ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа№ 492/977/18
Провадження по справі № 1-кп/514/59/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 27.03.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Північна Осетія, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого за вироком Болградського районного суду Одеської області від 15.03.2017 за ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 358, ст. 70 КК України

у вчиненні злочинів, передбачених ч ч.1 ст. 199,ч. 2 ст.199, ч.2 ст.15 та ч.2 ст. 199 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 за невстановлених обставин, часу та місця, у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, придбав не встановлену кількість підроблених банкнот номіналом по 500 гривень, а саме паперових грошових знаків у вигляді банкнот, випущених Національним Банком України, що перебувають в обігу і є законним платіжним засобом на території України, які не відповідають встановленим зразкам аналогічних банкнот НБУ, що перебувають в офіційному обігу на території України, після чого, переслідуючи злочинні наміри на збут вищезазначених банкнот, усвідомлюючи існуючий в Україні порядок функціонування грошової системи, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно зберігав при собі з метою збуту підроблені банкноти.

В подальшому, перебуваючи на території м. Арциз Одеської області, реалізовуючи єдиний злочинний намір, спрямований на особисте збагачення, у різних торгівельних закладах розраховувався за придбаний товар вищезазначеними банкнотами, з метою збуту підробленої національної валюти України.

Так, 20 березня 2018 року приблизно о 16 годині, ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, серійний номер ИИ 7702040, яка не відповідає аналогічним банкнотам, що випущені в офіційний обіг Національним банком України, увійшов до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_6 », розташованого в буд. АДРЕСА_2 , де достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно або зовсім неможливе виявлення її підробки працівником кафе, використав її як засіб платежу, а саме - розрахувався нею з продавцем кафе ОСОБА_7 за придбання однієї пляшки коньяку «Шабо», об`ємом 250 мл., вартістю 77 грн., від якої отримав решту в сумі приблизно 423 гривні, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 199 КК України, тобто, придбання, зберігання з метою збуту та збут підробленої національної валюти України у виді банкнот.

Також, 21.03.2018 приблизно о 19 годині, ОСОБА_4 , повторно, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, серійний номер ИИ 7702040, яка за своїми характеристиками не відповідає аналогічним банкнотам, що випущені в офіційний обіг Національним банком України, увійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ФОП « ОСОБА_8 », розташованого у будинку АДРЕСА_3 , де достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно виявити її підробку працівником магазину, використав її як засіб платежу, а саме - розрахувався нею з продавцем магазину ОСОБА_9 за придбання продуктів харчування, від якої отримав решту в сумі 400 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 199 КК України, тобто, збут підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно.

В подальшому, 22.03.2018 приблизно о 16 годині 25 хвилин, ОСОБА_4 , повторно, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, серійний номер ВИ 2025766, яка за своїми характеристиками не відповідає аналогічним банкнотам, що випущені в офіційний обіг Національним банком України, увійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ФОП « ОСОБА_10 », розташованому у буд. АДРЕСА_4 , де достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно виявити її підробку працівником магазину, використав її як засіб платежу, а саме - розрахувався нею з продавцем магазину ОСОБА_11 за придбання товарів на загальну суму 80 грн., від якої отримав решту в сумі 420 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 199 КК України, тобто, збут підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно.

Крім цього, 22.03.2018 приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , повторно, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, серійний номер ВИ 2025766, яка за своїми характеристиками не відповідає аналогічним банкнотам, що випущені в офіційний обіг Національним банком України, підійшов до магазину ФОП « ОСОБА_12 », юридичної адреси якому не присвоєно, розташованому поблизу адміністративної будівлі АДРЕСА_5 , де достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно виявити її підробку працівником магазину, використав її як засіб платежу, а саме - розрахувався нею з продавцем торгівельного контейнеру ОСОБА_13 за придбання продуктів харчування та інших товарів на загальну суму 86 грн., від якої отримав решту в суму 414 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 199 КК України, тобто, збут підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно.

Також, 22.03.2018 року приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , повторно, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, увійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ФОП « ОСОБА_14 », розташованому навпроти будинку АДРЕСА_2 , де достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно виявити її підробку працівником магазину, здійснив замах на її збут продавцю магазину ОСОБА_15 , шляхом розрахунку за придбані продукти харчування, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не закінчив його з причин, що не залежали від його волі, оскільки у продавця магазину ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_14 виникли сумніви щодо справжності купюри та остання з цих підстав відмовилася її приймати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 199 КК України, тобто, закінчений замах на збут підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно.

Крім того, 24 березня 2018 року, приблизно о 11 годині, більш точний час встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_4 , повторно, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, перебуваючи на ринку, розташованому на вулиці Калмикова м. Арциз Одеської області, достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно виявити її підробку продавцем товару, шляхом розрахунку за придбані продукти харчування, здійснив замах на її збут продавцю риби ОСОБА_16 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не закінчив його з причин, що не залежали від його волі, оскільки у продавця риби ОСОБА_16 та свідка ОСОБА_17 виникли сумніви щодо справжності купюри та ОСОБА_16 з цих підстав відмовився її приймати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 199 КК України, тобто, закінчений замах на збут підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно.

Також, 24.03.2018 приблизно о 15 годині, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_4 , повторно, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, серійний номер ЛИ 2732046, яка за своїми характеристиками не відповідає аналогічним банкнотам, що випущені в офіційний обіг Національним банком України, увійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ФОП « ОСОБА_18 » у будинку АДРЕСА_2 , де достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно виявити її підробку працівником магазину, використав її як засіб платежу, а саме - розрахувався нею з продавцем магазину ОСОБА_19 за придбання товарів особистої гігієни на суму 38 грн., від якої отримав решту в сумі 462 гривні, чим спричинив потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 199 КК України, тобто, збут підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно.

