КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

17 травня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, суддя-доповідач по справі ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури, ОСОБА_2 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2021 року про затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000177 від 07.03.2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2021 року затверджено угоду, укладену 10.03.2021 року у кримінальному провадженні №0000177 від 07.03.2021 року, між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та визнано ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України і призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік та покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На даний вирок заступник керівника Київської обласної прокуратури, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржуваний вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2021 року стосовно ОСОБА_4 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ч.1 ст. 75, ст. 45 КК України та не призначена ОСОБА_4 реальна міра покарання відповідно до санкції ч.1 ст. 369 КК України за вчинення корупційного злочину, тобто неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Також вказує, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону полягає у безпідставному та незаконному прийнятті рішення про затвердження угоди, оскільки на думку апелянта, суд першої інстанції мав би перевірити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим на її відповідність вимогам Кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність та відмовити в затвердженні угоди відповідно до положень п.1 ч.7 ст. 474 КПК України, з підстав невідповідності узгодженого сторонами покарання вимогам ч.1 ст. 75, ст. 45 КК України.
Крім того, апелянт посилається на недотримання судом першої інстанціївимог ч.4 ст. 474 КПК України, оскільки перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судналежним чином не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 його права, обмеження у разі оскарження вказаного вироку та особливостей відбування покарання у виді обмеження волі зі звільненням від його відбування з випробуванням, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Таким чином, враховуючи, що відповідно до положень п.2 ч.4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, прокурор вважає правильним застосувати загальні засади кримінального провадження з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, оскільки у даному випадку положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють вказане питання.

Перевіривши матеріали кримінального провадження №361/2810/21 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 та доводи викладені в апеляційній скарзі заступника керівника Київської обласної прокуратури, суддя-доповідач приходить до висновку, що у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи №361/2810/21 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , 10.03.2021 року між прокурором у кримінальному провадженні №0000177 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості (а.с. 7-10), відповідно до якої прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 369 КК України, який повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину і погодився з юридичною оцінкою його дій.
Згідно вказаної угоди від 10.03.2021 року сторони погодились на призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання за ч.1 ст. 369 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки та звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладанням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
При цьому, зі змісту вищезазначеної угоди вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено зміст положень ч.4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення цієї угоди і останній своїм підписом підтвердив, що він цілком розуміє наслідки укладення угоди (а.с. 9).

Відповідно до положень ч.2 ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 392 КПК України встановлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Отже, положення ч.4 ст. 394 КПК України встановлюють різний обсяг права на оскарження вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості, в залежності від суб`єкта оскарження, а тому посилання прокурора у поданій апеляційній скарзі на порушення судом п.1 ч.7 ст. 474 КПК України, як на підставу для оскарження вказаного вироку суду, не ґрунтується на вимогах закону, а його доводи про те, що у даному випадку слід застосовувати загальні засади кримінального провадження, так як положення п.2 ч.4 ст. 394 цього Кодексу неоднозначно регулюють питання кримінального провадження щодо можливості прокурора оскаржити в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки положення цієї норми кримінального процесуального закону регулюють дане питання та містять виключний перелік підстав, за наявності яких вирок суду про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 474 КПК України, належним чином не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 усіх його прав, обмежень при оскарженні вказаного вироку, а також особливостей відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі зі звільненням від його відбування з випробуванням, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, колегія суддів зауважує, що у відповідності з вимогами п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, обставини, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, можуть бути підставою для оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості, виключно обвинуваченим, його захисником, законним представником, від яких апеляційні скарги не надходили.

У відповідності з вимогами ч.4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкрити провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або якщо судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи, що апеляційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури подана на судове рішення з підстав, які не передбачені пунктом 2 частини 4 статті 394 КПК України, у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2021 року, відповідно до положень ч.4 ст. 399 КПК України, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, ч.4 394, ч.4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури, ОСОБА_2 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2021 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000177 від 07.03.2021 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Київського апеляційного
суду доповідач у справі ОСОБА_1