Провадження № 1-кп/369/1156/21
В И Р О К
іменем України
13.04.21 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду кримінальне провадження № 0002636 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний Чеченської Республіки Російської Федерації, вірменина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання якого на території України: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 01.06.2019 року близько 6.30, перебуваючи поблизу будинку № 19 по вул. Лесі Українки в м. Вишневе Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, де в цей час був припаркований автомобіль «ВАЗ 21043», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника відчинив водійські дверцята автомобіля принесеною з собою металевою викруткою, сів за кермо транспортного засобу, та привів в дію двигун автомобіля за допомогою другого комплекту ключів, які виявив в бардачку, після чого рушив на автомобілі в обраному напрямку, чим незаконно заволодів транспортним засобом, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди в розмірі 42700 грн.
В подальшому, цього ж дня 01.06.2019 року о 18.35 ОСОБА_5 , рухаючись на вказаному автомобілі автодорогою сполученням «Київ-Чоп» був зупинений працівниками поліції в с. Калинівка Бучанського (Макарівського) району Київської області та затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинувачені визнав, вказав, що дійсно він відкрив автомобіль та катався на ньому, поки його не запинили патрульні, у вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати, виявив бажання відшкодувати потерпілому шкоду, проте, маючи на те можливість, свій намір не реалізував, ухилився від явки до суду, тому був оголошений в розшук, затриманий та доставлений до суду примусово.

Потерпілий ОСОБА_6 під час розгляду справи вказав, що вранці 01.06.2019 року він виявив відсутність автомобіля у місці, де він його припаркував ввечері, тому звернувся в поліцію, пізніше автомобіль був знайдений, транспортний засіб він забрав зі штрафайданчика.
Оскільки діями обвинуваченого потерпілому була завдана шкода, ОСОБА_6 звернувся з позовом про стягнення з ОСОБА_5 на свою користь 7040 грн. завданої майнової шкоди, яка складається з 3540 грн. витрат, пов`язаних з перебуванням автомобіля та штрафмайданчику, та 3500 грн., які потерпілий витратив на ремонт транспортного засобу, який був пошкоджений після його викрадення ОСОБА_5 , а також 10000 грн. моральної шкоди, оскільки він три місяці був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем, докладав додаткових зусиль для організації свого життя.
При призначенні покарання потерпілий поклався на розсуд суду.

Враховуючи позицію обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, та обвинуваченому та прокурору роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Тому судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням обставин, які характеризують особу обвинуваченого.

За результатами судового провадження дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, за останнім відомим місцем проживання на території Україні характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_5 діяння та дані, які характеризують його особу, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 289 КК України.

З огляду на незадовільну процесуальну дисципліну обвинуваченого під час розгляду справи підстав для звільнення ОСОБА_5 від призначеного йому покарання з встановленням іспитового строку суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирішуючи питання про заявлений у справі позов, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого про стягнення 7040 грн. знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, тому в цій частині позов задовольняє повністю. Що стосується заявленого до відшкодування розміру моральної шкоди, суд погоджується, що неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 завдана і моральна шкода, проте, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, стягує на користь потерпілого 5000 грн. завданої моральної шкоди, врешті позовних вимог суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 рахувати з 16.02.2021 року, зарахувавши йому в строку відбуття покарання строк його тримання під вартою з 08.07.2020 року по 19.09.2020 року, включно, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні обмеження волі.

До набрання вироком законної сили продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний Чеченської Республіки Російської Федерації, під вартою в ДУ «Київський СІЗО».

Речовий доказ у справі автомобіль «ВАЗ 21043», д/н НОМЕР_1 , який повернутий власнику ОСОБА_6 , залишити в його розпорядженні;

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Грозний Чеченської Республіки уродженця Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 (сім тисяч сорок) грн. майнової і 5000 (п`яти тисяч) грн. моральної шкоди. Врешті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1