КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.04.2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладанням на нього наступних обов`язків: прибувати до слідчих Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді та/або суду за першою вимогою та кожним викликом; утримуватися від спілкування з особами, які мають процесуальний статус у даному кримінальному провадженні, визначеними слідчим/прокурором поза межами процесуальних дій.

Звільнено з-під варти ОСОБА_7 в залі суду.

Визначено строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування до 23.06.2021 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначала, що судом першої інстанції не взято до уваги, що підозрюваний, з метою ухилення від відповідальності, будучи працівником правоохоронного органу, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному проваджені, у зв`язку з тим, що свідками даного кримінального правопорушення є працівники УПП у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному провадженні, що крім іншого призведе до тяганини та порушення розумних строків досудового розслідування.
На переконання апелянта, прокурор та слідчий належним чином довели слідчому судді неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000252 від 24.04.2021, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Як зазначено у клопотанні слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 23.04.2021 близько 21 год. 54 хв., перебуваючи на задньому сидінні в салоні службового автомобіля Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер 6242, розташованого на тротуарі «Північного мосту», навпроти будинку №2-Д, по вул. Героїв Сталінграду, м. Києва, не погоджуючись із діями працівників УПП у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_7 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст130 та ст. 124 КУпАП, почав виражатись нецензурною лайкою в бік інспектора роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега міста Києва) ОСОБА_9 , який перебував у форменому одязі, під час несення служби, відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та наніс йому два удари лівою рукою в область грудної клітини.
В подальшому, 23.04.2021 о 21 год. 54 хвилин, ОСОБА_7 протиправні дії не припинив та достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, які полягали в опорі працівникам поліції та були спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс інспектору роти № 2 батальйону № 2 полку № і (з обслуговування правого берега міста Києва) У1Ш у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_9 один удар на відмаш, з лівої сторони в праву, кулаком правої руку в підборіддя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків, в результаті чого, відповідно до довідки з КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забоїв та саден м`яких тканей обличчя.
Згідно даних протоколу затримання, 23.04.2021 ОСОБА_7 згідно ст. 208 КПК України затримано, та 24.04.2021 йому вручено повідомлення про підозру в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 345 КК України.
26.04.2021 слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , в якому просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб із забороною йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.04.2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладанням на нього наступних обов`язків: прибувати до слідчих Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді та/або суду за першою вимогою та кожним викликом; утримуватися від спілкування з особами, які мають процесуальний статус у даному кримінальному провадженні, визначеними слідчим/прокурором поза межами процесуальних дій.

Звільнено з-під варти ОСОБА_7 в залі суду.

Визначено строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування до 23.06.2021 включно.

Постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя виходив з того, що органом досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт, не здатний запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З таким висновком колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовження вчинити інше кримінальне правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.

Разом з тим, в ухвалі не надано оцінку та наведено мотивів, з яких слідчим суддею не визнано існування у кримінальному провадженні ризику незаконного впливу на потерпілого, а також знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, про наявність яких вказував слідчий у своєму клопотанні.
Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про недоведеність органом досудового розслідування того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не навівши при цьому в ухвалі належного обгрунтування та мотивів такого висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Як встановлено колегією суддів, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Однак, застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, не врахував тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не обгрунтувавши належним чином такий висновок.
У рішенні «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що національні судові органи повинні брати до уваги усі обставини справи, та зважати на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
На переконання колегії суддів, наведені слідчим у клопотанні ризики є обгрунтованими та такими, що виправдовують застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Встановлені під час апеляційного розгляду обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які колегія суддів вважає доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів, з урахуванням обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тяжкості та конкретних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, даних про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, позитивно характеризується за місцем роботи, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На переконання колегії суддів, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Як визначено п. 4 ч. 3 ст. 2019 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Як убачається із матеріалів судового провадження, у межах кримінального провадження № 0000252 від 24.04.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру 24.04.2021, а тому граничним днем закінчення строку досудового розслідування є 24.04.2021.

Відомостей про продовження строку досудового розслідуванняу кримінальному провадженні № 0000252 у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України, матеріали клопотання не містять та прокурором під час апеляційного розгляду не надано.

У апеляційній скарзі прокурором порушено питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.
Фактично, прокурор у апеляційній скарзі порушив вимоги про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на новий строк - 60 діб (з 24.05.2021 по 22.07.2021), тобто на строк, який не був предметом розгляду слідчого судді місцевого суду.
З урахуванням наведеного, дійшовши висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді, та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 181, ч. 4 ст. 196, ч. 1 ст. 197 КПК України, вважає за необхідне визначити дату закінчення дії ухвали про тримання ОСОБА_7 під цілодобовим домашнім арештом у межах строку досудового розслідування, тобто до 23.06.2021 включно.
З наведених підстав, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора у частині необхідності застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу на 60 діб, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Доводи підозрюваного та його захисника у судовому засіданні під час апеляційного розгляду про те, що підозрюваний не має наміру вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не забезпечують впевненості в належній процесуальній поведінці ОСОБА_7 , та не свідчать про відсутність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування, до 23.06.2021 включно, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.04.2021, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладанням на нього наступних обов`язків: прибувати до слідчихПершого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді та/або суду за першою вимогою та кожним викликом; утримуватися від спілкування з особами, які мають процесуальний статус у даному кримінальному провадженні, визначеними слідчим/прокурором поза межами процесуальних дій, строком до 23.06.2021 включно, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб із забороною йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування, до 23.06.2021 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім як за вимогою слідчого, прокурора та суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- прибувати до слідчихПершого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді та/або суду за першою вимогою та кожним викликом;

- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_9 , свідками та очевидцями вчиненого кримінального правопорушення;
- здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали визначити до 23.06.2021 включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3