Справа № 638/2323/21
Провадження 1-кп/638/1062/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000150 від 23 січня 2021 року за обвинуваченням :
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, ФОП, із вищою освітою, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , хронічні захворювання, інвалідності спростовує, військовозобов`язаного, раніше не судимого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

встановив:
22.01.2021, о 09 год. 33 хв., ОСОБА_4 перебував у приміщенні автозаправної станції «БРСМ», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 67/2, де розраховувався за паливо. Знаходячись поблизу місця касира вказаної АЗС ОСОБА_4 побачив на столі мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7», об`єм пам`яті 64 Гб, який належить потерпілому ОСОБА_5 , вартість якого відповідно до висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 6 від 04.02.2021 становить 3349 гривень. Після чого, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи таємно, скориставшись тим, що касир торгівельного залу в цей час проводила розрахунок за паливо, тим самим не спостерігала його за злочинними діями, тримаючи у руці належний йому мобільний телефон, поклав його на мобільний телефон ОСОБА_5 , тим самим сховавши його. Після чого, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, взяв обидва мобільні телефони, в тому числі мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 та поклав його до кишені куртки, яка на ньому знаходилась, тим самим, вчинив його крадіжку.

Далі, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення - проступку пішов, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3349 грн.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення, та пояснив, що він 22 січня 2021 року приїхав на заправку по вул. Клочківській, коли розраховувався за пальне, побачив на столі поруч із касиром вказаний телефон. Забрав вказаний телефон та привіз його додому. Дома його дівчина наполягала на тому, щоб він повернув телефон, проте у цей час зателефонував його батько та повідомив, що приїхали поліцейські, у подальшому він повернув телефон. Потерпілий претензій не має.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву, де просив справу розглядати за його відсутності.
Позовні вимоги не заявлені.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Позовні вимоги у кримінальному провадженні не заявлені.
Відповідно до п. 6 Перехідних положень до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог ст. 381,382 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 офіційно працює, зареєстрований як ФОП, має вищу освіту, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не притягався до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, характеризується за місцем мешкання позитивно.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальний проступок.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 ( сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Речовий доказ телефон, вважати повернутим ОСОБА_5 , диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, прокурору, потерпілому негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1