Номер провадження: 11-кп/813/139/21
Номер справи місцевого суду: 512/185/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
13.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_9 обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу в рамках розгляду апеляційних скарг прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 23.02.2017 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000018 від 13.01.2016 відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

встановив:

Зазначеним вироком суду першої інстанції:
- ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців із конфіскацією належного йому майна.
Змінено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою до набрання вироком законної сили та взято його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено від дати набрання вироком чинності та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування ним покарання строк попереднього ув`язнення з 13.01.2016 по 04.10.2016 та з 23 лютого 2017 року до набрання вироком чинності з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
- ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та виправдано за недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили змінено на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Арешти, накладені на майно ухвалами слідчого судді від 08.02.2016, після набрання вироком сили скасовано.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурором та потерпілими були подані апеляційні скарги, в яких вони, посилаючись на незаконність, необґрунтованість вироку, просили оскаржуваний вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років (за апеляційною скаргою прокурора) та 10 років (за апеляційною скаргою потерпілого) з конфіскацією всього належного йому майна та зарахувати йому у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення згідно з ч. 5 ст. 72 КК України з 13.01.2016 по 09.06.2016 з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років (за апеляційною скаргою прокурора) та 10 років (за апеляційною скаргою потерпілого) з конфіскацією всього належного йому майна. Грошові кошти в сумі 1200 грн., які поміщенні на збереження в камеру зберігання речових доказів Савранського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області повернути власниці ОСОБА_11 . В іншій частини вирок залишити без змін.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 14.01.2019 обрано склад колегії суддів для розгляду вказаного кримінального провадження під головуванням судді ОСОБА_13 та членів складу колегії: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі яких і здійснювався судовий розгляд апеляційних скарг прокурора та потерпілих.
Проте, головуючий суддя ОСОБА_13 . Рішення Вищої ради правосуддя №1162/0/15-21 від 27.05.2021 звільнений у відставку та кримінальне провадження розподілене головуючому судді ОСОБА_2 відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2021.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання із посиланням на те, що він повністю відбув покарання, яке призначене йому оскаржуваним вироком суду та навіть максимальне покарання, яке просить призначити йому прокурор та потерпілі.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Балтського районного суду Одеської області від 23.02.2017 ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено від дати набрання вироком чинності та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування ним покарання строк попереднього ув`язнення з 13.01.2016 по 04.10.2016 та з 23 лютого 2017 року до набрання вироком чинності з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційних скаргах прокурора та потерпілих останні просять визнати ОСОБА_7 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років (за апеляційною скаргою прокурора) та 10 років (за апеляційною скаргою потерпілого) з конфіскацією всього належного йому майна.

Таким чином, на час розгляду апеляційних скарг прокурора та потерпілих обвинувачений ОСОБА_7 фактично відбув максимальне покарання, яке просять призначити прокурор та потерпілі у зв`язку з м`якістю призначеного обвинуваченому покарання.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частина 2 зазначеної норми закону передбачає, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити, прокурор ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково, застосувавши до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків з`являтися за викликами до суду апеляційної інстанції та повідомляти суд про зміну місця проживання.

Керуючись статтями 24, 177, 178, 179, 194, 370, 401, 404, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладанням обов`язків з`являтися за викликами до суду апеляційної інстанції та повідомляти суд про зміну місця проживання.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_7 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Ухвала апеляційного суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4