Ухвала

19 квітня 2021 року
м. Київ
Справа № 702/1517/15-к
Провадження № 51-1896 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2021 року щодо останнього,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вироку суду апеляційної інстанції у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши їй строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК Українив касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте, захисник подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник порушує питання про скасування вироку суду апеляційної інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особи засудженого.
Проте, на обґрунтування своїх вимог захисник наводить доводи, які за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду та не погоджується з оцінкою доказів, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Крім того, захисник у касаційній скарзі лише формально вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_5 , проте взагалі не обґрунтовує в чому виразились такі порушення судом апеляційної інстанції.
Також, у касаційній скарзі захисник наводить доводи щодо незаконності оскаржуваного судового рішення щодо іншого засудженого неповнолітнього ОСОБА_6 .
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК України, захисник має право подати касаційну скаргу лише у частині, що стосується інтересів засудженого.

Тому, вказуючи на незаконність рішення апеляційного щодо неповнолітнього ОСОБА_6 при здійсненні захисту іншого засудженого ОСОБА_5 , захисник виходить за межі наданих їй права на касаційне оскарження судового рішення, встановлених положеннями ст. 425 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, у касаційній скарзі відсутнє належне формулювання вимог захисника із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Вимоги захисника до суду касаційної інстанції про одночасне скасування як вироку суду апеляційної інстанції так і вироку суду першої інстанції та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, не узгоджуються із приписами ст. 436 КПК України, оскільки рішенням апеляційного суду скасовано вирок суду першої інстанції з ухваленням свого вироку.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 427 КПК України, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження на участь у кримінальному провадженні, відповідно до вимог цього Кодексу. Такими документами, згідно з ч. 1 ст. 50 КПК України, є: 1) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордер, договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Однак, захисник у порушенні вказаних вимог, не долучила до касаційної скарги оформлених належним чином документів, які б підтверджували її повноваження на участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції як того вимагають положення п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК України.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.
Тому, керуючись положеннями ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів касаційного суду приходить до висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши їй п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що вона не пропустила цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2021 року щодо останнього залишити без руху, надавши їй п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3