Справа № 144/543/21
Провадження № 1-кс/144/160/21
У Х В А Л А
Про повернення клопотання для усунення недоліків

16.04.2021 смт. Теплик

Слідчий суддя Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 у межах кримінального провадження № 0000050 від 01.04.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -
в с т а н о в и в:

До Теплицького районного суду Вінницької області надійшло указане клопотання.
У клопотанні слідчий просить накласти арешт на пару взуття, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 . Взуття є тимчасово вилученим майном, яке поміщено до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Гайсинського РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зогляду на наступне.

Пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України визначено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Стаття 64-2 КПК України, яка була введена до Кримінального процесуального кодексу України відповідно до Закону України від 18.02.2016 №1019-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» є спеціальною нормою по відношенню до норм ст. 171 КПК України.
Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт на речі, вилучені під час огляду 15.04.2021 року згідно протоколу огляду місця події, які відповідно до положень ч. 2 ст. 168 КПК України є тимчасово вилученим майном.
У клопотанні не визначено процесуальний статус особи, на майно якої слідчий просить накласти арешт.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в кримінальному провадженні № 0000050 підозра жодній особі не повідомлена, юридичних осіб, щодо яких здійснюється це кримінальне провадження не вказано.
Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, власник зазначеного майна на даному етапі досудового розслідування бере участь у статусі третьої особи, що обумовлено необхідністю звернення з клопотанням про арешт указаного майна не слідчим, а прокурором, як того вимагають норми частини 2 статті 64-2 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, всупереч вимогам ч. 2 ст. 64-2, ч. 1 ст. 171 КПК України, подано особою, яка в даному випадку немає повноважень на звернення з таким клопотанням.
Звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.
Разом з тим, як визначено ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Слідчим суддею встановлено, що всупереч ч. 2 ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна не містить повних відомостей про власника майна, на яке слідчий просить накласти арешт.
Відсутність повної інформації про власника майна ОСОБА_4 , а саме: номерів засобів зв`язку з ним унеможливлює його виклик у судове засідання на розгляд клопотання не пізніше двох днів з дня надходження клопотання до суду за його участі, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Згідно з ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 36, 37, 64-2, 132,168, 169, 171,172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000050 від 01.04.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна - повернути для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1