Справа № 504/2297/21
Номер провадження 1-кс/504/713/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,

за участю прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сурхандар`їнської області Республіки Узбекистан, узбека за національністю, з середньою освітою, офіційно одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про судимість відсутні,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

встановив:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000514 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.07.2021 року, приблизно о 03 год. 30 хв., ОСОБА_5 разом з невстановленою на даний час особою, під час перебування за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 помітили припаркований у гаражному приміщенні автомобіль марки «Hyundai Tucson», державний номерний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить останньому. Після чого у ОСОБА_5 та невстановленої на даний час особи виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою на даний час особою, діючи умисно, шляхом вільного доступу знайшли у вищевказаному будинку ключі запалювання від автомобілю. У продовження своїх злочинних дій, невстановлена на даний час особи підійшла до вищевказаного автомобілю, умисно, з корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою раніше знайдених ключів відкрив водійські двері автомобіля марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 та сів за кермо вказаного транспортного засобу, а ОСОБА_5 . ОСОБА_9 сів на переднє пасажирське сидіння.

З метою виконання свого спільного злочинного умислу до кінця, невстановлена на даний час особа з використанням раніше знайденого ключа, привів у дію двигун автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 та спільно з ОСОБА_5 залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Правовою кваліфікацією кримінального правопорушення є ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

15.07.2021 року о 20 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі ст.208 КПК України.

16.07.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними на теперішній час у ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 14.07.2021 року, де було виявлено труп ОСОБА_8 ;
-протоколом додаткового огляду місця події від 15.07.2021року, де було виявлено та вилучено змиви РБК, 4 ножі;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.07.2021 року, в ході якого свідок повідомив усі відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.07.2021 року, в ході якого свідок повідомив про усі відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.07.2021 року, в ході якого свідок повідомив, про усі відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.07.2021 року в ході якого свідок повідомив, що усі відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15.07.2021 року в ході якого свідок повідомив, про усі відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 від 15.07.2021 року, в ході якого виявлено та вилучено речі з автомобіля потерпілого ОСОБА_8 та грошові кошти від його продажу;
-протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України від 15.07.2021 року;
-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
В своєму клопотанні слідчий зазначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст.2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженню, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно застосувати запобіжний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.176, ст.183 КПК України, а саме: тримання під вартою, не застосування якого, дасть підозрюваному можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 уточнив клопотання та просив слідчого суддю визначити максимальний розмір застави, передбачений п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчий СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання та просила слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, у разі задоволення клопотання просили слідчого суддю визначити мінімальний розмір застави.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що зазначене клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 з урахуванням уточнень, заявлених в судовому засіданні прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Кримінально-процесуальним законодавством України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000514 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України.

15.07.2021 року о 20:10 год. ОСОБА_5 затримано на підставі ст.208 КПК України.

16.07.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, на переконання слідчого судді, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21.04.2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, тому існує ризик того, що підозрюваний розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є обґрунтованим, у зв`язку з тим, що у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки в Україні, він офіційно не працевлаштований, постійного місця мешкання на території України не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає його сім`я, тобто мешкає поза межами територіальної юрисдикції органу досудового розслідування, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, являється іноземним громадянином, перебуває на території України на підставі закордонного паспорту, строком на 3 місяці, починаючи з 15.05.2021 року.

Ризик незаконно впливати на свідків є обґрунтованим, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 знає місце мешкання останніх та будучи на волі може здійснювати тиск на них, з метою змінити покази, дані під час досудового розслідування, так як під час судового розгляду усі свідки ще не допитані, а відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду.
Ризик знищити або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є обґрунтованим, оскільки на теперішній час, не встановлено місце знаходження знаряддя вбивства, місцезнаходження автомобіля та інших викрадених речей.
Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на першочерговій стадії досудового розслідування є також обґрунтованим, так як підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може підшукати свідків або речові та інші докази, які створять алібі у вчиненні злочину.
Відтак, оцінюючи зазначені ризики, слідчий суддя зазначає, що вони є реальними та позбавляють можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На думку слідчого судді, такими ознаками є тяжкість та суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, за таких обставин слідчий суддя погоджується з думкою сторони обвинувачення, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Відмовляючи у задоволені клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, адвоката ОСОБА_6 про застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та таким чином, забезпечить досягнення мети застосування такого запобіжного заходу.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання з урахуванням уточнень, застосувавши до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначається застава, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. На думку суду, застава у розмірі 20 розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 .

Таким чином, у разі внесення ОСОБА_5 застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2379 грн х 20), що складає 47580 гривень, він підлягає негайному звільненню з-під варти та зобов`язаний, згідно ст.194 КПК України, виконувати наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора за першою вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;
-утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,176-178,183,184,194,205,309,395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, адвоката ОСОБА_6 про застосування більш м`якого запобіжного заходу залишити без задоволення.

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України з урахуванням уточнень задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань строком на 60 діб.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 20:10 год 15.07.2021 року.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 20:10 год 12.09.2021 року.
У разі внесення обвинуваченим ОСОБА_5 застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 47580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень, звільнити його негайно з-під варти та зобов`язати:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора за першою вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;
-утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома та виконання.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1