ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3940/21
провадження № 1-кс/753/754/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" березня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на рішення про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0002546,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 23.02.2021 р. звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення про відмову у визнанні його потерпілим, прийняте у кримінальному провадженні №0002546 від 03.02.2021 року дізнавачем Дарницького УП ГУ НП у м. Києві
ОСОБА_4 обґрунтування вимог скарги зазначив про те, що в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0002546 від 03.02.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 384 КК України. Приводом внесення відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, на підставі якого йому було завдано майнова та моральна шкода. 04.12.2020 року ОСОБА_3 було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, однак 23.02.2021 ОСОБА_3 отримав лист від Дарницького УП ГУ НП у м. Києві №1762/125/48-2021 від 15.01.2021 року, в якому зазначено, що 03.02.2021 року по кримінальному провадженню №0002546 прийняте рішення про виключення ОСОБА_3 з числа потерпілих. Постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, як і про виключення його з числа потерпілих скаржник не отримував. За наведених підстав скаржник вважає рішення, прийняте 03.02.2021 року по кримінальному провадженню №0002546, про виключення його з числа потерпілих незаконним та необґрунтованим, оскільки дізнавачем не було вчинено жодних дій, направлених на встановлення відсутності завданої шкоди, як і перевірки зазначених у заяві ОСОБА_3 відомостей відносно завданої йому шкоди.
В судовому засідання ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, матеріали кримінального провадження №0002546 від 03.02.2021 року не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши ОСОБА_3 в судовому засіданні, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Приписом ч.1 ст. 24 КПК України гарантовано право кожному на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з положеннями ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, дану скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.
Також встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0002546 від 03.02.2021 року, за ознаками злочину,передбаченого ст. 384 КК України. Приводом внесення відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, на підставі якого йому було завдано майнова та моральна шкода.
04.12.2020 року ОСОБА_3 було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, однак 23.02.2021 ОСОБА_3 отримав лист від Дарницького УП ГУ НП у м. Києві №1762/125/48-2021 від 15.01.2021 року, в якому зазначено, що 03.02.2021 року по кримінальному провадженню №0002546 прийняте рішення про виключення ОСОБА_3 з числа потерпілих, при цьому вмотивована постанова, як процесуальний документ, не були вручені скаржнику.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Крім цього, ч. 3 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або якщо особі кримінальним правопорушенням завдана шкода.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
З урахуванням вищезазначеного та з огляду на те, що слідчий у судове засідання не з`явився, матеріали кримінального провадження та доказів на спростовування доводів викладених у скарзі не надав, викладені у скарзі ОСОБА_3 фактичні обставини справи, дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги є обґрунтованими, доведеними, та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 22,24,24, 55,11,303-307, 309, 372, 376 слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.
Скасувати рішення дізнавача Дарницького УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні №0002546 від 03.02.2021 року про виключення ОСОБА_3 з числа потерпілих (про відмову у визнанні потерпілим).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :