ЄУН 193/79/21 Провадження 1-кп/193/68/21
В И Р О К
іменем України

24 березня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Софіївка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000005 від 11.01.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Менжинка Софіївського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше засудженого 01.02.2016 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік; 16.01.2017 за ухвалою Софіївського району Дніпропетровської області іспитовий строк скасовано, а засудженого направлено для відбування покарання до місця позбавлення волі, звільненого 26.04.2019 за ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області умовно-достроково на невідбутий строк, що складав 08 місяців і 20 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності і маючи непогашену чи зняту у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно скоїв крадіжку за таких обставин.
Зокрема, наприкінці серпня 2020 року, точної дати під час судового розгляду справи не встановлено, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, прийшов на неогороджену прибудинкову територію загального користування, що розташована поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , звідки, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав поліетиленовий рукав чорного кольору (4м. х 10м.) для зберігання зерна, який було складено та розміщено на ґрунтовому покритті вищевказаної території біля сільськогосподарської техніки, та який належить ОСОБА_5 .
Після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним як власним, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 293/21 від 26.01.2021 становить у розмірі 1395,00 гривень, та яка в ході досудового розслідування відшкодована повністю шляхом повернення потерпілому викраденого майна.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вказаному злочині визнав повністю, пояснив, що наприкінці серпня 2020 року, точної дати він не пам`ятає, він проходив по АДРЕСА_1 , і побачив на неогородженій прибудинковій території загального користування, що розташована поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 цього населеного пункту, поліетиленовий рукав чорного кольору (4м. х 10м.) для зберігання зерна, який лежав на землі і він вирішив його викрасти. Реалізуючи свій умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, він шляхом вільного доступу зайшов на вищевказану територію, де, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів викрав згаданий поліетиленовий рукав чорного кольору (4м. х 10м.), який він перемістив за територію даного домоволодіння та розпорядився ним, як власним, а саме продав знайому за 250 грн. Згодом він дізнався, що даний поліетиленовий рукав належить ОСОБА_5 . Пояснив, що збитки завдані злочином він відшкодував повністю. При зверненні до нього працівників поліції він відразу зізнався у скоєному. Щиро розкаявся у вчиненому, пообіцяв, що більше протиправних дій не вчинятиме, просив суворо його не карати.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, направив до суду письмову заяву, за якою просив розглянути дане кримінальне провадження без його участі. Будь-яких претензій до обвинуваченого він не має.
Окрім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині повністю доведена і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Сукупність зазначених доказів вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно, в період незнятої та непогашеної судимості за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, шляхом вільного доступу, таємно заволодів поліетиленовим рукавом потерпілого ОСОБА_5 , вартістю 1395 грн.,яким розпорядився як власним, чим вчинив злочин і підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому при судовому розгляді справи не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який в силу вимог ст. 12 КК України віднесений до категорії нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який до кримінальної відповідальності раніше притягувався, не працює, стан його здоров`я, його соціально - психологічні риси, який неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, а також дані досудової доповіді Софіївського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" від 22.02.2021, згідно якої визначений високий ризик вчинення даним обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній ризик його небезпеки для суспільства чи окремих осіб.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, кількість та вартість викраденого ним майна, те що шкода заподіяна злочином повністю відшкодована, за наявності обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим призначити йому основне покарання у виді обмеження волі, яке у відповідності до ч. 2 ст. 65 КК України відповідатиме тяжкості злочину і буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому враховуючи те, що ОСОБА_3 визнав свою провину повністю, щиро розкаявся, відшкодував завдані збитки, критично ставиться до вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених п. 2 ч. 3, п. 2 та п.1 ч. 1 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписів п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки і 6 (шість) місяців.
На підставі положень ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік і шість місяців не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 2 ч. 3, п. 2 та п.1 ч. 1 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речовий доказ: поліетиленовий рукав чорного кольору (4м. х 10м.) для зберігання зерна, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому як законному власнику.
Матеріали кримінального провадження № 0000005 від 11.01.2021 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/79/21 (провадження №1-кп/193/68/21).
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1