ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1418/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) № 0001350, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

смт Верхнячка Христинівського району Черкаської області,

який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 31 травня 2021 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 04 травня 2021 року у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи за невстановленою органом досудового розслідування адресою, використовуючи інтернет додаток «Телеграм», у переписці із ботом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за грошові кошти в сумі 1 800 гривень, замовив психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін.

У подальшому, 04 травня 2021 року, у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 1, поблизу входу на територію кладовища, ОСОБА_4 підібрав, шляхом «закладки», раніше замовлену психотропну речовину, яка знаходилась у шести поліетиленових пакетах, які помістив до правої кишені штанів, в які був одягнутий, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, для власного вживання, без мети збуту.

Так, 04 травня 2021 року о 16 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Затишна, 3, поряд із АЗС «UPG» працівниками поліції був затриманий ОСОБА_4 , у якого в ході особистого обшуку виявлено та вилучено шість поліетиленових пакетиків, всередині яких порошкоподібна речовина, що у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, загальною масою 1,751 г, що є великим розміром, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 03 червня 2000 року № 589, для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю та показав, що дійсно у травні місяці придбав психотропну речовину через інтернет, яку надалі продовжив у себе зберігати до моменту вилучення. Щиро кається у вчиненому.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо залучення експертів й витрат на їх проведення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення злочину за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Суд вказані дії ОСОБА_4 кваліфікує як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Щодо призначення ОСОБА_4 виду й розміру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, то суд виходить з такого.

Суд, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, зокрема, призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті, відповідно до положень Загальної частини КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначає покарання, що буде необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини провадження щодо вчинення кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, з неповною середньою освітою, заробляє на життя неофіційним заробітком, виконуючи роботу автомеханіка, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, молодого віку, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення ОСОБА_4 мінімального покарання у межах санкції частини статті, а саме у виді штрафу.

Крім того, у суду немає підстав до призначення обвинуваченому одного з найсуворіших покарань у виді позбавлення волі, як проце просив прокурор. Водночас застосування інституту звільнення від відбуваня покарання з випробуванням урахуванням однієї обставини, яка пом`якшує покарання, також підстав не вбачається.

Враховуючи можливість обвинуваченого працювати та отримувати заробітну плату за свою роботу реальне покарання у виді штрафу буде дієвим та домірним вчиненому.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов відсутній.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведену експертизу матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта від 28 травня 2021 року № СЕ-19/111-21/23484-НЗПРАП) на користь держави у розмірі 2 059,44 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, поміщена до пакету експертної служби № EXP0464908, що зберігається в камері схову УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві, квитанція № 007699, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1