У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Молдова, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000303.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.05.2021 р. включно з визначенням застави у розмірі 45 400 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення не доведені стороною обвинувачення та не підтверджені доказами.
Зазначає, що підозрюваний не має наміру ухилятись від слідства та суду, він достатньо тривалий час проживає в м. Миколаєві, має постійне місце мешкання, відсутні фактичні дані на підтвердження того, що він колись ухилявся від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний має ряд важких захворювань, утримання в умовах СІЗО може негативно вплинути на стан його здоров`я та призвести до незворотних наслідків.
На думку апелянта, діяння підозрюваного не вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки не доведений факт проникнення до приміщення. Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що він вчиняв не грабіж, а крадіжку, оскільки потерпіла викрила його випадково, факт крадіжки був на ринку у робочий час та підозрюваний не проникав у будь-яке приміщення. Фактично в діяннях підозрюваного наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що відноситься до проступків.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом ВП № 2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000303, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 25.03.2021 р. близько 08.25 год. знаходився на території ринку, що розташований на розі пр. Богоявленського та вул. Південної у м. Миколаєві, де помітив у ларьку біля віконця жіночу сумку, що належить ОСОБА_8 , та в цей час у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаною сумкою.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , підійшовши до ларька, через віконце, лівою рукою дістаючи сумку ОСОБА_8 , вдарив нею по бічній поверхні холодильника. Потерпіла, почувши звук удару, повернулась і побачила ОСОБА_5 , зробила йому зауваження щодо його протиправних дій, намагаючись при цьому припинити незаконні дії ОСОБА_5 . Ігноруючи законні вимоги ОСОБА_8 стосовно припинення протиправних дій, ОСОБА_5 , розуміючи що його дії очевидні для потерпілої, покинув місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном за власним розсудом.
25.03.2021 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого тяжкого злочину, раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, не проживає за місцем реєстрації, офіційно не працює, не має офіційних джерел доходів, наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані витягу з ЄРДР, протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, допиту потерпілої, огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.
Кваліфікація дій підозрюваного на даній стадії провадження апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Окрім цього, матеріали провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, не проживає за місцем реєстрації, офіційно не працює, не має офіційних джерел доходів.
За наведеного, доводи захисника про недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.

З урахуванням тяжкості і обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виходячи із даних про його особу та обставин можливо вчиненого злочину.

Стосовно доводів апелянта про наявність у ОСОБА_5 ряду важких захворювань та неможливість отримання ним належної медичної допомоги в умовах СІЗО, то вони спростовуються долученим захисником під час судового засідання листом начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській області ОСОБА_9 від 01.04.2021 р., відповідно якого ОСОБА_5 за станом здоров`я в межах СІЗО утримуватись може.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3