Провадження № 1-кс/366/193/21
Справа 366/2185/21
У Х В А Л А
27 серпня 2021 року слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора групи прокурорів ОСОБА_3 , представника ТОВ «Юкрейн Фарм Кепітал» адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , ФОП - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора групи прокурорів Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури - ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000078 від 14.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Прокурор групи прокурорів Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури - ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 14.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, а саме на 2 (два) зернозбиральні комбайни марки САТ LEXION 570 R, Д. Н. З. НОМЕР_1 ; CLASSLE XION 570, Д. Н. З. НОМЕР_2 та на 12905 кг. врожаю сільськогосподарської культури жита, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, які залишити на зберіганні на майданчику ПРАТ ПМК-2, що в смт. Іванків, вул. Поліський Шлях, 3, Київської області, з метою забезпечення збереження речових доказів.
В обґрунтування даного клопотання, прокурор посилається на те, що в провадженні сектору дізнання відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000078 від 14.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2021 року, до відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, надійшла письмова заява від депутата Іванківської селищної ради ОСОБА_7 , про те що, поблизу с. Воропаївка Вишгородського району Київської області, невідомі особи самовільно зайняли земельні ділянки площею 30 га, та збирають урожай сільськогосподарських культур, а саме жито.
Вказане повідомлення зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НГІ в Київській області за № 4218 від 13.08.2021 року, з попередньою кримінально - правовою кваліфікацією за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Під час реагування на повідомлення про вказане вище кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), працівниками відділення поліції № і Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснено виїзд до с. Воропаївка Вишгородського району Київської області.
13 серпня 2021 року в період часу з 15 години 30 хвилини по 22 години 09 хвилин дізнавачем СД ВГІ № 1 Вишгородського РУП ГУНГІ в Київській області рядовим поліції ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. З ст. 214, ч. 1 ст. 233 та ч. 7 ст. 237 КПК України, до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, без ухвали слідчого судді, проведено огляд території, а саме відкритої ділянки місцевості сільськогосподарських полів поблизу с. Воропаївка Вишгородського району Київської області, яка відповідає координатам 50 58 56№30-02 50 Е, в тому числі з кадастровими номерами :02:003:0066; 322208600:02:003:0062; :02:003:0065; :02:003:0063; :02:003:0064, відомості про тип права власності на які в публічній кадастровій карті України відсутні.
Під час огляду поля поблизу с. Воропаївка Вишгородського району Київської області, яке відповідає координатам 50 58 56№30-02 50 Е, в тому числі з кадастровими номерами :02:003:0066; 322208600:02:003:0062; :02:003:0065; :02:003:0063;
:02:003:0064, відомості про тип права власності на які в публічній кадастровій карті України відсутні, виявлено два зернозбиральні комбайни марки CAT LEXION 570R, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 та CLAASLE XION 570, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , які здійснювали збирання зернових культур, а саме: врожаю жита, та діяли в інтересах ТОВ «Юкрейнфарм кепітал», директором якого являється ОСОБА_11 .
Згідно до свідоцтва про реєстрацію машини вище зазначені комбайни належить ОСОБА_5 жителю АДРЕСА_1 .
На час огляду в бункерах комбайнів знаходилось зібране зерно сільськогосподарської культури - жита, загальною вагою 12905кг.
Вищевказані зернозбиральні комбайни CAT LEXION 570R, д.н.з. НОМЕР_1 та CLAASLE XION 570, д.н.з. НОМЕР_2 та зерно сільськогосподарської культури -- жита загальною вагою 2905Кг, відповідно ч. 7 ст. 234 КПК України, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та предмет злочинного посягання, тимчасово вилучено з місця події, та залишено на зберігання на майданчик ПРАТ «ПМК-2» за адресою вул. Поліський Кілях буд. З, смт. Іванків Київської області.
На думку прокурора, сільськогосподарська техніка та врожай зерна жита, відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та не застосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, може призвести до його відчуження, знищення, перетворення або зміни.
Зважаючи на викладене, у дізнання є достатні данні вважати, що зафіксовані під час огляду місця події обставини та матеріальна обстановка, вказують, що комбайни марки CAT LEXION 570R, д.н.з. НОМЕР_1 та CLAASLE XION 570, д.н.з. НОМЕР_2 , є знаряддям вчинення злочину, оскільки використовувались для самовільного захоплення земельної ділянки та збору врожаю, на останніх збереглися його сліди вчинення, а зерно, яке знаходилось у комбайні жито, загальною вагою 12905 кг., є предметом злочинного посягання так як вирощене на самовільно захопленій ділянці, а тому 16.08.2021 року сільгосп техніку та врожай жита, масою 12905 кг., визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, орган досудового розслідування вважає доцільним накласти арешт на техніку з числа 2-х комбайнів та врожай жита, масою 12905 кг.
У судовому засіданні прокурор групи прокурорів, ОСОБА_3 , клопотання підтримав та просив задовольнити.
Законний власник майна, ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання.
Представника ТОВ «Юкрейн Фарм Кепітал» адвокат ОСОБА_4 , просив суд відмовити в задоволенні клопотання, як необгрунтоване.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, законного власника майна, представника ТОВ «Юкрейн Фарм Кепітал» адвоката ОСОБА_4 , ознайомившись з матеріалами якими прокурор обгрунтовує клопотання, перевіривши відповідність даного клопотання вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.
Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч. 2 ст. 170 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
-правову підставу для арешту майна;
-можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;
-наявність обгрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення;
-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справах «Антріш проти Франції» (Hentrich v. France)» від 22 вересня 1994 року, серія А № 296-А, пункт 42, та «Кушоглу проти Болгарії» 10 травня 2007 року, заява № 48191/99, підпункти 4962). Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, пункти 69, 73, серія A № 52).
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції регламентує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.
Пунктом 1 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судді, з-поміж іншого, зобов`язані при здійсненні правосуддя справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Згідно зі статтею 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Так, окрім всього, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літтоу та інші проти Сполученого Королівства»). Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрог проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).
Так, слідчим суддею, під час розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, було досліджено процесуальні документи (докази), якими прокурор обгрунтовує своє клопотання, а саме:
- витяг з ЄРДР № 0000078 від 14.08.2021 року, дата реєстрації провадження 23.11.2020 року о 10 годині 04 хвилин 01 секунд, правова кваліфікація ч. 1 ст. 197-1 КК України;
- рапорт, відповідно до якого 13.08.2021 року о 15 год. надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що в с. Воропаївка невідомі особи на землі комунальної власності збирають врожай, до цього самоправно засадили ці землі;
- заява ОСОБА_7 , відповідно до якої, він просить притягти до кримінальної відповідальності та внести відомості до ЄРДР по факту того, що невідомі особи збирають з земель, які їм не належать, на полі, поблизу с. Воропаївка;
- Пояснення ОСОБА_7 ;
- протокол огляду місця події від 13.08.2021 року з фото таблицею, відповідно до якого дізнавач ОСОБА_12 , в період часу з 15:30 год. до 22:09 год. провів огляд на відкритій ділянці місцевості (полі), яке засіяне житом, та під час огляду проводилось збирання врожаю комбайнами;
- фотокопію розписки комірника ТОВ «Лідер Земпром Агро» - ОСОБА_13 , від 13.08.2021 року, про отримання на зберігання від працівників поліції жита;
- роздруківку з публічної кадастрової карти України про розташування масиву земельних ділянок;
- запит на адресу Іванківського селищного голови, про отримання інформації від 16.08.2021 року (відповідь у судовому засіданні прокурором не надана);
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки КАМАЗ 53212, д. н. з. НОМЕР_3 .
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, якими прокурор обгрунтовує клопотання, а саме протоколу огляду місця події, а також даних, отриманих за результатами проведеної дії, огляд проведений з порушенням вимог КПК України, а отриманні результати не можуть бути взяті судом до уваги, враховуючи наступне.
Так, відповідно до вимог ст. 13 КПК не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
За статтею 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Як виняток ч. 3 ст. 30 Конституції України передбачає, що у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.
Такий виняток встановлено саме у ч. 3 ст. 233 КПК. Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 листопада 2013 року в справі «Бєлоусов проти України» нагадав, що будь-яке втручання згідно з пунктом 1 статті 8 Конвенції повинно бути виправданим у розумінні пункту 2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання «згідно із законом» вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою статті 8 Конвенції є захист особи від свавільного втручання державних органів.

Щодо оглянутих у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, якими прокурор обгрунтовує клопотання, то серед них відсутні достовірні данні про загальну вагу вилученого врожаю жита, а сама цифра 12905 кг., взагалі не зрозуміло звідки взялась, також не зрозуміло скільки зерна передано дізнавачем на зберігання, кому передано на зберігання зерно, на підставі якого процесуального документу тимчасово вилучено сільгосп техніку та кому та куди передано на зберігання, хто несе відповідальність за збереження речових доказів, відсутня постанова про визнання тимчасово вилученого майна речовими доказами, не6 визначено місця та умов їх зберігання, хоча прокурор у клопотанні на неї посилається.
Крім того, відповідно до діючого кримінально-процесуального законоджавства, передбачено акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Зазначений документ, повинен містити відповідні реквізитів, а саме дата, час, місце його складання, П.І.Б. поліцейського, який приймає рішення про тимчасове затримання, П.І.Б. свідків, інформації про транспортний засіб, місцезнаходження транспортного засобу, даних про власника, відстань переміщення на спец майданчик, відомості про особу, яка прийняла на зберігання ТЗ, фото та відео доказ місця зберігання ТЗ, та інше. Однак, такий документ до суду не надавався та до матеріалів клопотання не приєднаний.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання, як арешт сільгосп техніки (комбайнів марки CAT LEXION 570R, д.н.з. НОМЕР_1 та CLAASLE XION 570, д.н.з. НОМЕР_2 ), та врожаю сільськогосподарської культури жита, у права та інтереси власника (користувача) майна з метою забезпечення кримінального провадження. Крім того, у клопотанні слідчого відсутні посилання на співрозмірність та розумність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також не враховано негативні наслідки для власника (користувача) майна, а тому накладення арешту може свідчити про порушення вимог статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції із захисту прав людини, що є неприпустимим та непропорційним.
За ч. 3 ст. 170 КПК України, відмова в задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
За ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направлення повідомлення про його виконання слідчому судді.
Керуючись ст. ст. 131, 167, 170-172, 369, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора групи прокурорів Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури - ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000078 від 14.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України залишити без задоволення.
Негайно повернути ОСОБА_5 сільськогосподарську техніку зернозбиральні комбайни марки CAT LEXION 570R, д.н.з. НОМЕР_1 та CLAASLE XION 570, д.н.з. НОМЕР_2 та врожай сільськогосподарської культури жито.
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора групи прокурорів Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури - ОСОБА_3 .
Ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна передати для виконання уповноваженому на те органу.
Копію ухвали вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 27.08.2021 року

Слідчий суддя ОСОБА_1