Дата документу 24.06.2021 Справа № 334/3246/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3246/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/807/561/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 13 травня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 від 29 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та накладено арешт на автомобіль «ТОYОТА RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права користування ним власником та іншими довіреними особами,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна ( ОСОБА_6 ) - адвоката ОСОБА_9 ,

власника майна ОСОБА_6 .

Власник майна ОСОБА_6 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 13 травня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 від 29 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та накладено арешт на автомобіль «ТОYОТА RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права користування ним власником та іншими довіреними особами.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити та накласти арешт на визначене майно. Крім того, арешт вказаного майна є тимчасовим заходом забезпечення у кримінальному провадженні, а тому його власник, в подальшому, в передбачених КПК України випадках, має право звертатися із клопотанням про скасування цього арешту.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 від 29 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і зобов`язати слідчого у даному кримінальному провадженні повернути їй автомобіль «ТОYОТА RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для відповідального зберігання. Заборонити вчиняти будь-які дії щодо продажу, відчуження та ремонту цього автомобіля. Зобов`язати надавати безперешкодний доступ до автомобіля «ТОYОТА RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких слідчих дій під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді не містить рішення про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання будь-якій іншій особі.

На думку апелянта слідчий суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя під час судового засідання 13 травня 2021 року, не дослідивши належним чином матеріали клопотання слідчого про накладання арешту на майно, яке повинно було ґрунтуватися на всебічному, повному

й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, не оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до помилкового висновку.

Оскаржувана ухвала не містить належного обґрунтування доцільності застосування арешту на майно та побудована виключно на припущеннях щодо можливої причетності власника майна до дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28 квітня 2021 року, внаслідок

якої було травмовано пішохода ОСОБА_10 ; оскаржувана ухвала не містить належного обґрунтування ризиків того, що у разі ненакладення арешту або при накладанні арешту на майно і передачі його на відповідальне зберігання власнику майна - існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування; у матеріалах клопотання відсутні докази, що підтверджують наявність обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення,

передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за участю власника майна; за викладених у клопотанні обставин арешт майна явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна і завданням кримінального провадження, а тому при постановленні оскаржуваної слідчим суддею допущено порушення вимог КПК України.

Потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступень втручання у права і свободи власника майна на користування цим майном, так як вилучене майно не містить на собі слідів злочину; не є річчю обмеженою чи забороненою в цивільному обігу; апелянт як власник майна не допитана в межах цього кримінального провадження і не має в ньому процесуального статусу; її причетність до вчинення кримінального правопорушення на час подання апеляційної скарги не встановлена.

Крім того, в протоколі огляду автомобіля «TOYOTA RAV-4» реєстраційний номер НОМЕР_1 від 11 травня 2021 року його ідентифікаційний номер кузова взагалі - не зазначений, огляд слідчим проводився з порушеннями, без дозволу власника майна, суду та без обов`язкової відео фіксації. Оскільки автомобіль «TOYOTA RAV-4» реєстраційний номер НОМЕР_1 зберігається на відкритому майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, то в результаті впливу на його зовнішнього та природного середовища, є ризик пошкодження автомобіля та його знецінення, у зв`язку з чим, апелянту, як власнику буде завдана шкода. При розгляді клопотання апелянтом та її представником були подані клопотання про передачу майна на відповідальне зберігання, але слідчим суддею вони не були взяті до уваги та не надана оцінка в ухвалі. Ні клопотання слідчого, ні ухвала слідчого судді не містять посилання на те, яке саме доказове значення у кримінальному провадженні має автомобіль «TOYOTA RAV-4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений під час незаконно проведеного огляду 11 травня 2021 року слідчим ОСОБА_11 .

Вказаний автомобіль не відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, також відсутні підстави вважати його знаряддям вчинення злочину.

На думку апелянта, прокурор під час судового засідання 13 травня 2021 року не навів доводів, що вказаний автомобіль містить сліди кримінального правопорушення, а слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя - не надав цьому факту належної правової оцінки, тому наявні підстави вважати, що передача вказаного транспортного засобу на відповідальне зберігання його власниці - становитиме мінімальне втручання у її право власності та забезпечить можливість його використання стороною обвинувачення в якості речового доказу, що за цих обставин становитиме «справедливий баланс» між інтересами держави та фундаментальними правами людини.

У доповненнях до апеляційної скарги власник майна ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що клопотання про арешт майна подано неналежною особою, аргументуючи це таким.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження №0000627 від 29 квітня 2021 року, підозру нікому не оголошено. За таких обставин, власник майна, на яке слідчим суддею накладено арешт, тобто апелянт на даному етані досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся слідчий ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_7 , що суперечить вимогам ч.2 ст.64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.

Слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні своє клопотання не підтримав, на його задоволенні не наполягав.

