Справа № 461/27/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2021 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження № 0000947 від 23.12.2020 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, із вищою освітою, працюючий на посаді охоронця охоронної фірми «Ірбіс», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимому, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на підробку документів, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з корисливих мотивів, з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням захворювання у період проходження служби в ОВС, достовірно знаючи про підстави та умови отримання такої, передбачені Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, будучи у відповідності до наказу ГУМВС № 429о/с від 29.09.2014 звільненим з посади заступника командира взводу №2 роти №4 спеціального батальйону міліції ГУМВС, у невстановлений досудовим розслідуванням час, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що фактично на стаціонарному лікуванні у Городоцькій ЦРЛ (поліклініці) у період проходження служби в ОВС не перебував, надав свої анкетні дані невстановленій досудовим розслідуванням особі для подальшого внесення їх до медичної виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о №1575 від 19.05.2014, до якої внесено відомості про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 05.05.2014 по 19.05.2014, перебував на лікуванні у вказаному медичному, з метою подальшого її використання під час проходження військово-лікарської комісії, встановлення йому причинно-наслідкового зв`язку захворювання з проходженням служби в ОВС, отримання групи інвалідності та грошової виплати, в такий спосіб підробивши вищевказану медичну виписку.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 маючи злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, який видається установою та надає права, без належних на те законних підстав, 23.09.2020 р., перебуваючи в приміщенні Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», що за адресою: м.Львів, вул. Замарстинівська, 233, достовірно знаючи, що виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о №1575 від 19.05.2014 є підробленою, оскільки містить недостовірну інформацію про його перебування на лікуванні у вказаному медичному закладі у періоди з 05.05.2014 по 19.05.2014, усвідомлюючи, що саме вказана медична виписка буде взята до уваги членами ВЛК при підтвердженні його захворювання із проходженням служби в ОВС, що в подальшому надасть йому змогу отримати одноразову грошову допомогу, подав до військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о №1575 від 19.05.2014 видану від імені Городоцької ЦРЛ (поліклініки), на підставі якої останньому видано постанову медичної ВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області №110 від 10.10.2019, у відповідності до якої захворювання зазначене у вище вказаній виписці гіпертонічна хвороба 2 ст, ступінь 2, ризик високий. ІХС. Стенокардія напруга ФК II ст. Атеросклеротичний кардіосклероз. СН II ст., пов`язане з проходженням служби в ОВС.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 отримавши на підставі вищевказаної підробленої медичної виписки постанову медичної ВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області №110 від 10.10.2019 р., без належних на те законних підстав, з метою отримання одноразової грошової виплати, 05.12.2019 перебуваючи в приміщенні КЗ ЛОР "Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи", за адресою: м. Львів, вул. Руська, 20, достовірно знаючи, що постанова ВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області №110 від 10.10.2020 отримана ним на підставі підроблених медичних документів, усвідомлюючи, що саме вказана постанова буде взята до уваги членами медико-соціальної експертної комісією при підтвердженні захворювання з проходженням служби в ОВС, встановлення йому групи інвалідності, подав до КЗ ЛОР "Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Обласний МСЕК №1 разом з направленням на медико-соціальну експертну комісію МСЕК від 02.12.2019 за №340 вищевказану постанову, на підставі якої отримав, виписку з акту огляду МСЕК форми 157-1/0 12ААБ №333292, у відповідності до якої останньому надано третю групу інвалідності пов`язану з проходженням служби в ОВС, довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках форми №158/0 серії 12AAA №011319, у відповідності до якої ступінь втрати професійної працездатності становить із 45% і пов`язане із проходженням служби в ОВС, в такий спосіб використавши завідомо підроблені документ, які видаються установою та надають права.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.358 КК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 ,маючи умисел на заволодіння чужим майном, а саме коштами одноразової грошової допомоги внаслідок захворювання отриманого в період проходження служби в органах внутрішніх справ, діючи з корисливих мотивів, в січні 2020 року, перебуваючи в приміщенні Головного управління Національної поліції у Львівській області, що за адресою: м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, усвідомлюючи, що в період проходження служби, а саме з 05.05.2014 по 19.05.2014, на лікуванні в Городоцькій ЦРЛ (поліклініці) не перебував та постанова ВЛК №110 від 10.10.2019, якою встановлено факт причино-наслідкового зв`язку захворювання з проходженням служби в ОВС отримана ним на підставі підробленої медичної виписки, шляхом обману, звернувся із письмовою заявою до ліквідаційної комісії ГУМВС щодо виплати йому одноразової грошової допомоги внаслідок отримання захворювання в період проходження служби в ОВС, до якої долучив отриману на підставі підробленої виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о №1575 від 19.05.2014 виданої від імені Городоцької ЦРЛ (поліклініки), постанову медичної ВЖ ДУ ТМО МВС України по Львівській області №110 від 10.10.2019 видану на його ім`я ( на час звільнення зі служби 29.09.2014), якою встановлено причино - наслідковий зв`язок захворювання з проходженням служби в ОВС, виписку з акту огляду МСЕК форми 157-1/0 12ААБ №333292 у відповідності до якої останньому надано третю групу інвалідності пов`язану з проходженням служби в ОВС, довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках форми №158/0 серії 12ААА №011319, у відповідності до якої ступінь втрати професійної працездатності становить із 45% і пов`язане із проходженням служби в ОВС, в такий спосіб вчинив всі необхідні дії для заволодіння коштами одноразової грошової допомоги, яка у відповідності пункту 3.2. Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 становила 315 300 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) у великому розмірі, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15- ч. 3 ст. 190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 190 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення ним злочину, викладені у обвинувальному акті. Пояснив суду, що звільнився зі служби в органах МВС у вересні 2015 року. У 2019 році звернувся до ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області для отримання направлення на ВЛК. Раніше незнайомий йому чоловік за грошову винагороду допоміг отримати довідки про лікування у лікарні швидкої допомоги, хоча дійсно він такого лікування не проходив. Після отримання виписок, обвинувачений подав їх до ВЛК, медико-соціальної експертної комісії. За результатами оглядів та висновків комісій ОСОБА_4 отримав право на виплату одноразової грошової допомоги. Подав документи на отримання вказаної допомоги, однак не отримав її оскільки документи йому повернули. Зазначив, що у нього на утримання перебуває двоє дітей та батько пенсіонер. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій та його діями не було заподіяно шкоди.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст.358, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 190 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати:

- за ч.3 ст.358 КК України, оскільки він вчинив підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

- за ч.4 ст. 358 КК України, оскільки він використав завідомо підроблений документ;

- за ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст.190 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) у великому розмірі.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, з яких кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст.190 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України - до категорії нетяжких злочинів; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України - до категорії кримінального проступку. Окрім того, суд враховує особу обвинуваченого, який на момент вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебував, має на утриманні двоє дітей, є учасником бойових дій, пенсіонер МВС, раніше не судимий.
Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Частиною 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, мотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Суд визнає обставинами, які пом`якшують його покарання ОСОБА_4 є те, що він повно і беззаперечно визнав свою вину, що свідчить про його розкаяння, раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак вироком Галицького районного суду м. Львова від 12.11.2020 року був виправданий за ч. 2 ст. 384 КК України. Крім того, судом враховується як істотна обставина, що пом`якшує покарання відсутність заподіяння шкоди. Зазначені обставини в їх сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину і вказують на безпечність винної особи для суспільства, в зв`язку з чим виправлення даної особи можливе і без призначення йому покарання у виді позбавлення чи обмеження волі. Суд дійшов висновку, що призначення ОСОБА_4 мінімального покарання у межах санкцій статей було б явно несправедливим.
Наведені обставини, дають суду з урахуванням особи винного, положень ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України, підстави перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України та у санкції ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Відтак, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до своїх дій, відсутність заподіяної шкоди злочином та інших пом`якшуючих вину обставин, суд дійшов висновку, що покарання у виді штрафу у мінімальних межах санкції ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України та штрафу у розмірі, що відповідає вимогам ст. 53 Кримінального кодексу України, за ч. 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 190 з урахуванням ч.1 ст. 69 Кримінального кодексу України буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Також, враховуючи фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим декількох кримінальних правопорушень, що кваліфіковані за різними частинами особливої частини Кримінального кодексу України, суд застосовує вимоги ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинувваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути вартість проведення почеркознавчої експертизи № СЕ-19/114-20/23802-ПЧ від 21.12.2020 р. в сумі 1307, 60 грн. (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок)

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст.358, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України із застосуванням ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.;
-за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн 00 коп.
-за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України із застосуванням ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України - у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.;

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної у справі почеркознавчої експертизи № СЕ-19/114-20/23802-ПЧ від 21.12.2020 р. в сумі 1307, 60 грн. (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок)

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а сааме: медичну документацію щодо проходження ОСОБА_4 медико-соціальної експертизи повернути КЗ ЛОР «Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи», а медичну документацію щодо проходження ОСОБА_4 військової-лікарської комісії повернути Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області».

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1