Справа №367/5189/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/1631/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
адвоката, який діє в
інтересах підозрюваної
ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2021 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001148 від 20.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

26 січня 2021 року слідчий слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про накладення арешту майна в рамках кримінального провадження №0001148 від 20.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, а саме: на мобільний телефон «Nokia» модель «1190» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Nokia» модель «969» ІМЕІ: НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Xiaomi» модель «Redmi» серійний номер: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Nomi» IMEI: НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Iphone» модель «А 1533» ІМЕІ: НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Хiaomi» чорного кольору у чохлі помаранчевого кольору; флеш-накопичувач зеленого кольору, без знаків розрізнення, з брелоком коричневого кольору, ноутбук марки «Dell» s/n: 82KGZn2 із зарядним пристроєм до нього; Акт №А приймання-передачі електричної енергії від 31.12.2016 року на 1 арк.; Акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги за серпень 2019 року на 5 арк.; Договір №1 про надання послуг капітального обслуговування будинку та прибудинкової території від 07.12.2016 з мокрими печатками ОСББ «Фортуна 2» та ФОП « ОСОБА_7 » без підписів на 4 арк.; Договір без номеру про порядок відшкодування витрат за надані житлово-комунальні послуги від 01.10.2016 року на 3 арк.; повідомлення №38 від 11.06.2018 на 1 арк.; Повідомлення №37 від 10.06.2018 на 1 арк., що перебувають у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із позбавленням права користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2021 року клопотання слідчого задоволено.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на врахування тих обставин, що вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. На думку апелянта, клопотання про арешт майна не містить сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно є речовим доказом вчинених кримінальних правопорушень, при цьому слідчим не вказано обставин, які б підтверджували, що незастосування арешту призведе до втрати доказів. Крім того, слідчим суддею не враховано, що в порушення ч.2 п.3 ст.171 КПК України в клопотанні не вказані документи, які підтверджують право власності на майно або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 27 січня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Також апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, оскільки клопотання про арешт майна розглядалось слідчим суддею без виклику власника майна ОСОБА_7 , в порушення норми ч.7 абз.5 ст.173 КПК України копія ухвали власнику майна не направлялась та була отримана захисником 01.02.2021 року.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;
адвоката, який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_8 , та підозрювану ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що власник майна про дату, час і місце розгляду клопотання не повідомлявся, відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах клопотання, копія оскарженої ухвали отримана адвокатом ОСОБА_8 01.02.2021 року. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що адвокатом, який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_8 , строк апеляційного оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання та ухвали слідчого судді, слідчим відділом Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001148 від 20.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України за обставинами вчинення невстановленими особами заволодіння грошовими коштами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фортуна 2» шахрайським шляхом.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вказаних кримінальних правопорушень причетна ОСОБА_7 , якає займає посаду бухгалтера об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фортуна 2».

25 січня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 21 січня 2021 року проведено обшук приміщення за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, перелік якого доданий до клопотання.

27 січня 2021 року ухвалою слідчого Ірпінського міського суду Київської області накладено арешт на вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що вилучене під час обшуку майно не містить ознак речового доказу у кримінальному провадженні, судом апеляційної інстанції встановлено, що 26 січня 2021 року слідчим слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 винесено постанову про визнання майна, вилученого за місцем проживання ОСОБА_7 , речовим доказом у кримінальному провадженні №0001148.

Тобто, вказані речі та предмети мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки містять відомості та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів, так як на майні можуть зберігатися докази необхідні для встановлення обставин кримінального провадження, знаходять підтвердження.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного майна, що містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати зазначені речі та предмети такими, що містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є матеріальними об`єктами, що містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою їх арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Посилання апелянта на те, що майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_7 , не має відношення до кримінального провадження, не заслуговують на увагу, оскільки, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_8 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2021 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001148 від 20.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2021 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001148 від 20.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, а саме: на речові докази, вилучені 25.01.2021 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на мобільний телефон «Nokia» модель «1190» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Nokia» модель «969» ІМЕІ: НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Xiaomi» модель «Redmi» серійний номер: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Nomi» IMEI: НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Iphone» модель «А 1533» ІМЕІ: НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Хiaomi» чорного кольору у чохлі помаранчевого кольору; флеш-накопичувач зеленого кольору, без знаків розрізнення, з брелоком коричневого кольору, ноутбук марки «Dell» s/n: 82KGZn2 із зарядним пристроєм до нього; Акт №А приймання-передачі електричної енергії від 31.12.2016 року на 1 арк.; Акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги за серпень 2019 року на 5 арк.; Договір №1 про надання послуг капітального обслуговування будинку та прибудинкової території від 07.12.2016 з мокрими печатками ОСББ «Фортуна 2» та ФОП « ОСОБА_7 » без підписів на 4 арк.; Договір без номеру про порядок відшкодування витрат за надані житлово-комунальні послуги від 01.10.2016 року на 3 арк.; повідомлення №38 від 11.06.2018 на 1 арк.; Повідомлення №37 від 10.06.2018 на 1 арк., що перебувають у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , позбавивши права користування, розпорядження та відчуження вказаного майна, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4