Провадження № 1-кс/947/3392/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001007 від 30.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, слідчим управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001007 від 30.10.2019, про те, що посадові особи ДП «МТП «Южний», умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, а саме ТОВ «Метком Груп», використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, визначили переможцем та уклали договір щодо купівлі та поставки товару неналежної якості, на загальну суму 26 млн. грн., чим спричинили тяжкі наслідки.

Так, на даний час, у органу досудового розслідування є підстави вважити, що зазначені в клопотанні маневрові тепловози можуть бути у подальшому реалізовані третім особам або реалізовані частково (на запчастини), що унеможливлює у подальшому встановлення фактичного власника зазначених тепловозів (ТОВ «Метком Груп» або ТОВ «Укртранс Ремонт»), а також на даний час ведеться претензійно судова робота щодо стягнення з ТОВ «МЕТКОМ-ГРУП» штрафних санкцій за несвоєчасну поставку тепловозів.

В рамках кримінального провадження призначено оціночні експертизи щодо встановлення реальної вартості маневрових тепловозів ЧМЕ3 №4937 та ЧМЕЗ № 5330, у зв`язку з чим існує необхідність в накладення арешту на вказані тепловози, з метою недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження до проведення огляду із залучення експертів.

Враховуючи, що вказані маневрові тепловози ЧМЕ3 №4937 та ЧМЕЗ

№ 5330 є предметом вчинення даного кримінального правопорушення, а також самі по собі можуть містити сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчим винесено постанову про визнання маневрових тепловозів ЧМЕ3 №4937 та ЧМЕЗ № 5330 речовими доказами у кримінальному провадженні №0001007 від 30.10.2019.

У зв`язку з вищевикладеним, сторона обвинувачення, звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор до судового засідання не з`явився, разом з тим, від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Слідчим суддею встановлено, що в порушення вимог ст. 171 КПК України в клопотанні не зазначено і до клопотання не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження певних осіб майном на яке слідчий просить накласти арешт, що унеможливлює перевірку правової підстави для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Так однією з підстав накладення арешту сторона обвинувачення зазначає, що в рамках кримінального провадження призначено оціночні експертизи щодо встановлення реальної вартості маневрових тепловозів та винесено постанову про визнання маневрових тепловозів речовими доказами у кримінальному провадженні №0001007 разом з тим, до клопотання не долучено вказаних постанов.

Таким чином, клопотання та долучені до нього матеріали не відповідають вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані недоліки клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків, з встановленням відповідного процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001007 від 30.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 364 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1