Березівський районний суд Одеської області
15.07.2021
Справа № 494/791/21
Провадження № 1-кс/494/524/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.07.2021року м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Березівка клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
Зазначає, що ОСОБА_6 померла, єдиними спадкоємцем після її смерті є ОСОБА_4 , але право на спадкування вона не може оформити через накладений арешт на спадкове майно. За тривалий час досудового розслідування, жодній особі не було оголошено про підозру, відповідно не було складено обвинувального акту та справа не перебуває на судовому розгляді, строк досудового розслідування по кримінальному провадженні сплив, що є підставою для скасування усіх застосованих заходів забезпечення провадження.
Відтак, вважає, що у даному кримінальному провадженні відпала потреба у необхідності подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна. У зв`язку з чим просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання, просив таке задовольнити.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, однак були належним чином повідомленні про таке, а відтак, суд вважає за можливе розглянути клопотання у їх відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів, достатніх для постановлення судового рішення.
Розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, вивчивши матеріали подані до даного клопотання, надані докази, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Заборонено власникам або будь-яким іншим особам, розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За змістом п.4 ч.2 ст. 167 КПК України об`єктами кримінального правопорушення є речі набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно вимог ч.1 ст.174 КПК України випливає, що обов`язок доведення факту, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба покладається на власника майна.
Враховуючи, що в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а на цей час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, арешт накладено з підстав визначених чинним законодавством за наслідками слідчих дій у кримінальному провадженні, підстав для задоволення клопотання і скасування накладеного арешту слідчим суддею наразі не встановлено.
Доводи заявника про те, що в кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі та не скеровано обвинувальний акт до суду, що є підставою для скасування арешту майна, на думку суду, не заслуговують на увагу, оскільки вирішення питання про скасування арешту на майно не пов`язано з вказаними обставинами.
Крім цього, статтею 174 КПК України визначено перелік осіб, яка мають право ініціювати питання про скасування арешту майна.
Разом з тим, ОСОБА_4 в інтересах якої подане клопотання, до переліку таких осіб не входить, оскільки матеріали клопотання не містять доказів про те, що остання є власником земельної ділянки, на яку ухвалою слідчого судді накладено арешт.
Долучені адвокатом документи, а саме копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у відповідності до якої власником арештованої земельної ділянки була померла ОСОБА_6 , а також відомості про подання ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини, не є беззаперечними доказами того, що остання на теперішній час вступила у спадщину та набула право власності на спадкове майно, у встановленому законом порядку.
Заявником не надано доказів на підтвердження порушення ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.01.2017 року прав та інтересів ОСОБА_4 в інтересах якої адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання.
Аналогічна позиція по даному кримінальному провадженні вже була доведена до відома адвоката в ухвалі Одеського апеляційного суду від 11.05.2021 року (номер справи місцевого суду: 504/4440/16 1-кс/504/950/16, номер провадження: 11-сс/813/734/21) залишеною без змін ухвалою Колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.06.2021 року.
Відповідно до п. 13 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» вбачається, що слідчий суддя скасовує заходи забезпечення кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 174 КПК, лише у випадку надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, оскарженню не підлягає.
Зважаючи на викладене слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 372 КПК України слідчий суддя -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1