1Справа № 335/3879/21 1-кс/335/2277/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 від 09.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000380 від 09.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, 09.04.2021 року, приблизно о 18:23, ОСОБА_6 , знаходячись біля кв. АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, свідомо знаючи про те, що його повідомлення є завідомо неправдивим, діючи з особистих спонукань, зі свого мобільного телефону «Xiaomi», «іmei1 67368 imei2 НОМЕР_1 » з сім-картою мобільного оператора «Київстар», номер « НОМЕР_2 », зателефонував оператору « НОМЕР_3 » та повідомив завідомо неправдиву інформацію про намір вчинити вибух за допомогою гранати, у приміщенні під`їзду житлового будинку АДРЕСА_2 , який загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення, при цьому достовірно знаючи, що поширювана ним інформація є неправдивою, розуміючи, що таке повідомлення породить паніку та страх серед населення а також порушить громадську безпеку.
09.04.2021 року, за адресою АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, було затриманоОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:
- мобільний телефон «Xiaomi», і корпусі чорного кольору, «іmei 1 НОМЕР_4 , imei 2 НОМЕР_1 » з сім-картою мобільного оператора «Київстар», номер « НОМЕР_2 », упаковано до спец пакету експертної служби № SUD 1108256,
- мобільні навушники, чорного кольору, банківська картка «А-Банку» № НОМЕР_5 та грошові кошти у розмірі 10 гривень, упаковано до спец пакету експертної служби № SUD 1108258.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що вказане майно є предметом злочину та є тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накласти арешт.
В судовому засіданні слідчий клопотання про накладення арешту в рамках кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 від 09.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, підтримав, просив його задовольнити.

Представник власника майна захисник ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.
Тож, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на зазначені у клопотанні вилучені в ході затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі, а саме:

- мобільний телефон «Xiaomi», і корпусі чорного кольору, «іmei 1 НОМЕР_4 , imei 2 НОМЕР_1 » з сім-картою мобільного оператора «Київстар», номер « НОМЕР_2 », упаковано до спец пакету експертної служби № SUD 1108256,
- мобільні навушники, чорного кольору, банківська картка «А-Банку» № НОМЕР_5 та грошові кошти у розмірі 10 гривень, упаковано до спец пакету експертної служби № SUD 1108258.
Заборонити відчуження, розпорядження та користування арештованим майном, яке знаходиться на зберіганні у Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, 32.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1