Справа № 951/301/21
Справа № 1-кп/951/71/2021
УХВАЛА

01 червня 2021 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 8 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

встановив:

в провадженні Козівського районного суду Тернопільської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000009 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

01.06.2021 року прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Подане клопотання мотивує тим, що в результаті вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину настала смерть ОСОБА_7 .. Вважає, що винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, серед іншого, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами. Метою продовження запобіжного заходу до ОСОБА_4 , на думку прокурора, є, згідно з вимогами пунктів 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні. Підставами застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор вважає є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Також зазначає, що у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, він не має неповнолітніх дітей чи інших осіб, щодо яких зобов`язаний був здійснювати піклування чи опіку, а також постійного місця роботи, що в свою чергу свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі зазначених обставин, прокурор вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і не буде з`являтися за кожною вимогою, належним чином виконувати процесуальні обов`язки, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор у судовому засіданні подане ним клопотання підтримав, просив задовольнити таке.

Обвинувачений та його захисник щодо задоволення клопотання заперечили та просили замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт.

Потерпілий підтримав клопотання захисника обвинуваченого щодо заміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Згідно з вимогами ч.ч.1, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 07.04.2021 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали закінчується 06.06.2021 року.

Підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.
Згідно з ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
З врахуванням наведеного, розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, і із ступеня тяжкості інкримінованого злочину.
Таким чином, суд вважає за необхідне, продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки судовий розгляд по даного кримінальному провадженні не завершений, а ризики передбачені ст.177 КПК України, на даний час не перестали існувати.

Керуючись ст.ст.177, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

постановив:

в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 8 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави терміном на шістдесят днів до 31.07.2021 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та скерувати начальнику Державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» для відома та виконання.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме до 31 липня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1