Справа № 504/4262/20
Номер провадження 1-кп/504/675/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000712 від 11.07.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сербка Лиманського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,
встановив:
05.07.2020 року приблизно о 00.30 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували на волейбольному майданчику, що розташований по АДРЕСА_1 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин сталася сварка.
У ході сварки ОСОБА_4 , діючи умисно, завдав ОСОБА_5 один удар правою рукою в обличчя, від чого останній втратив рівновагу і впав на землю та отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці зі зміщенням кісткових відламків та садна голови.
Закритий перелом правої ключиці зі зміщенням кісткових відламків утворився від ударної дії тупого, твердого предмету. Такий механізм міг мати місце в умовах падіння.
Садно голови утворилося за механізмом тертя-ковзання тупого твердого предмету, індивідуальні особливості якого в ушкодженні не відобразилися. Не виключено, що дане ушкодження могло утворитися, як від дії руки так і в умовах падіння.
Садно голови має незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів і за цим критерієм згідно з п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Закритий перелом правої ключиці зі зміщенням кісткових відламків спричиняє тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно з п.2.2.2, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив у своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення. Про вчинені дії він жалкує, щиро кається, повідомив, що не передбачав негативних наслідків, що настали в результаті вчинених дій.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, згідно якої у обвинуваченого ОСОБА_4 середній рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд також враховує обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, на час розгляду обвинувального акту працює на будівництві, хоча офіційно не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом з сестрою та мамою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Сербської сільської ради Лиманського району Одеської області від 06.07.2020 року за №362 та №363, на наркологічному та психіатричному обліках не значиться, що підтверджується довідкою КНП «Лиманська центральна районна лікарня» від 23.07.2020 року за №993, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Судом також врахована і поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , яка передувала вчиненню злочину, зокрема сварка, яка відбулась на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати покарання для ОСОБА_4 не пов`язаного з ізоляцією від суспільства в межах санкції ст.128 КК України у вигляді обмеження волі на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 1 рік з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив обрати обвинуваченому ОСОБА_4 найбільш суворий вид покарання, передбачений санкцією ст.128 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження нею вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Відповідно до положень ч.1 ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Вирішуючи питання про призначення покарання, враховуючи фактичні обставини кримінальної справи, вищезазначені данні про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, що істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає можливим звільнити засудженого від призначеного покарання відповідно до ст.75 КК України, якщо він протягом іспитового строку у 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази до кримінального провадження не долучались, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,369-371,373-374,394-395 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку у 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1