Крім того, визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні не може бути єдиною умовою для накладення на нього арешту, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до Ленінського районного суду м.Запоріжжя, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

З клопотання вбачається, що 28 квітня 2021 року, приблизно о 20:00 годині, до лікарні звернулась ОСОБА_10 з повідомленням про те, що 28 квітня 2021 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, невстановлений водій, керуючи невстановленим автомобілем, в районі перехрестя вул.Козака Бабури та пр.Ювілейного в м.Запоріжжі скоїв на наїзд на неї. Після ДТП автомобіль з місця пригоди зник. При огляді лікарями ОСОБА_10 було встановлено діагноз «закритий перелом лівої променевої кістки зі зміщенням, закритий перелам шиловидного відростку, закритий перелам правої ліктьової кістки із зміщенням, закритий перелам зовнішньої кісточки лівої гомілки, забійна рана лівої стопи».

Органами досудового слідства кримінальне правопорушення кваліфікується за ч.1 ст.286 КК України.

В ході досудового розслідування під час проведення слідчих дій спрямованих на встановлення водія та автомобіля, який скоїв ДТП, було отримано та оглянуто відеозаписи з камер відео спостереження, які встановлено в районі місця пригоди, а саме в районі перехрестя вул.Козака Бабури та пр.Ювілейного. Проведеним оглядом відеозаписів встановлено, що автомобіль, причетний до ДТП, за зовнішнім виглядом візуально визначається, як автомобіль марки «ТОYОТА, модель RАV-4», з 2019 року випуску, в кузові сірого кольору. На автомобілі встановлено диски світлого кольору, на даху автомобіля маються кріплення (рейлінг), на які встановлено поперечини для кріплення багажника.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_10 пояснила, що 28 квітня 2021 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, вона рухалась по правому краю проїзної частини вул.Козака Бабури в м.Запоріжжя в напрямку пр.Ювілейного в м.Запоріжжі. Не дійшовши до пр.Ювілейного, в задню ліву частину тіла вона відчула удар, в результаті чого впала на проїзну частину, а повз неї проїхав автомобіль. Тоді вона зрозуміла, що на неї скоїв наїзд автомобіль, що рухався за нею в попутному напрямку. Повний реєстраційний номер автомобіля, що скоїв на неї наїзд, вона не запам`ятала, оскільки впала на землю, але пояснила, що це був автомобіль по типу «джип» сірого кольору, та в нього в реєстраційному номері були цифри «62». Після ДТП автомобіль на місці пригоди не зупинився та покинув місце ДТП та поїхав прямо повз магазину «Бридж». Інші люди допомогли їй встати з проїзної частини та вона, дійшовши додому, разом з сином направилась до лікарні.

11 травня 2021 року встановлено місце знаходження автомобіля «ТОYОТА, модель RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який обґрунтовано підозрюється в скоєнні ДТП. Водій та власник вказаного автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в усній бесіді пояснила, що 28 квітня 2021 року, вона керувала своїм вище вказаним автомобілем та рухалась по проїзній частині вул.Козака Бабури. Наближаючись до перехрестя з пр.Ювілейним, вона помітила, що по правому краю проїзної частини в попутному з нею напрямку йде пішохід - жінка, яка на вигляд була в стані алкогольного сп`яніння. Під час руху, проїжджаючи повз жінку, остання впала на проїзну частину. Контакту автомобіля з пішоходом не було. На місці пригоди вона не зупинялась та продовжила рух по вул.Козака Бабури, переїхавши перехрестя з пр.Ювілейним прямо. Потім вона зупинилась на вул.Козака Бабури, біля будинку де мешкає її брат, де подивилась на перехрестя та побачила, що жінці, що впала, допомогли встати та вона пішла далі. Через декілька хвилин, вона також по вул.Козака Бабури поверталася на своєму автомобілі в зворотному напрямку і жінки вже на місці пригоди не було.

11 травня 2021 року було візуально оглянуто автомобіль «ТОYОТА, модель RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та у подальшому вилучено і доставлено на територію майданчика тимчасового тримання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, що розташований за адресою: м.Запоріжжя, пров.Кузнєчний, 11.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у арешті автомобіля «ТОYОТА, модель RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 - учасника ДТП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «ТОYОТА, модель RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому на стадії досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, в тому числі огляд транспортного засобу за участю експерта, встановлення сповільнення вказаного транспортного засобу, а також судових експертиз, а саме експертизу технічного стану транспортного засобу та автотехнічну експерту, для чого потрібен вказаний транспортний.

Більш того, вказаний транспортний засіб в кримінальному провадженні має значення речового доказу та повинен зберігатися в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, що являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні.

Розгляд клопотання, щодо накладення арешту на зазначений автомобіль, має першочергове значення і зволікання у його розгляді може створити реальну загрозу зміни або знищення слідів кримінального правопорушення, а також унеможливлює добування інших доказів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, що вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих необхідно накласти арешт на автомобіль «ТОYОТА RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в кримінальному провадженні має значення речового доказу, слідчий просив накласти арешт на цей автомобіль.

Заслухавши доповідь судді; власника майна ОСОБА_6 , її представника - адвоката ОСОБА_9 , на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів провадження, слідчий ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, зі змісту якого убачається, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди вчиненого злочину, в подальшому на стадії досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, в тому числі огляд транспортного засобу за участю експерта, провести судові експертизи, а саме експертизу технічного стану транспортного засобу та авто технічну експерту, для чого потрібен вказаний транспортний засіб. Також, вказаний транспортний засіб в кримінальному провадженні має значення речового доказу та повинен зберігатися в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, що являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні.
Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту клопотання.
На підтвердження доводів клопотання слідчий надав витяг з ЄРДР за №0000627 від 29 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
З доданих до клопотання документів убачається, що 11 травня 2021 року, в ході огляду транспортного засобу, автомобіль марки «ТОYОТА RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був вилучений і доставлений на територію майданчика тимчасового тримання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, що розташований за адресою: м.Запоріжжя, пров.Кузнєчний, 11.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «ТОYОТА RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що вилучене майно є речовим доказам у кримінальному провадженні №0000627.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання (на які міститься посилання в ухвалі слідчого судді), є обґрунтовані підстави вважати, що вищевказаний автомобіль зберіг на собі сліди вчиненого правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отже це майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.
Доводи слідчого у клопотанні про те, що накладення вказаного арешту на даному етапі розслідування необхідне задля забезпечення кримінального провадження, з метою запобігання вказаним у клопотанні ризикам, є переконливими.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що надані слідчому судді матеріали вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України; потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на вилучене майно; без застосування заходів забезпечення кримінального провадження, про які йдеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (в т.ч. з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами цієї статті (абз.2 ч.10), з метою збереження речових доказів може бути накладено арешт і на майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача.
Слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у даному провадженні і наявні ризики того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування тощо, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження.
Доводи ОСОБА_6 про її непричетність до інкримінованого їй правопорушення, є передчасними та підлягають ретельній перевірці в ході досудового розслідування в установленому законом порядку.
В свою чергу, докази, які додані до клопотання, свідчать про те, що вищевказаний автомобіль міг бути причетним до ДТП, у насідок якої травмовано пішохода ОСОБА_10 .
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегії суддів не надано.
З приводу доводів апелянта про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не містить рішення про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання будь-якій іншій особі, колегія суддів звертає увагу на таке.
З доданої до клопотання постанови слідчого про визнання речовим доказом від 12 травня 2021 року убачається, що автомобіль «ТОYОТА RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженню №0000627 від 29 квітня 2021 року та залишений на відповідальне зберігання на території майданчика тимчасового тримання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.
Отже, зберігання вказаного автомобілю здійснюється в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
В свою чергу, ухвала слідчого судді містить всі відомості, передбачені ч.5 ст.173 КПК України, та є належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту самої ухвали.
Твердження апелянта про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є також безпідставними та суперечать матеріалам справи.

Посилання апелянта на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступень втручання у права і свободи як власника майна на користування цим майном, є необґрунтованими, оскільки обмеження права власності в даному випадку, на думку колегії суддів, співрозмірне завданням кримінального провадження, більш того, є тимчасовим заходом.
Те, що ОСОБА_6 як власник майна не допитана в межах цього кримінального провадження і не має в ньому процесуального статусу, а її причетність до вчинення кримінального правопорушення на час подання апеляційної скарги не встановлена, на думку колегії суддів, не свідчить про необґрунтованість клопотання слідчого та про неправильність висновків слідчого судді, оскільки досудове розслідування ще триває.
Доводи апелянта та її представника про недопустимість протоколу огляду автомобіля «TOYOTA RAV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 11 травня 2021 року, є передчасними.

З зазначених вище підстав колегія суддів вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_6 про те, що прокурор під час судового засідання 13 травня 2021 року не довів необхідності вищевказаного арешту.

Твердження апелянта та її представника про те, що клопотання про арешт майна подано неналежною особою, є помилковими та суперечать змісту ст.171 КПК України , згідно з якою, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Зазначене клопотання про арешт майна подано слідчим ОСОБА_7 та погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_8 , відомості про яких містяться в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Доводи апелянта про те, що слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні своє клопотання не підтримав та на його задоволенні не наполягав, нічим не підтверджуються.

Як убачається з журналу судового засідання та зі змісту оскаржуваної ухвали, у судовому засіданні суду першої інстанції був присутній інший слідчий - ОСОБА_11 , який також входить до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному провадженні, та який підтримав подане слідчим ОСОБА_7 клопотання про арешт майна.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що вищевказаний арешт накладений безпідставно, є непереконливими.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_6 надана копія ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 червня 2021 року, якою задоволено її скаргу на бездіяльність відповідальних посадових осіб Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо не внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано уповноважену службову особу Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 12 травня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого КК України, та розпочати досудове розслідування відповідно до підслідності, визначеної КПК України.
Проте, на думку колегії суддів, вказаним судовим рішенням жодним чином не спростовані висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.
Наявні в матеріалах провадження відомості дають обґрунтовані підстави вважати, що не накладення вказаного арешту може призвести до відчуження (продажу), зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При апеляційному розгляді прокурором надано відомості, які свідчать про призначення в цьому провадженні судової експертизи та направлення на адресу експертної установи відповідної постанови разом з матеріалами провадження.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 13 травня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 від 29 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та накладено арешт на автомобіль «ТОYОТА RАV-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права користування ним власником та іншими довіреними особами, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4