УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року

м. Київ
провадження № 51 - 1643 зно 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 08 грудня 2009 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2009 року ОСОБА_4 засуджено за пунктами 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, крім житла.
Ухвалою Верховного Суду України від 08 грудня 2009 року вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2009 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2021 року заяву ОСОБА_4 було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 462 КПКі надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також йому було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне зазначені в ухвалі недоліки, в установлений строк, його заява буде повернута.

На виконання ухвали суду, в межах встановленого судом строку, ОСОБА_4 подав заяву, однак недоліки, зазначені в ухвалі суду від 01 квітня 2021 року, не усунув.
На обґрунтування своїх вимог засуджений повторно зазначає, що під час ознайомлення зі справою йому стало відомо, що відповідно до лікарського свідоцтва, висновку експерта про смерть ОСОБА_5 , що причина смерті не встановлена. Вважає, що за таких обставин у нього відсутні ознаки злочину щодо вбивства ОСОБА_5 , а Верховному суду України під час касаційного розгляду вказані обставини були не відомі. При цьому засуджений вказує, що данні обставини стали йому відомі 02 лютого 2021 року під час ознайомлення його зі справою.
В порушення вимог пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві не зазначено обставин, що згідно з ч. 2 ст. 459 КПК визнаються нововиявленими та могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду й заявнику під час розгляду справи Верховним Судом України 08 грудня 2009 року, і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали, що належить переглянути, а також відсутні доводи на підтвердження наявності відповідних обставин.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Отже, звертаючись з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, особа, яка подає заяву, повинна вказати на обставини, що згідно з ч. 2 ст. 459 КПК визнаються нововиявленими, а також належним чином обґрунтувати свої доводи щодо наявності відповідних обставин у кримінальному провадженні.
Проте вказаних приписів закону ОСОБА_4 не виконав.
Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_4 нововиявленою обставиною вважає, що під час розгляду справи Верховним Судом України, колегії суддів та йому не було відомо той факт, що відповідно до лікарського свідоцтва та висновку експерта про смерть ОСОБА_5 , котрі містяться в матеріалах вказаної справи, причина смерті потерпілого не встановлено однак, відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК не наводить підстав, за яких її слід вважати нововиявленими. Крім того, належного обґрунтування наявності у справі інших нововиявлених обставин він не навів.
Разом з тим повідомляємо засудженому наступне, що відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Апеляційного суду Хмельницької області, який діяв як суд першої інстанції в силу повноважень, передбачених Кримінально-процесуальним кодексом України в редакції 1960 року, а Верховний Суд України діяв як суд апеляційної інстанції, а тому засуджений не позбавлений права звернутись до місцевого або апеляційного судів для розгляду його заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2000 року чи ухвали Верховного Суду України від 08 грудня 2009 року за нововиявленими обставинами.
Згідно із ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Враховуючи викладене, оскільки засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, залишену без руху, Верховний Суд на підставі ч. 3 ст. 464, п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його заяву з усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ч. 3 ст. 464, ч. 3 ст. 429 КПК
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 08 грудня 2009 року щодо нього за нововиявленими обставинами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3