У Х В А Л А
Іменем України

31 березня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання адвоката ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000094, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08.02.2021 року по справі № 932/871/21, в частині грошових коштів в розмірі 64 000 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № № 0000094, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08.02.2021 року по справі № 932/871/21, в частині грошових коштів в розмірі 64 000 грн.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000094, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_8 . В ході проведеного обшуку за адресою АДРЕСА_1 було вилучено майно, на яке ухвалою суду від 08.02.2021 року накладено арешт. Серед вилученого майна були грошові кошти в розмірі 64 000 грн., які належать ОСОБА_3 та є її особистими коштами, які не мають жодного відношення до кримінального провадження, що підтверджується випискою з банківського. З урахуванням викладеного просить скасувати арешт.
В судовому засіданні заявник та її представник клопотання підтримали, просили скасувати арешт з грошових коштів. ОСОБА_3 повідомила, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , на її утриманні є двоє малолітніх дітей, вона отримує соціальну допомогу на дітей, вилучені в ході обшуку кошти є її особистими (дитячі кошти), їх походження підтверджено випискою з банківського рахунку, ні вона, ні вилучені грошові кошти жодного відношення до кримінального провадження не мають.
Слідчий в судовому засіданні зазначив про те, що зв`язок вилучених коштів з викраденими не встановлено, рішення просить прийняти на розсуд суду.
Потерпіла та її представник проти скасування арешту заперечували, повідомили, що подано цивільний позов на суму 450 000 грн.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд зазначає наступне.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08.02.2021 року по справі № 932/871/21 було задоволено клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000094, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, серед іншого накладено арешт на грошові кошти вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 64 000 грн. Арешт накладався з метою збереження речових доказів. ОСОБА_3 повідомляла слідчого, що вказані грошові кошти є її особистими.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В даному випадку арешт накладався з метою збереження речових доказів.

В ході судового розгляду справи підтверджено, що ОСОБА_3 не має жодного відношення до кримінального провадження, згідно долученої виписки з банківського рахунку отримувала грошові кошти, тобто встановлено їх походження, довела належними та допустимими доказами наявність конкретних фактів, що свідчать про її володіння вказаними грошовими коштами. До суду не надано доказів тих обставин, що вказані грошові кошти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 174 КПК України власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7 та 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
При вирішенні клопотання враховую також положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 р., при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Зазначені в ході розгляду клопотання обставини свідчать про відсутність підстав для подальшого арешту майна. Доказів з приводу протилежного слідчим в ході розгляду клопотання не надано, тому клопотання підлягає до задоволення.

Щодо позиції потерпілої сторони від кримінального правопорушення. Приймаючи рішення про скасування арешту на вказані грошові кошти, судом враховуються інтереси потерпілої сторони, та суд виходить з наступного.

Чинний КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4 ч. 2 ст.170 КПК).

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частинами 2, 3 ст. 127, ч. 1 ст. 128 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом. Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Викрадені у потерпілої грошові кошти, на які вона посилається не є індивідуально визначеними речами, вони мають лише певний виражений еквівалент який, за наявності на те законних підстав може бути компенсований за рішенням суду.

Таким чином скасування арешту майна в даному випадку жодним чином не порушує права потерпілої особи. Водночас не скасування такого арешту створює умови, за яких законний володілець майна позбавляється можливості на реалізацію свого прав на володіння та користування майном.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № № 0000094, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08.02.2021 року по справі № 932/871/21, в частині грошових коштів в розмірі 64 000 грн задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2021 року в справі № 932/871/21 в частині грошових коштів в розмірі 64 000 грн.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 01.04.2021 року о 16:50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1