Єдиний унікальний номер №439/695/18
Провадження №1-кп/943/28/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року

Буський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 і ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 18.02.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого (востаннє вироком Бродівського районного суду Львівської області від 03.07.2020 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років і п`яти місяців позбавлення волі), -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, повторно 18 лютого 2018 року близько 14 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення, таємно, з-під торгівельного кіоску, розташованого по АДРЕСА_1 , намагався викрасти велосипед марки «УКРАЇНА» вартістю 583,33 грн., що належить потерпілому ОСОБА_8 , однак з незалежних від себе причин не довів злочин до кінця, оскільки був помічений і спійманий потерпілим.
Відтак, вищевказаними своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєну повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, наприкінці березня 2018 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля продуктового магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав бувший у вжитку велосипед марки «ORINOILD», вартістю 870 гривень, який належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Тобто вищевказаними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєну повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
29 квітня 2018 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_5 , керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття віконного скла незаконно проник в житловий будинок, що знаходиться на території господарства ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно викрав три бувші у вжитку газові камфори загальною вартістю 105,24 грн. та дві бувші у вжитку сковороди загальною вартістю 268,33 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 373 гривні 57 копійок.
Відтак вищевказаними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло та скоєну повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 29 квітня 2018 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на території господарства ОСОБА_11 за адресою: Львівська область, Бродівський район, с. Гаї - Суходільські, повторно, керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, шляхом вільного доступу відкрито викрав продукти харчування, а саме: пляшку соняшникової олії об`ємом 5 літрів вартістю 120 грн., 8 кілограмів свинного сала вартістю 65 грн. за 1 кг, загальною вартістю 520 грн., 0,5 кілограма свинного фаршу вартістю 100 грн. за 1 кг, загальною вартістю 50 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 690 гривень.
Отже вищевказаними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), скоєний повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
До таких висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого ОСОБА_5 обвинувачення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, підтвердивши розуміння ним пред`явленого обвинувачення за вищевказаними епізодами та не оспорив наведених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінальних правопорушень, пояснивши, що він дійсно вчинив крадіжку велосипеда та намагався викрасти інший велосипед з-під кіоску, який був без нагляду, а також викрав з будинку посуд за наведених у обвинувальних актах обставин. Натомість, з приводу пред`явленого йому обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 спершу свою вину визнав частково, повідомивши, що близько двох років тому назад він, перебуваючи у господарстві ОСОБА_11 , де випивав із потерпілим і його співмешканкою, після чого вони пішли до хати спати, а обвинувачений залишився на подвір`ї один, після чого він викрав продукти харчування (олію, сало і фарш), взявши їх зі столу та пішов, спершу вказуючи на непомітність своїх дій (тобто на крадіжку, а не грабіж), а згодом змінивши свої показання на визнавальні, вказавши, що не заперечує фактичних обставин і за цим епізодом та визнає свою винуватість повністю. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 в судове засідання повторно не з`явилися, направивши до суду письмові заяви, в якій просили розгляд кримінального провадження проводити у їх відсутності, претензій до обвинуваченого вони не мають, а покарання ОСОБА_5 просили залишили на розсуд суду.
Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, його винуватість у скоєному доводиться об`єктивно з`ясованими обставинами, які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду даного кримінального провадження безпосередньо в судовому засіданні та оціненими відповідно до вимог статті 94 КПК України.
Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який суду повідомив про те, що він проживає у с. Гаї - Суходільські Бродівського району Львівської області разом зі співмешканкою ОСОБА_12 . У травні 2018 року до нього додому прийшов ОСОБА_5 , після чого вони втрьох сиділи надворі, де споживали продукти харчування та випивали, після чого він заснув. При цьому вказав, що його співмешканка бачила, як обвинувачений взяв продукти харчування, які він перед тим придбав (олія та м`ясні продукти) на суму близько 1000 грн. та пішов із ними.
Із оглянутих протоколу огляду місця події та протоколу проведення слідчого експерименту від 03.05.2018 вбачається, що слідчим Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 було проведено огляд місця події на прилеглій території до продуктового магазину по АДРЕСА_2 , де при вході магазин розташоване місце для паркування велосипедів. Також цим слідчим за участю підозрюваного ОСОБА_5 та двох понятих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 було проведено слідчий експеримент, у ході якого ОСОБА_5 розповів, що в березні 2018 року він проходив повз указаний продуктовий магазин, а при вході побачив велосипед іноземного виробництва червоно-чорного кольору, на який у нього виник умисел його викрасти. Після чого він, бачачи, що за його діями ніхто не спостерігає, сів та поїхав цим велосипедом, який у подальшому залишив у свого знайомого.
Як вбачається із оглянутого судом протоколу огляду місця події від 21.05.2018, що старшим слідчим Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_16 за участю власника (користувача) приміщення ОСОБА_17 та двох понятих ОСОБА_18 і ОСОБА_19 було проведено огляд місця події на території господарства ОСОБА_17 в селі Гаї - Суходільські Бродівського району, яке по периметру огороджене дерев`яним парканом, а на подвір`ї знаходиться одноповерховий житловий будинок, навпроти входу в який стоїть стіл, на якому є продукти харчування, недоїдки, пусті пляшки.
