ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подану на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо Бердієва ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 186 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Сторожинецького районного суд Чернівецької області від 16 лютого 2021 року клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено та останньому продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 16.04.2021р.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків передбачених КПК України, районним судом був визначений розмір застави в межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45 400 (сорок п?ять тисяч чотириста) гривень та покладено на останнього ряд обов`язків.
На ухвалу судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2021 року захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вищевказане рішення районного суду та обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби.
Провадження №11-кп/822/107/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ч. 2 ст. 185, ст. 186 ч.2 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відповідає меті його застосування, а саме вимогам ст. 177 КПК України є безпідставним та недоцільним.
Зазначав і про те, що жодний з ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України не існує, оскільки у сторони обвинувачення немає законних підстав вважати, що ОСОБА_7 буде переховуватися від суду (обвинувачений добровільно дав показання та показав на місці як саме і при яких обставинах він вчинив кримінальне правопорушення), незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста (не підтверджено належними доказами, оскільки вони вже допитані), а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому він обвинувачується (не підтверджено жодним доказом).
Тому вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.
Заслухавши головуючого, який виклав зміст ухвали та вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , в якій сторона захисту просила її задовольнити та скасувати оскаржувану ухвалу суду і змінити запобіжний захід з підстав, наведених у скарзі, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч.4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно ст. 331KПКУкраїни, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Із наданих матеріалів справи слідує, що в провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000450 від 21.05.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ст. 186 ч. 2 КК України та Бердієва Андрія Петровича за ч. 2 ст. 185, ст. 186 ч.2 КК України.
Оскаржуваною ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2021 року Чернівці було задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 16.04.2021р.
З такою ухвалою погоджується і колегія суддів, оскільки суддею під час розгляду клопотання прокурора були в повній мірі досліджені обставини з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, перевірено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати і вони виправдовують тримання під вартою останнього, зважаючи на те, що судовий розгляд ще триває.
Так, на даний час виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , оскільки наявні підстави про те, що ризики не зменшилися.
Зокрема, існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, «вчинити інше кримінальне правопорушення», обгрунтовується тим, що ОСОБА_7 раніше вчиняв корисливі злочини, за які був засуджений.
Злочини, передбачені ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, в яких він обвинувачується, останній вчинив під час умовно-дострокового звільнення.
Відтак, вчинення інкримінованих ОСОБА_7 злочинів під час терміну дії умовно-дострокового звільнення, додатково свідчить про його схильність до вчинення корисливих злочинів, зокрема крадіжок та грабежу, що є ризиком того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, зможе також вчиняти злочини.
Поряд з цим, судом було взято до уваги і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим в кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він обвинувачується , а також і репутацію останнього.
Отже, вищевикладені обставини у їх сукупності районний суд правильно оцінив, як ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності та незаконно впливати на потерпілих, свідків.
Твердження апелянта про те, що висновки суду першої інстанції, які викладені судом у рішенні, не відповідають обставинам справи і що прокурором в порушення вимог ст. 177 КПК України, не було доведено жодного ризику є безпідставні і спростовуються вищенаведеним.
Крім цього, не допустив районний суд порушень і при визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, адже саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до обвинуваченого, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ст. 177 КПК України.
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляції, колегією суддів не встановлено.
Отже, суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі мотивів, за наслідками апеляційного розгляду, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177, 182,404,407,418, 419, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити - без задоволення, а ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2021 року щодо продовження строку тримання під вартою відносно Бердієва ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 186 ч.2 КК України - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3