Справа № 352/2077/20
Провадження № 1-кп/352/113/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000366 від 30.08.2020 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Космач, Богородчанського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних стосунках, утриманці відсутні, неофіційно працюючого різноробочим на приватних новобудовах, згідно ст. 89 КК України не судимого, військовозобов`язаного, депутатом не обирався, українця, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив грубе порушення громадського порядку, тобто хуліганство, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Вказане неправомірне діяння скоєно при наступних обставинах:

29.08.2020 року приблизно о 15 год., особа, щодо якої дане кримінальне провадження закрито, зайшла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_2 , у якому перебували продавець ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх малолітні діти ОСОБА_9 і ОСОБА_7 .

Перебуваючи у середині торгового залу вказаного магазину, особа, щодо якої дане кримінальне провадження закрито, почала висловлюватися в адрес присутніх нецензурною лайкою, на що ОСОБА_7 зробив йому зауваження. В цей час у особи, щодо якої дане кримінальне провадження закрито, раптово та безпричинно виник злочинний умисел на вчинення хуліганства щодо ОСОБА_7 та нанесення йому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , особа, щодо якої дане кримінальне провадження закрито, діючи умисно, перебуваючи у громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на присутність сторонніх осіб, у тому числі дітей, з хуліганських спонукань, з метою приниження честі і гідності інших осіб, будучи впевненим у своїй безкарності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, прагнучи самоствердитися шляхом вчинення активних хуліганських дій, використовуючи формальний привід, з особливою зухвалістю, безпричинно, підійшов до ОСОБА_7 та умисно наніс йому один удар кулаком лівої руки в ділянку живота, внаслідок чого ОСОБА_7 зазнав фізичного болю, однак не отримав тілесних ушкоджень.

У цей час, до приміщення магазину «Юлія» зайшов рідний брат, особи, щодо якої дане кримінальне провадження закрито, - ОСОБА_5 , який побачивши конфліктну ситуацію між останнім та ОСОБА_7 , вирішив долучитися до вчинення хуліганських дій, розпочатих братом.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, тим самим зриваючи роботу громадського закладу магазину «Юлія», всупереч вимогам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо припинення хуліганських дій, будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом із рідним братом ОСОБА_5 на вчинення хуліганства, особа, щодо якої дане кримінальне провадження закрито, умисно наніс ОСОБА_7 декілька ударів кулаком лівої руки в ділянку правої руки та декілька ударів лівою ногою в ділянку правої ноги та попереку, внаслідок чого ОСОБА_7 зазнав фізичного болю, та отримав тілесні ушкодження.

У свою чергу ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи спільний з особою, щодо якої дане кримінальне провадження закрито, злочинний умисел, перебуваючи у громадському місці, з мотивів явної неповаги до всіх присутніх у магазині, з хуліганських спонукань, з метою приниження честі і гідності інших осіб, будучи впевненим у своїй безкарності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, прагнучи самоствердитися шляхом вчинення активних хуліганських дій, наніс ОСОБА_7 декілька ударів кулаком правої руки в ділянку лівої руки та декілька ударів правою ногою в ділянку лівої ноги та попереку, внаслідок чого ОСОБА_7 зазнав фізичного болю та отримав тілесні ушкодження.

В результаті неправомірних дій, особа, щодо якої дане кримінальне провадження закрито та ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках шиї, обох рук та ніг, поперекової ділянки зліва, садна в ділянці правої руки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Далі, особа, щодо якої дане кримінальне провадження закрито, діючи спільно з ОСОБА_5 , схопили ОСОБА_7 за верхній одяг та продовжуючи шарпати останнього, впали разом із ним на вітрину магазину, в результаті чого розбили скло та пошкодили торгівельне обладнання.

Внаслідок хуліганських дій особи, щодо якої дане кримінальне провадження закрито, та ОСОБА_5 , які вперто не припинялись та тривали не менше 15 хвилин, було припинено роботу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а внаслідок пошкодження майна та припинення роботи закладу, власнику магазину ОСОБА_10 було спричинено матеріальні збитки.

Підсудний ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті неправомірного діяння визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та вибачившись перед потерпілими, дав суду показання в яких повністю підтвердив факт та обставини скоєння ним вищенаведених у вироку своїх неправомірних діянь. До вчиненого ставиться вкрай негативно, дуже шкодує за наслідками скоєного. Унаслідок постійних переживань значно погіршився стан його здоров`я. Заподіяні потерпілим злочином збитки відшкодував в повному обсязі у добровільному порядку. Просить суд суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та інші учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 296 ч. 2 КК України, так як він, групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив грубе порушення громадського порядку, тобто хуліганство, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З врахуваням вищенаведеного, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутність.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні потерпілим злочином збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілих щодо несуворості призначуваного ОСОБА_5 покарання, а також враховує і те, що останній негативно ставиться до вчиненого, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, працюючи займається суспільно-корисною працею, раніше судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, має незадовільний стан здоров`я.

Враховуючи позицію потерпілих, які просять суворо не карати обвинуваченого, наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання, та дані про особу обвинуваченого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і впливають на пом`якшення покарання, суд прийшов до висновку за можливе застосувати до підсудного норми ст.69 КК України та призначити ОСОБА_5 більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 296 ч. 2 КК України, а саме у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, та призначити йому, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 17000 грн. ( сімнадцять тисяч гривень).

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, як і підстави для його обрання останньому до вступу вироку в законну силу відсутні.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провалдженні відсутні

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1