Справа № 559/713/21
Провадження № 1-кс/559/203/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" травня 2021 р. м. Дубно

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 23.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152, ч.1 ст.162, 128 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 ,

встановив:
прокурор Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 , яке обґрунтоване тим, що слідчим відділення Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000093 від 23.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162, 128 КК України відносно ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст.152, ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України, був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 (один) рік. Про те в період іспитового строку, ОСОБА_4 , належних висновків для себе не зробив, та знову повторно вчинив новий злочин.

Встановлено, що 23.03.2021, близько 22 години, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , вирішив вчинити дії сексуального характеру відносно ОСОБА_6 , яка перебувала в приміщенні житлового будинку, без добровільної згоди ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, ОСОБА_4 , 23.03.2021, близько 22 години, шляхом відкриття дверей, проник в середину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 де в цей час перебувала ОСОБА_6 , та перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку, застосовуючи фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні ударів кулаками рук в область обличчя та грудей, подолавши опір ОСОБА_6 , та утримуючи її на підлозі кімнати, зняв з останньої одяг, а саме колготи та нижню білизну та вчинив відносно ОСОБА_6 дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та анальним проникненням пальцями лівої та правої руки в тіло ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , було встановлено, наявність тілесних ушкоджень у виді синця на лівій щоці, синця на лобі зліва, синців на внутрішній поверхні правого та лівого стегон в верхніх третинах та синця на лоні з поширенням на статеві губи, які виникли не менше ніж від восьми травматичних впливів тупого предмету (ів), могли утворитись від ударів руками та(чи) ногами, чи внаслідок дії інших тупих предметів, які згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.95 р. №6, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним, анальним проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинено повторно.

Крім того ОСОБА_4 , 23.03.2021, близько 22 години, перебуваючи поблизу житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , вирішив незаконно проникнути до приміщення житлового будинку, де проживає ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 перебуваючи на території вказаного домоволодіння, діючи всупереч волі законного володільця, не маючи законних підстав, порушуючи встановлений законом порядок, умисно відкрив вхідні двері, які на той час були закриті та незаконно проник до житла, що знаходиться в АДРЕСА_1 де в цей час перебувала ОСОБА_6 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , який незаконно проник до житла, порушено право ОСОБА_6 на недоторканість житла.

Крім цього ОСОБА_4 , 23.03.2021, близько 22 години, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_6 , діючи з необережності, а саме в результаті злочинної недбалості, оскільки він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у виді середньої тяжкості тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, ліг на ОСОБА_6 , та знаходячись в лежачому положенні на ОСОБА_6 , умисно здійснив декілька рухів вперед і назад своїм тілом по тілу потерпілої, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , було встановлено, наявність тілесних ушкоджень у виді закритої травми грудної клітки, перелому 4,5 ребер зліва по аксілярній лінії, перелому кінця 11 ребра по аксілярній лінії.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, тобто необережному середньої тяжкості тілесному ушкодженню.

Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами.

08.04.2021, ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області відносно ОСОБА_4 , було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 29.05.2021.

21.05.2021, постановою керівника Дубенської окружної прокуратури, було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 30.06.2021, оскільки на даний час не виконані шість судових експертиз, а саме: судова психіатрична експертиза, судові молекулярно-генетичні експертизи, судова цитологічна експертиза, судова дактилоскопічна експертиза, а тому не можливо повно, всебічно та неупереджено дослідити всі обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також прийняти у кримінальному провадженні законне і неупереджене кінцеве процесуальне рішення.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчиненню іншого кримінального правопорушення, необхідно продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, обставин вчинення злочину та особи підозрюваного, оскільки у разі обрання більш м`ягкого запобіжного заходу не пов`язаного із цілодобовим домашнім арештом, ОСОБА_4 зможе покидати житло, що в свою чергу може призвести до реалізації ризиків передбачених у ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити, вказуючи, що домашній арешт в нічний час не забезпечить належного виконання підозрюваним своїх обов`язків у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 у судовому засіданні просив застосувати домашній арешт в нічний час, так як потребує роботи для заробітку коштів на проживання, вказуючи, що працював на будівництві, однак трудові відносини не оформив.

Захисник у судовому засіданні підтримав ОСОБА_4 та вказав, що останній потребує коштів на проживання, а пенсії його матері, з якою останній проживає, не вистачає на забезпечення усіх побутових потреб.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить таких висновків.

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та п. 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, передбачено ст. 194 КПК України.

Так, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності застосування запобіжного заходу.

Аналіз наданих доказів (огляду місця події, показань потерпілої, свідків і підозрюваного, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, слідчого експерименту, висновків експертів) об`єктивно пов`язує підозрюваного зі злочином, можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ст. 128 КК України, є обґрунтованою. При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування, продовження дії щодо підозрюваного обмежувальних заходів.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Однак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Свої доводи прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні трьох злочинів, зокрема тяжкого злочину та може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Суд бере до уваги та в сукупності оцінює докази, які вказують на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, так як ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, останній раз 25.06.2020 засуджений Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 (один) рік, проте, в період іспитового строку обґрунтовано підозрюється у повторному вчиненні нових злочинів. зокрема проти статевої свободи та статевої недоторканості особи похилого віку, яка проживає одиноко.

Таким чином, враховуючи вище наведене, слідчий суддя вважає, що в даному випадку прокурором доведено наявність п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак наявні підстави для продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

При цьому, доводи ОСОБА_4 та його захисника щодо необхідності останньому отримувати дохід для оплати побутових витрат та відшкодування шкоди потерпілій, як підстави застосування домашнього арешту в нічний час не достатні для змінити цілодобового арешту з огляду на те, що останній не надав будь-яких доказів офіційного працевлаштування із зазначенням режиму роботи, а пояснення про наявність неофіційний підробіткій у ОСОБА_4 не заслуговують на увагу, як такі що не передбачені законодавством України, при цьому сплачені 30.03.2021, як вказує підозрюваний, 1500 грн для потерпілої зі слів ОСОБА_4 є коштами його матері, а не його особистими.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто по 30.06.2021.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 181, 184, 194, 309 КПК України, -

ухвалив:
клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 23.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152, ч.1 ст.162, 128 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Підлужжя, Дубенського району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування до 30.06.2021 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1. не залишати місце постійного проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

2. прибувати до органів досудового розслідування та суду за першою вимогою.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що з метою контролю за його поведінкою працівники органу Національної поліції мають право з`являтись в житло, вимагати надати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дубенський районний відділ поліції ГУНП у Рівненській області та слідчого в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1