Справа №:755/3849/21
Провадження №: 1-кс/755/1033/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2021 р. м. Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000597, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 15.01.2020 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
У С Т А Н О В И В:

01 березня 2021 року старший слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за наступних обставин: 26.02.2021 приблизно о 16 год. 20 хв. у ОСОБА_5 , яка перебувала в приміщенні торгового центру «Sky Mall», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Ватутіна, 2-Т, в торгівельній залі магазину «House», що знаходиться на першому поверсі вищевказаного торгового центру, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, без тривалого розриву в часі, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 підійшла до стелажу з верхнім одягом, де взяла кофту жіночу, арт. 6690D, вартістю 679 грн. 20 коп., шкарпетки чоловічі, арт. 7488D, вартістю 279 грн. 20 коп., штани жіночі, арт. 6183E, вартістю 439 грн. 20 коп., штани жіночі, арт. 9617D, вартістю 359 грн. 20 коп., труси чоловічі, арт. 8018B, вартістю 639 грн. 20 коп., що належать дочірньому підприємству «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», та заховала зазначені речі до сумки, яку мала при собі. В подальшому ОСОБА_5 , не маючи наміру розраховуватись за вищевказаний товар, пройшла через антикрадійні рамки магазину, однак далі ОСОБА_5 , маючи реальну змогу розпоряджатись викраденим майном, почала бігти у напрямку виходу з торгового центру, де була зупинена працівниками закладу. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдала дочірньому підприємству «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» матеріальну шкоду на загальну суму 2396 гривень 00 копійок.
Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваній, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, вказує на наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже усвідомлює можливе покарання у вигляді позбавлення волі, тому може вчинити спроби уникнути кримінальної відповідальності таким чином, чинити незаконний вплив на свідків та потерпілого шляхом погроз, підкупу або вмовляння, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ніде не працевлаштована, офіційного доходу не має. Також, на думку органу досудового розслідування, підозрювана може перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме - домашній арешт.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000597, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

27 лютого 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_5 умисно вчинила дії, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 і з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами проведених слідчих дій, зокрема, огляду місця події, допитів свідків.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінують.

З урахуванням зазначеного, посилання прокурора на наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, заслуговує на увагу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у своєму клопотанні вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду з метою уникнення відповідальності, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше засуджена, кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вчинено в період іспитового строку; підозрювана може незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом підмовляння, підкупу, погроз, може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмовлятися від явки до суду; існує ризик, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже вона офіційно не працевлаштована та не має належного джерела доходу, а свої побутові потреби може задовольняти шляхом вчинення корисливих злочинів.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною нетяжкого злочину, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, відсутність у підозрюваної місця роботи та стійких соціальних зв`язків, її майновий стан, репутацію, вік та стан здоров`я.

Слідчим суддею не отримано даних про те, що підозрювана ОСОБА_5 за станом свого здоров`я не може утримуватись в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 183 КПК України до підозрюваної ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки остання є раніше засудженою та підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років.

При цьому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан особи, а саме - відсутність стійких соціальних зв`язків та працевлаштування, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що існує ймовірність того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також ризик вчинення іншого правопорушення, який може справдитися з великим ступенем вірогідності, слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваній заставу відповідно ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі, який становить п`ять розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 11 350 гривень, яка в достатній мірі гарантує виконання обвинуваченою ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків.
При цьому, при визначенні розміру застави, слідчий суддя зважує не лише на обсяг повідомленої підозри та можливість настання тяжких наслідків для конкретної особи, однак і виходить з тих позицій Європейського Суду, відповідно до яких визначення суми коштів, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими ознаками, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися.
Окрім цього, обираючи відносно ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти відповідні обов`язки.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 27 квітня 2021 року включно, взявши її під варту в залі суду негайно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн., у разі внесення якої вона підлягає звільненню з-під варти.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.
Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві
ЄДРПОУ банку: 26268059;
МФО 820172;
Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ;
р/р UA1012089.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 у разі її звільнення з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_5 , у разі внесення застави визначити до 27 квітня 2021 року включно, але не більше строків досудового розслідування.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1