Справа №468/509/21-к
Провадж.№1-кп/481/68/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 23 лютого 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новоіванівка Оріхівського району Запорізької області та проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

23 лютого 2021 року близько 04 години 20 хвилин ОСОБА_3 , будучи судимим 29.10.2018 року Роменським районним судом Полтавської області за ч.4 ст. 187 КК України до покарання у виді 04 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став, за повторно вчинив новий злочин за таких обставин. На автомобілі марки «Ford Tranzit», типу вантажний спеціалізований, д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , зупинився на узбіччі дороги Н-11 «Дніпропетровськ-Миколаїв», неподалік АЗС «WOG», яка розташована на 459 км. Зазначеної дороги у м. Баштанка Миколаївської області. Вийщовши із салону автомобіля ОСОБА_3 помітив вантажний автомобіль типу видільний тягач марки «Volvo FH 12», д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ФОП « ОСОБА_7 ». В той час у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення та з корисливого мотиву, а саме дизельного пального, що знаходилося у баку вантажного автомобіля марки «Volvo FH 12», д.н.з. НОМЕР_2 .

Так, 23 лютого 2021 року близько 04 години 20 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під`їла заднім ходом на автомобілі марки «Ford Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , до передньої частини вантажного автомобіля марки «Volvo FH 12», д.н.з. НОМЕР_2 , та за допомогою накидного ключа з головкою таємно відкрутив болт, що знаходився на поверхні баку вантажівки та, підключивши шланг, за допомогою електронасоса почав перекачувати пальне до пластикової ємкості, що знаходилася у вантажному відсіку автомобіля марки «Ford Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 . Заповнивши ємкість дизельним пальним, об`ємом 500 літрів, вартістю 29,49 гривень за літр, ОСОБА_3 , за допомогою ключа знову закрутив болт у баку вантажівки та заиягнувши шланг до вантажного відсіку автомобіля марки «Ford Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , сів до салону вказаного автомобіля та поїхав у сторону м. Новий Буг Миколаївської області дорогою Н-11 сполучення «Дніпропетровськ - Миколаїв». У подальшому ОСОБА_3 було зупинено нарядом СРПП СПД № 1 ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області неподалік смт. Казанка Миколаївської області. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 14745 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

На досудовому розслідуванні між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , 16 квітня 2021 року було досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, також сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України у виді 03 років позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, сврю вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання, сторони дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 02 роки та покладенням на нього обов`язків, визначених ст.. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі та звільнення обвинуваченого від відбування покарання. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, який йому зрозумілий та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_3 не заперечив проти затвердження угоди.

Прокурор та захисник також просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, дотримання сторонами вимог ст. 472 КПК щодо змісту угоди про визнання винуватості, переконавшись у добровільності позиції ОСОБА_3 , правильному розумінні останнім суті угоди та її наслідків, не встановивши передбачених ч. 7 ст. 474 КПК обставин, які були б підставою відмови у затвердженні угоди, дійшов висновку про можливість затвердження угоди з призначенням ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання. При цьому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки такого, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаних діянь.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов заявлено не було.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 468-469, 472, 473-475КПК України, суд,-

ухвалив:

затвердити угоду від 16 квітня 2021 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 про визнання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України..

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 02 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженими органом з питань пробації.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баштанскього районного суду Миколаївської області від 25.02.2021 року, скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Ford Transit», тип вантажний спеціальний фургон мало вантажний-В, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , дві пластикові бочки ємкістю по 1 тонні кожна, одна з яких заповнена повністю матильною рідиною голубувато-зеленого кольору, інша заповнена до половини відмітки 500 л. аналогічною рідиною, електричний насос, два шланги довжиною 12 м. та 15 м., інструменти: два ключа, ножиці по металу, повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вирок вважається таким, що не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1