Крім того, 26 березня 2018 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , повторно, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, перебуваючи у приміщенні торгового контейнера « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ФОП « ОСОБА_20 », розташованому на алеї за територією «Північного» ринку по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно виявити її підробку працівником магазину, шляхом розрахунку за придбані продукти харчування, здійснив замах на її збут продавцю магазину ОСОБА_20 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не закінчив його з причин, що не залежали від його волі, оскільки у продавця магазину ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_21 виникли сумніви щодо справжності купюри та останній відмовився її приймати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 199 КК України, тобто, закінчений замах на збут підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно.

Також, 26.03.2018 приблизно о 19 годині, більш точний час встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_4 , повторно, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, серійний номер ИИ 7702040, яка за своїми характеристиками не відповідає аналогічним банкнотам, що випущені в офіційний обіг Національним банком України, увійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ФОП « ОСОБА_8 » розташованого у будинку АДРЕСА_3 , де достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно виявити її підробку працівником магазину, використав її як засіб платежу, а саме - розрахувався нею з продавцем магазину ОСОБА_9 за придбання продуктів харчування, від якої отримав решту в сумі 400 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 199 КК України, тобто, збут підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно.

Крім цього, 27.03.2018 приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , повторно, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, серійний номер ЛИ 2732046, яка за своїми характеристиками не відповідає аналогічним банкнотам, що випущені в офіційний обіг Національним банком України увійшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ФОП « ОСОБА_10 », розташованому у будинку АДРЕСА_4 , достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно виявити її підробку працівником магазину, використав її як засіб платежу, а саме розрахувався нею з продавцем магазину ОСОБА_11 за придбання товарів на загальну суму 75 грн., від якої отримав решту в сумі 425 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 199 КК України, а саме збут підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно.

Також, 29 березня 2018 року, приблизно о 12 годині, більш точний час встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_4 , повторно, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, увійшов до приміщення аптеки №1 ФОП ОСОБА_22 , розташованому у будівлі АДРЕСА_6 , де достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно виявити її підробку працівником аптеки, шляхом розрахунку за придбані ліки, здійснив замах на їх збут продавцю аптеки ОСОБА_22 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не закінчив його з причин, що не залежали від його волі, оскільки у продавця аптеки ОСОБА_22 та свідка ОСОБА_23 виникли сумніви щодо справжності купюри та він відмовився їх приймати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 199 КК України, а саме закінчений замаху на збут підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно.

Крім того, 29.03.2018 приблизно о 13 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , повторно, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підробленої банкноти номіналом 500 гривень, увійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ФОП « ОСОБА_14 », розташованому навпроти будинку АДРЕСА_2 , де достовірно знаючи, що наявна в нього купюра підроблена та за звичайних умов буде складно виявити її підробку працівником магазину, шляхом розрахунку за придбані продукти харчування, здійснив замах на їх збут продавцю магазину ОСОБА_15 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не закінчив його з причин, що не залежали від його волі, оскільки у продавця магазину ОСОБА_15 виникли сумніви щодо справжності купюри та остання відмовилася її приймати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 199 КК України, тобто, закінчений замах на збут підробленої національної валюти України у виді банкнот, за ознакою повторності.

18.06.2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , була укладена Угода про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, КК України, та ч.2 ст. 199 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, КК України, узгоджують вид покарання за ч. 1 ст. 199 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі на строк три роки, ч. 2 ст. 199 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років, з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Сторони розуміють наслідки вимог ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом. ( ст. 389-1 КК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, просили її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Потерпілі ОСОБА_24 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 до суду надали свої письмові згоди на укладення зазначеної угоди, претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, просили розглянути справу за їх відсутності, про що надали відповідні заяви.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, ч.2 ст.15, ч.2 ст.199, КК України, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, щиро розкаявся, відшкодував завдані збитки потерпілим. Крім того, суд враховує, також обставини, що обвинувачений, який був раніше засуджений за вироком Болградського районного суду Одеської області від 15.03.2017 за ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 358, ст. 70 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн., зазначений штраф обвинуваченим був сплачений згідно квитанції від 13.10.2020 № 151510076, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Оскільки суд прийшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, із застосування ст. 75 КК України, додаткове покарання у виді конфіскації майна, як то передбачено ст. 77 КК України, судом не застосовується.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ України про витрати на проведення судової технічної експертизи документів у кримінальному провадженні, висновок експерта від 15.05.2018 року № 219-П вартість витрат складає 1144 грн., та довідки Міністерства внутрішніх справ України про витрати на проведення експертизи по матеріалам досудового розслідування, висновок експерта від 14.06.2018 року №851-Х вартість витрат складає 5720 грн., які відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,66,67 КК України, ст. ст. 100, 314,368 - 371,373,374,376,392 - 395,468, 469,470,472 - 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 червня 2021 року між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених за ч ч.1 ст. 199,ч. 2 ст.199, ч.2 ст.15 та ч.2 ст. 199 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 199 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки;

за ч.2 ст. ст. 199 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3(три) роки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 6864 грн.

- 5720 грн. за висновком експерта № 851-Х від 14.06.2018 р.;

- 1144 грн. за висновком експерта № 219-П від 15.05.2018 р.;

Речові доказі по справі, а саме:

дві купюри номіналом по 500 грн. серійним номером ИИ 7702040 кожна у полімерному пакеті типу «файл» опечатаному пояснювальною биркою речовим доказом, за матеріалами кримінального провадження № 0000161 знищити.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області .

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1