Справа № 215/3346/18
УХВАЛА
Іменем України

18 червня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001029 від 20.05.2018 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котлярівське, Синельніковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю не є , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 20.05.2018 року приблизно о 12:10 годин на паркувальному майданчику станції технічного обслуговування за адресою вул. Бірюзова 117а в Тернівському районі м. Кривого Рогу перебував автобус Mercedes-benz 312 d реєстраційний номер НОМЕР_1 . В цей же час поблизу передньої правої частини даного автобусу перебував малолітній пішохід ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який присівши бавився з цуценям. При цьому ОСОБА_3 сів за кермо автобусу Mercedes-benz 312 d та не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух виконуючи маневр правого повороту, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1 ПДР України, відповідно до яких:

-1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;
-2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;
-10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»
В наслідок зазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_3 , керуючи автобусом Mercedes-benz 312 d, допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_8 який отримав тілесні ушкодження, у вигляді: відкритий перелом 2-3-4 п`ястних кісток правої кисті, забійна рана правої скроневої і білявушної раковини, садно правої верхньої кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1080 від 23.07.2018 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.
Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України, та про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання захисника підтримує та просить звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши обвинуваченого та його захисника, думку інших учасників кримінального провадження, вважає, що існують законні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.
Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, належить до класифікації нетяжкого злочину, а, отже, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України становить три роки.
З матеріалів справи вбачається, що кримінальне правопорушення, у якому обвинувачувався ОСОБА_3 було вчинено 20 травня 2018 року, тобто станом на час розгляду кримінального провадження минуло три роки.
Судом відповідно до ст. 285 КПК України ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою. Обвинуваченому також роз`яснено, що у разі якщо він заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Обвинувачений підтвердив, що йому зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що він надав свою згоду.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено
Згідно матеріалів кримінального провадження, перебіг давності не зупинявся та не переривався.
Оскільки обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України ,строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину закінчився, тому суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Представником потерпілого ОСОБА_7 було в даному кримінальному провадженні подано позов до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Тому, в зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строків давності заявлений представником потерпілого ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
Крім того, суд вважає необхідним вирішити долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України, віднести судові витрати по кримінальному провадженню на рахунок держави, що не суперечать вимогам ст.ст.122-124 КПК України, та вирішити питання про скасування арешту майна відповідно до ст.174 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 314, 369-372, 395 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.
Кримінальне провадження за № 0001029 від 20 травня 2018 року щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягення моральної шкоди- залишити без розгляду.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2018 року, на автомобіль «Меrсеdеs-bеnz 312 d», реєстраційний номер НОМЕР_1 та заборону користування, розпорядження, використання, відчуження.

Речові докази: автомобіль «Меrсеdеs-bеnz 312 d», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно розписки знаходится на зберіганні у ОСОБА_9 повернути власнику ОСОБА_10 .
Витрати на залучення експерта в розмірі 785,05 грн., покласти на рахунок Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя: