Справа №127/9152/17
Провадження №1-в/127/351/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 12 клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_4 відбув дві третини призначеного йому покарання, а тому комісія установи прийняла рішення про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , оскільки останній не працював в установі протягом усього періоду відбування покарання. Крім того, зауважив, що під час розгляду справи ОСОБА_4 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнавав.

Засуджений ОСОБА_4 клопотання установи підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд дійшов до такого висновку.

З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_4 13.03.2019 був засуджений Вінницьким районним судом Вінницької області за частиною третьою статті 186 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Пунктом 1 частини другої статті 539 КПК регламентовано, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до частини другої статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, зі змісту пункту 2 частини третьої зазначеної статті випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні, заперечуючи проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, послався на ту обставину, що останній під час розгляду кримінального провадження у суді не визнавав винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Разом з тим, такі твердження прокурора суд оцінює критично з огляду на таке.

Як вже суд зазначив вище, головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто визнання обвинуваченим винуватості або ж заперечення причетності до кримінального правопорушення під час розгляду кримінального провадження жодним чином не впливає на рішення щодо можливості умовно-дострокового звільнення засудженого.

Натомість, з матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_4 за час відбування покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» характеризується позитивно, працевлаштований у виробничій майстерні установи на дільниці рубки дров. До праці відноситься сумлінно, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки двічі заохочувався адміністрацією установи, непогашених стягнень не має. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 приймає участь у заходах виховного характеру, проявляє соціально-корисну активність, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є всі підстави для його умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2019 умовно-достроково з невідбутим строком 3 місяці 24 дня.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя: