесення відомостей до ЄРДР немає.

Вимоги скарги щодо обов`язку слідчого як уповноваженої особи органу досудового розслідування внести відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 365 та ч. 1 ст. 366 КК України, є необґрунтованими, оскільки, оскільки чинний кримінальний процесуальний закон таких повноважень слідчому судді під час розгляду скарги не надає.
Також, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачений строк вручення слідчим особі пам`ятки про права і обов`язки потерпілого, крім того закон не вимагає прийняття слідчим процесуального рішення про визнання особи потерпілою. Не вчинення дій слідчим щодо ознайомлення ОСОБА_8 із правами і обов`язками потерпілого не є тією дією чи бездіяльністю, яка може бути предметом перевірки слідчим суддею у порядку ст.303 КПК України.

В апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на рішення та бездіяльність прокурора в повному обсязі. Вважає, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою. Зазначає, що слідчим суддею при ухвалені рішення істотно порушено норми матеріального та процесуального права у кримінальному провадженні.

Посилається на те, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2021 задоволено частково його скаргу та зобов`язано уповноважених службових осіб ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення згідно із його заявою від 22.02.2021 року, в якій він повідомляв орган досудового розслідування про вчинення прокурором ОСОБА_12 відносно нього та його сина кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 КК України, ч.1 ст.366 КК України. Однак слідчим ТУ ДБР у м.Хмельницькому внесені до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.367 КК України.

Крім того, зазначає, що слідчий, на його думку, всупереч вимогам КПК України, відмовився визнавати його і його сина потерпілими у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення скаржника та його представника на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 , вважаючи поведінку прокурора ОСОБА_10 під час розслідування кримінального провадження №0000744 кримінально-караною, що полягає, на його думку у приховуванні злочинної діяльності слідчих, які здійснюють досудове розслідування, звернувся до ТУ ДБР у м.Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно нього та його сина кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 КК України, ч.1 ст.366 КК України.

За результатом перевірки указаної заяви ОСОБА_8 , уповноважена особа органу досудового розслідування відмовила заявнику у внесенні відомостей до ЄРДР.
Вказану бездіяльність ОСОБА_8 оскаржив до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2021 у справі №686/6170/21 задоволено частково скаргу ОСОБА_8 та зобов`язано уповноважених службових осіб ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому у відповідності до ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення згідно із заявою ОСОБА_8 від 22.02.2021 року.

25.03.2021 слідчий ТУ ДБР у м.Хмельницькому ОСОБА_11 вніс до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за №0000013 із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.367 КК України.

Інших зобов`язальних дій ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2021 у справі №686/6170/21 не містила.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Оскільки на час розгляду скарги права ОСОБА_8 як заявника про кримінальне правопорушення були відновлені, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про відсутність бездіяльності уповноваженої особи органу досудового розслідування, яка у порядку ст.303 КПК України може бути предметом оскарження до слідчого судді.

Відповідно до положень ч.3. ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Встановлення ознак складу злочину, його попередня та/або подальша кваліфікація є виключною прерогативою уповноваженої особи органу досудового розслідування.

У слідчого судді при здійсненні у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відсутні повноваження на кваліфікацію кримінальних правопорушень за конкретними складами злочинів, які внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Здійснюючи повноваження із судового контролю щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя, про що зазначено у наведеному вище висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, зокрема вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Інформацією про кримінальне правопорушення є обставини та конкретні факти, викладені у заяві особи про вчинення кримінального правопорушення, які містять ознаки складу кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджуються з висновками слідчого судді щодо визнання необґрунтованими вимоги скарги та аргументи ОСОБА_8 і його представника адвоката ОСОБА_7 стосовно обов`язку слідчого як уповноваженої особи органу досудового розслідування внести відомості про кримінальне правопорушення ч.2 ст.365 КК України, ч.1 ст.366 КК України, оскільки чинний кримінальний процесуальний закон таких повноважень слідчому судді під час розгляду скарги не надає.

