490/481/21 03.02.2021
н/п 1-кс/490/476/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/481/21
У Х В А Л А

03 лютого 2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000092 від 18.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2021 року дізнавач СД Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва з погодженим із прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон «Хіаоmі», моделі Redmi 7, чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та сім-карту оператору мобільного зв`язку "Лайфсел", номер НОМЕР_3 . Також, дізнавач в своєму клопотанні зазначила, про необхідність збереження даного майна у приміщенні Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м.Миколаїв, вул.Декабристів, 8, на час розслідування.

В обґрунтування поданого клопотання дізнавач зазначила, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, призначення по вилученому майну необхідних експертиз, а також збирання, фіксації відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження як докази, виникла необхідність у вирішенні питання щодо накладення арешту на дане майно.

Дізнавач в судове засідання не з`явилась, 03.02.2021 року від дізнавача ОСОБА_5 , яка входить до складу групи дізнавачів по даному кримінальному провадженню, до канцелярії суду подано заяву про проведення розгляду клопотання без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Крім того, у своїй заяві зазначила, що власник майна про розгляд клопотання був повідомлений.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, сектором дізнання Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000092 від 18.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Так, 18.01.2021 року до Центрального ВП надійшла заява ОСОБА_6 про те, що у період часу з 05.01.2021 року по 15.01.2021 року, невстановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку грошових коштів з банківської карти банку «ПриватБанк», належних ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальні збитки, сума яких встановлюється.

В ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_6 , із показів якого встановлено, що останній являється клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» тривалий час. На ім`я потерпілого відкрито 2 банківських рахунки у вказаному банку. З них картка для виплат ( НОМЕР_4 ), на яку надходять пенсійні виплати, інша депозитна ( НОМЕР_5 ).

05.01.2021 року потерпілий ОСОБА_6 перебував за адресою: м.Миколаїв, вул.Веселинівська, 14А, де розташований банкомат АТ КБ «ПриватБанк», з метою зняття готівкових коштів з банківської карти, належної останньому. Зважаючи на вік потерпілого, останній звернувся за допомогою до раніше невідомого йому чоловіка, середніх літ, ромської зовнішності, з проханням допомогти переглянути рахунок на банківській картці. Чоловік на прохання допомогти погодився, та разом з потерпілим ОСОБА_6 здійснив необхідні дії для виводу балансу рахунку на екран банкомату. Грошові кошти не знімалися.

Переглянувши баланс на карті, невстановлена особа запропонувала потерпілому ОСОБА_6 разом відпочити, проїхавши за місцем мешкання невстановленої особи. Потерпілий ОСОБА_6 на дану пропозицію погодився, та останні направилися за місцем мешкання особи, де в подальшому вживали спиртні напої.

Перебуваючи за місцем мешкання невстановленої особи, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , потерпілий передав до рук невстановленої особи банківську картку, належну останньому, з метою розрахунку за товари для продовження відпочинку. Після чого, невстановленою особою банківську карту банку «ПриватБанк» потерпілому було повернуто.

По завершенню відпочинку, потерпілий направився за місцем свого мешкання.

15.01.2021 року потерпілим ОСОБА_6 встановлено, що з банківської картки банку «ПриватБанк» було знято грошові кошти, належні потерпілому ОСОБА_6 , без відома останнього.

У ході встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, було надано доручення в порядку ст.401 КПК України, у ході виконання якого проведено оперативно-розшукові заходи та встановлено особу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З пояснень останнього встановлено, що 05.01.2021 року по обіду, більш точного часу останній не пам`ятає, перебував за адресою: м.Миколаїв, вул.Веселинівська, 14А, по своїх справах. До останнього звернувся потерпілий ОСОБА_6 та попрохав допомогти перевірити рахунок на банківській картці банку «ПриватБанк». ОСОБА_7 вирішив допомогти перевірити банківський рахунок картки вищевказаного чоловіка у банкоматі, що розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Веселинівська 14А. В цей момент, останньому став відомий пін-код від вказаної картки.

В подальшому, перебуваючи за адресою: м.Миколаїв, вул.Очаківська 33, куди потерпілий ОСОБА_6 направився разом з ОСОБА_7 , потерпілий передав ОСОБА_7 банківську картку банку «ПриватБанк» для здійснення покупок. Після отримання банківської картки, у ОСОБА_7 виник умисел заволодіти грошовими коштами на вказаній картці. Останній вирішив змінити номер телефону, зареєстрований за вказаною банківською карткою, на власний, для подальшого використання вказаної карти через мобільний додаток, встановлений на власному мобільному телефоні. Для цього, ОСОБА_7 прийшов до банкомату, що розміщений за адресою: м.Миколаїв, вул.Веселинівська, 14А, де використовуючи те, що останній знав пін-код від карти, виконав усі необхідні дії, для зміни номеру мобільного телефону. У результаті проведення вказаних операцій, ОСОБА_7 отримав доступ до рахунку.

Далі, ОСОБА_7 почав використовувати грошові кошти, розміщені на банківському рахунку у власних цілях, розпоряджаючись грошима, належними потерпілому ОСОБА_6 на власний розсуд.

20.01.2021 року ОСОБА_7 добровільно надано доступ до конфіденційних даних, розміщених на мобільному телефоні «Хіаоmі», моделі Redmi 7, чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , належному ОСОБА_7 , у ході огляду якого встановлено, що у мобільному додатку "Вайбер", наявні смс-сповіщення отримані від банку «ПриватБанк», з інформацією щодо руху грошових коштів по банківських рахунках, належних потерпілому ОСОБА_6 .. А саме, зафіксовані сервісні повідомлення з зазначенням певних транзакцій та їх сум, що здійснювалися ОСОБА_7 .. За період користування було здійснено 14 транзакцій щодо переказу або зняття грошових коштів по банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_6 ..

20.01.2021 року ОСОБА_7 добровільно видано мобільний телефон «Хіаоmі», моделі Redmi 7, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та сім-карту оператору мобільного зв`язку "Лайфсел", номер НОМЕР_3 .

21.01.2021 року з потерпілим ОСОБА_6 проведено процесуальну дію, а саме - впізнання особи за фотознімками, у ході проведення якої потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу, з якою познайомився 05.01.2021 року, та якій в подальшому передав банківську карту банку "ПриватБанк", та вказав на фотознімок, на якому згідно слідчої довідки зображено ОСОБА_7 ..

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що дізнавачем в клопотанні було доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також враховуючи достатність підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, слідчий суддя з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає, що наявні підстави для накладення арешту на вищевказане майно.

За такого, клопотання дізнавача про арешт майна підлягає задоволенню частково.

Щодо вимог дізнавача про визначення місця зберігання даного майна, приходжу до наступного висновку, що у відповідності до вимог ч.2 ст.100 КПК України, зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (постанова Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104), тому вирішення даного питання не відноситься до повноважень слідчого судді.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000092 від 18.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон «Хіаоmі», моделі Redmi 7, чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та сім-карту оператору мобільного зв`язку "Лайфсел", номер НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000092.

Зобов`язати слідчого негайно вручити копію цієї ухвали власнику майна для відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1