Крім того, як слідує із протоколу проведення слідчого експерименту від 27.06.2018 та фототаблицею до нього, що слідчим Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 за участю підозрюваного ОСОБА_5 і потерпілого ОСОБА_11 та двох понятих ОСОБА_20 і ОСОБА_21 було проведено слідчий експеримент, у ході якого ОСОБА_5 розповів та детально показав, що 21 травня 2018 року близько обіду він відвідав своїх знайомих ОСОБА_17 і ОСОБА_11 в селі Гаї - Суходільські Бродівського району, де за столом на території вказаного господарства вони втрьох споживали продукти харчування і розпивали спиртні напої. Сп`янівши згодом, спершу ОСОБА_17 , а потім ОСОБА_11 , пішли один за одним до хати спати, а ОСОБА_5 залишився один на подвір`ї. Після цього обвинувачений помітив поблизу на лавці пляшку олії об`ємом 5 літрів та пакет із продуктами харчування (сало і фарш), які він вирішив викрасти з метою подальшого їх продажу чи обміну на спиртне, направившись з цим до хвіртки для виходу, почув крик ОСОБА_17 куди він несе її продукти, але ОСОБА_5 вдав, що її не чує, тоді вона підбігла та почала виривати з рук олію і пакет, але обвинувачений не дав їй це зробити та пішов із викраденим у сторону автодороги Київ-Чоп. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 детально все це показав на слідчому експерименті, зокрема вказав, де знаходились пляшка олії та пакет з продуктами харчування, вказав куди направився з викраденим на вихід і хвіртку, а також місце, де його наздогнала ОСОБА_17 .
Оскільки жодних заперечень з приводу вказаного слідчого експерименту обвинувачений разом із захисником не висловили, дані обставини щодо відкритого викрадення ОСОБА_5 продуктів харчування у потерпілого повністю узгоджується із показаннями потерпілого ОСОБА_11 , що є логічним і послідовним та не викликає жодних сумнівів у суду, а тому висловлена обвинуваченим думка щодо таємності указаного свого вчинку не заслуговує на увагу.
Оглянутою постановою про визнання предметів речовими доказами від 18.02.2018, з якої вбачається, що велосипед марки «УКРАЇНА» було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадження, який після проведення товарознавчої експертизи переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 .
Із оглянутої постанови про визнання предметів речовими доказами від 03.05.2018 вбачається, що велосипед марки «ORINOILD» було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадження, після огляду якого переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 .
Оглянутою постановою про визнання предметів речовими доказами від 21.05.2018 вказується на те, що три бувші у вжитку газові камфори та дві, бувші у вжитку сковороди були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадження, які після проведення товарознавчої експертизи передані на зберігання потерпілому ОСОБА_10 .
Відтак, аналізуючи зазначені докази з точки зору їх допустимості, належності, об`єктивності та достатності, які ніким з учасників кримінального провадження під сумнів не ставились, зокрема і стороною захисту (обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_6 ), суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України. Наведені вище докази винуватості обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними, взаємоузгоджуються між собою та відтворюють реальні події, що мали місце за вищенаведених фактичних обставин, що обвинуваченим фактично не оспорюються.
За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого є доведеною «поза будь-яким розумним сумнівом», а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєну повторно, а також за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_5 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Також, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного із проникненням у житло, вчиненого повторно, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які полягали у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), скоєного повторно, підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним діянь, одне із яких (ч. 2 ст. 185 КК України) відноситься до нетяжких злочинів, а інші (ч. 3 ст. 185 і ч. 2 ст. 186 КК України) є тяжкими злочинами, їх наслідки, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину ( ОСОБА_22 , 2010 р.н.), за місцем свого проживання характеризується негативно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності. Щире каяття та відсутність претензій зі сторони усіх потерпілих суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого в силу вимог ст. 66 КК України. Обставиною, яка обтяжує покарання суд вважає вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до вимог статті 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, а згідно з частиною 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Отже, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 слід обрати згідно статей, за якими кваліфіковано злочини, у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Ураховуючи сукупність вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, керуючись частиною першою статті 70 КК України, суд вважає доцільним обрати йому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк за найтяжчим злочином, передбаченим ч. 2 ст. 186 КК України.
Також судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз був засуджений за ч. 2 ст. 186 (подія мала місце 06.09.2019 року), ч. 4 ст. 70 КК України вироком Бродівського районного суду Львівської області від 03.07.2020 року до чотирьох років і п`яти місяців позбавлення волі.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 01 червня 2020 року в справі №766/39/17 виклала такі висновки щодо застосування норм права: «При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів); б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків)».
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу. Відтак остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вищевказаним вироком Бродівського районного суду Львівської області від 03.07.2020 року у виді позбавлення волі на певний строк, що, на думку суду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України буде справедливим і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень, а також його соціальної реабілітації.
Окрім того, ураховуючи часткове приєднання обвинуваченому покарання за цим вироком до невідбутого покарання за вищевказаним попереднім вироком, яким строк покарання ОСОБА_5 рахується із 12 вересня 2019 року, а тому початок строку відбування покарання слід обчислювати з дати, визначеної попереднім вироком.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні за проведення судової трасологічної експертизи №4/940 від 07.06.2018 року вартістю 1144,00 грн., судової товарознавчої експертизи №9/168 від 23.03.2018 року вартістю 572,00 грн., судової товарознавчої експертизи №9/355 від 26.06.2018 року вартістю 1144,00 грн., а всього витрати на залучення експертів у розмірі 2860,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави, що відповідає положенню ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог частини дев`ятої статті 100 КПК України.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався та підстав для обрання такого до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання:
-за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Бродівського районного суду Львівської області від 03.07.2020 року, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати із 12 вересня 2019 року.
Речові докази, а саме:
-велосипед марки «ORINOILD», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , - повернути останньому;
-велосипед марки «УКРАЇНА», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - повернути останньому;
-три бувші у вжитку газові камфори, дві бувші у вжитку сковороди і три бувші у вжитку каструлі, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , - повернути останньому.
Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення судових експертиз (витрати на залучення експерта) у розмірі 2860,00 грн. (дві тисячі вісімсот шістдесят).
Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. Б. Кос