Формулювання резолютивної частини ухвали слідчого судді, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення згідно із заявою ОСОБА_8 від 22.02.2021 року, яка була зареєстрована в ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому області за № В-780» цілком відповідає встановленим обставинам внесених до ЄРДР відомостей.

Зазначення слідчим-реєстратором кримінального провадження короткого викладу обставин про вчинене кримінальне правопорушення «на виконання ухвали слідчого судді щодо зобов`язання уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому у відповідності до ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення згідно заяви ОСОБА_8 від 22.02.2021 року, яка була зареєстрована в ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому області за № В-780» не свідчить про неповноту внесених відомостей.

Що стосується доводів апелянта щодо можливості внесення до ЄРДР прізвища заявника про кримінальне правопорушення, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно пункту 1 підрозділу 8 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі - Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 визначено, що редагування (зміна) зафіксованих у Реєстрі відомостей здійснюється шляхом внесення Реєстратором оновлених даних до електронних карток.
Можливість реєстратором вносити оновлені дані до ЄРДР не передбачає у силу ст.303 КПК України, можливості звертатися зі скаргою на дії або бездіяльність щодо не вчинення таких дій, у тому числі не свідчить про неповноту внесення відомостей про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1.1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджених наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.7 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань).
При внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості. До Реєстру включаються відомості про кримінальні правопорушення, вчинені в громадських місцях. До громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів. (п. 2.14, 2.20 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань).
У разі виявлення помилкових відомостей, або необхідності їх відкорегувати у витязі з ЄРДР ОСОБА_8 не позбавлений можливості поінформувати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні про вказані обставини.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді що вказаний довід не є підставою для задоволення скарги ОСОБА_8 .

Твердження апелянта щодо зобов`язання слідчого ознайомити його і його сина із правами і обов`язками потерпілого, перевірені колегія суддів, яка приходить до висновку про обґрунтованість відмови слідчого судді у задоволенні скарги ОСОБА_8 в цій частині, виходячи з таких мотивів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000013, досудове розслідування у ньому перебуває на початковій стадії.

Після початку досудового розслідування слідчий пам`ятку про права обов`язки потерпілого ОСОБА_8 не вручив.

Відповідно до статті 55КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (частина третя 55КПК).

Згідно з частиною п`ятою статті 55 КПК передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною першою статті 60 КПК заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до частини першої статті 55 КПК фізична особа набуває процесуального становища потерпілої у кримінальному провадженні за умови заподіяння їй кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.

Виходячи з вимог статті 55 КПК права та обов`язки потерпілої виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження у відповідному процесуальному становищі, якщо тільки слідчим або прокурором не винесено вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних і достатніх підстав вважати, що особі не завдано шкоди.

Пунктом 5 частини першої статті 303 КПК передбачено можливість оскарження до слідчого судді рішень слідчого, прокурора, зокрема,про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

На підставі пункту 1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Статтею 40 КПК встановлено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (частини перша, п`ята статті).
Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (частини перша, третя статті 110 КПК).

Водночас чинним кримінальним процесуальним законом не передбачений строк вчинення слідчим особі пам`ятки про права і обов`язки потерпілого, крім того закон не вимагає прийняття слідчим процесуального рішення про визнання особи потерпілою.
Таким чином, невчинення дій слідчим щодо ознайомлення ОСОБА_8 із правами і обов`язками потерпілого не є тією дією чи бездіяльністю, яка може бути предметом перевірки слідчим суддею у порядку ст.303 КПК України.

Невизначеність у процесуальному статусі особи, яка вважає себе потерпілим у кримінальному провадженні за відсутності активних дій з боку уповноваженої на здійснення досудового розслідування особи, спрямованих на проведення слідчих дій із особою у якості потерпілого, зокрема її допиту та/або ознайомлення із правами і обов`язками потерпілого або прийняття процесуального рішення у формі постанови про відмову у визнанні потерпілим, за наявного законодавчого регулювання, може бути усунута шляхом звернення у порядку ст.55 КПК України до слідчого із заявою про залучення її до провадження як потерпілого.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, п.1 ч.3 ст.407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, а апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді