У Х В А Л А

27 серпня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу звернулася заявник ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна.
В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05.02.2013 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, у відповідності до ст. 75 КК України, звільнено засудженого від відбування призначеного судом покарання із випробувальним строком на три роки.
Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2013 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05.02.2013 року було скасовано в частині призначеного покарання та постановлено свій вирок, яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2014 року ОСОБА_5 звільнений від подальшого відбування покарання призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2013 року згідно ст. 84 КК України, ст. 537 п.6 КПК України.

В рамках зазначеної кримінальної справи 11.10.2012 року слідчим ОСОБА_6 було накладено арешт на речовий доказ - транспортний засіб автомобіль марки Мерседес Бенц 110D кузов № НОМЕР_1 , 1998 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 12.01.2008 року Криворізьким ВРЕР ДАІ УМВС в Дніпропетровській області.

П. 12 ч. 1 ст. 368 КК України, визначає, що суд ухвалюючи вирок повинен вирішити такі питання, серед яких зокрема, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Однак, суд ухвалюючи вирок в зазначеній справі не вирішив питання щодо зняття арешту з автомобілю належного їй, який станом на дату звернення з цим клопотанням не знятий, чим порушено права власника зазначеного майна.

Заявниця просить суд скасувати арешт автомобілю марки Мерседес Бенц 110D кузов № НОМЕР_1 , 1998 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 12.01.2008 року Криворізьким ВРЕР ДАІ УМВС в Дніпропетровській області, на який накладено арешт для збереження речових доказів за постановою слідчого СВ КМУ ОСОБА_7 від 11.10.2012 року в рамках кримінальної справи № 0413/12728/2012 Пр.№/0413/933/2012 .
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 просила суд подане клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 подане клопотання підтримала та не заперечувала проти його задоволення.

Вислухавши заявницю, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до положень статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Завданням арешту майна в розумінні частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з приписами статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Оскільки кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрито, від відбування покарання засудженого звільнено за ст. 84 КК України, п.6 ст. 537 КПК України, вирок суду набрав законної сили,
Керуючись ст. 174, 369 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, задовольнити.
Скасувати арешт автомобілю марки Мерседес Бенц 110D кузов № НОМЕР_1 , 1998 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 12.01.2008 року Криворізьким ВРЕР ДАІ УМВС в Дніпропетровській області, на який накладено арешт для збереження речових доказів за постановою слідчого СВ КМУ ОСОБА_7 від 11.10.2012 року в рамках кримінальної справи № 0413/12728/2012 Пр.№/0413/933/2012.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8