ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/543/21 Справа № 189/1846/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року було задоволено клопотання Міністерства юстиції України та приведено у відповідність із законодавством України вирок Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 15 грудня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 23 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 .
Визначено, що ч. 3 ст. 30, п. п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, за якими ОСОБА_7 засуджено в Російській Федерації вироком Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 15 грудня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 23 березня 2018 року, відповідають ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.
У зв`язку з чим, ОСОБА_7 визначено покарання на підставі вироку Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 15 грудня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 23 березня 2018 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, у виді 7 років 9 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з 15 грудня 2017 року, в який зарахувати час тримання його під вартою з 17 квітня 2016 року по 14 грудня 2017 року, включно.
Визначено в національній валюті України за курсом Національного банку України станом на 11 січня 2019 року суму процесуальних витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_7 в дохід держави Російська Федерація в розмірі 12008,08 грн.
Не погодившись із такою ухвалою, засуджений 18 грудня 2020 року подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року.
В обгрунтування поважності підстав пропуску строку засуджений зазначив, що він хворів, перебував тривалий час на лікуванні, а після завершення лікування, апеляційна скарга, подана ним на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року, загубилась при пересилці засобами поштового зв`язку.
Вважає вказані підстави пропуску строку поважними, а тому просить поновити строк апеляційного оскарження на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року, прийняти апеляційну скаргу та змінити ухвалу суду першої інстанції про приведення вироку РФ у відповідність із законодавством України, застосувавши замість ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України положення ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України та при призначенні покарання просить врахувати положення ч. 3 ст. 68 КК України, якими передбачено, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання про поновлення засудженому ОСОБА_7 строку апеляційного оскарження вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в клопотанні засудженого про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотання заінтересованої особи.
Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року було приведено у відповідність із законодавством України вирок Російської Федерації відносно засудженого ОСОБА_7 (а.с. 87). Розгляд клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України було проведено за відсутності засудженого ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 3 ст. 295 КПК України, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
28 січня 2020 року, через рік після постановлення судом першої інстанції вказаної ухвали, засуджений ОСОБА_7 звернувся із заявою про направлення йому належним чином завіреної копії ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року (а.с. 101).
30 січня 2020 року, одразу через два дні після звернення засудженого, на виконання заяви ОСОБА_7 судом першої інстанції було направлено до виправної установи, де відбуває покарання засуджений, копію вказаної ухвали (а.с. 103).
18 грудня 2020 року, тобто майже через рік після звернення до суду із заявою про направлення копії судового рішення, ОСОБА_7 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року разом із апеляційною скаргою на вказане судове рішення.
При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що засуджений був позбавлений можливості своєчасно, після звернення до суду першої інстанції із заявою на видачу копії ухвали та отримання копії ухвали, в передбачений положеннями п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України 7-ми денний строк подати апеляційну скаргу.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13 липня 2016 року по справі №3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.
В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Враховуючи зазначене, а також те, що обвинуваченим не зазначено поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження з моменту звернення його до суду першої інстанції із заявою на отримання копії ухвали (28 січня 2020 року) та отримання ним копії ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції, є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. Щодо доводів засудженого про те, що своєчасно він не зміг подати апеляційну скаргу з моменту отримання копії ухвали та звернувся майже через рік у зв`язку з тим, що тривалий час він хворів та перебував на лікуванні, то колегія суддів не може прийняти їх до увагу як підставу для поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки жодних доказів на підтвердження такої інформації матеріали справи не містять, до апеляційної скарги засудженим, також, не було надано жодної довідки або виписки щодо стану здоров`я та перебування на тривалому лікуванні. Доказів щодо загублення апеляційної скарги у поштовому відділенні, як і доказів, що вона взагалі передавалась на поштове відділення адміністрацією виправної установи, засудженим теж надано не було.
Тож, з огляду на викладене та керуючись положеннями ст. ст. 399, 405, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали та оригінал апеляційної скарги разом з додатками надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4