КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4447/21
Провадження № 1-м/552/2/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , затриманого - ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_6 (російською мовою ОСОБА_6 , англійською ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Туймази, Башкортостанської АРСР, громадянина Російської Федерації, документованого посвідкою на тимчасовое проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданої 07.05.2021 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури звернувся до Київського районного суду м. Полтави з клопотанням про визнання наявності підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою та продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) строком на 60 діб до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, обґрунтовуючи тим, що 26.05.2021 року о 13 год. 00 хв. в м. Кременчуці Полтавської області біля будинку, 51-г по вул. Велика Набережна співробітниками УКР ГУНП в Полтавській області в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , який в базі даних «Інтерпол» є як особа зі статусом «Розшук» та перебуває у міжнародному розшуку («червона картка» Інтерполу №2021/7560) із характером завдання затримання і арешт.

ОСОБА_6 (російською мовою ОСОБА_6 , англійською мовою ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Туймази, Башкирської АРСР, громадянин Російської Федерації (паспорт № НОМЕР_2 , виданий МВС по Республіці Башкортостан), зареєстрований: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , орган видачі 5302, виданої 07.05.2021, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Особу затриманого громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 встановлено за посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданої 07.05.2021 ( дійсна до 06.05.2022).

Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.05.2021 до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб та поміщено до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

У відповідності до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 визначено, що «чинні міжнародні договори України застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства». Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому законом порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо видачі (екстрадиції) осіб регламентуються Європейською конвенцією про видачу правопорушників, 1957 року, додатковими протоколами до неї, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, 1993 року, додатковим протоколом до неї, 1997 року, які є чинними для обох держав.

У відповідності до ст. 92 Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури згідно з міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та кримінальним процесуальним законодавством України здійснюють співробітництво з компетентними органами інших держав з питань проведення процесуальних дій при розслідуванні кримінальних правопорушень, видачі осіб, які їх вчинили, перейнятті кримінального провадження та з інших питань, передбачених такими договорами.

Статтею 574 КПК України визначено, що центральним органом України щодо видачі (екстрадиції) підозрюваних, обвинувачених у кримінальному провадженні під час досудового розслідування є Офіс Генерального прокурора.

15.06.2021 Генеральна прокуратура Російської Федерації звернулась до Офісу Генерального прокурора відповідно до положень Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, 1993 року із запитом щодо видачі (екстрадиції) ОСОБА_6

22.06.2021 до Полтавської обласної прокуратури з Офісу Генерального прокурора надійшла належним чином завірена центральним органом України копія запиту компетентного органу Російської Федерації про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності, з відповідним дорученням стосовно проведення екстрадиційної перевірки та вжиттям заходів щодо застосування до нього екстрадиційного арешту.

Відповідно до наданих російською стороною документів ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації.

17.07.2018 року другим відділом СЧ по РОПД СУ УВСв ТиНАО ГУ МВС Росії в м. Москва порушено кримінальну вправу №1000297 за ознаками п. п. «а», «б» ч. 4 ст. 162 КК РФ, за фактом розбійного нападу на ОСОБА_9 , вчиненого організованою групою в особливо великому розмірі.

15.09.2020 року слідчим винесено постанову про притягнення ОСОБА_6 в якості обвинуваченого по кримінальній справі №1000297 у вчинені злочину, передбаченого п. п. «а», «б» ч. 4 ст. 162 КК РФ та в цей же день постанову про обрання відносно нього міри запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він діючи у складі організованої групи у період з 28.05.2018 по 17.07.2018 року, разом з іншими особами, маючи злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужого майна незаконно проник в будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , після чого застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я по відношенню до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при цьому погрожуючи предметом схожим на ніж, відкрито викрав майно та грошові кошти, які належали ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на загальну суму 11 млн. 036 тис 610 російських рублів, після чого з викраденим зникли, розпорядившись ним на власний розсуд. Згідно курсу Національного банку України, станом на 17.07.2018, 10 російських рублів коштували 4.2096 українські гривні. Таким чином, при конвертації валют станом на вказану дату 11 млн. 036 тис 610 російських рублів коштували 4 млн. 645 тис. 971 гривні 35 коп.

Постановою від 16.09.2020 року ОСОБА_6 оголошений в федеральний, а 30.12.2020 в міжнародний розшук.

Постановою судді Пресненського районного суду м. Москва, Російської Федерації від 20.11.2020 ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу за вчинення злочину, передбаченого п. п. «а», «б» ч. 4 ст. 162 КК РФ у вигляді тримання під вартою.

У порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, злочин вчинений на території Російської Федерації відповідає ч. 4 ст. 187 КК України (кваліфікуючими ознаками якого є розбій, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном в особливо великих розмірах, вчинений організованою групою), санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а тому є екстрадиційним.

При цьому, злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України відповідно до ст.ст. 12, 49 КК України відноситься до категорії «особливо тяжких злочинів».

Строки давності притягнення особи до відповідальності за вказані діяння згідно ст. 49 КК України не минули.

За інформацією УІАП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 раніше судимий: вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.01.2000 за ст. ст. 86-1, 215-3 ч. 3, 222 ч. 1, 89 ч.1, 194 ч. 3, 42 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, звільнений 07.03.2006 умовно достроково на 1 рік 7 місяців 6 днів; вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2013 за ст. 187 ч. 4 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 07.12.2017 по відбуттю строку покарання. На даний час до кримінальної відповідальності на території України не притягається.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 подав суду клопотання про зміну запобіжного заходу з екстрадиційного арешту на домашній арешт в нічний час доби. Зазначав, що відсутні докази переховування ОСОБА_6 ..

Затриманий ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника. Пояснив, що злочини на території РФ не скоював та не вважає себе винним, обвинувачення відносно нього є сфабрикованим та надуманим.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Закон України „Про міжнародні договори України" від 29.06.2004 року , у ст.19 повторює цю норму Конституції і додатково визначає, що „чинні міжнародні договори України застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства".

Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо видачі (екстрадиції) осіб регламентуються Європейською конвенцією про видачу правопорушників, 1957 року, додатковими протоколами до неї, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, 1993 року, додатковим протоколом до неї, 1997 року, які є чинними для обох держав.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2021 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), який спливає 23.08.2021 року. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.07.2021 року залишено без змін.

На даний час, ОСОБА_6 утримується під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Запобіжній захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадицію) застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців (ч. 10 ст. 584 КПК України).

У п. 8 ст. 585 КПК України визначено, що при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

22.06.2021 року до Полтавської обласної прокуратури з Офісу Генерального прокурора надійшла належним чином завірена центральним органом України копія запиту компетентного органу Російської Федерації про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності, з відповідним дорученням стосовно проведення екстрадиційної перевірки та вжиттям заходів щодо застосування до нього екстрадиційного арешту.

Вимога компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 містить усі необхідні дані, визначенні ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, 1993 року, в редакції Додаткового протоколу до неї, 1997 року.

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або утримуватися під вартою не інакше як за вмотивованою постановою суду і тільки на підставі і в порядку встановленому законом.

На даний час Полтавською обласною прокуратурою проводиться екстрадиційна перевірка, під час якої, встановлено особу ОСОБА_6 , належність його до громадянства України, наявність статусу біженця або особи, яка потребує додаткового чи тимчасового захисту із запитуючої країни, з`ясовано інформацію щодо притягнення до кримінальної відповідальності на території України, відібрано пояснення тощо.

Згідно висновку УДМС України в Полтавській області від 07.04.2021 року ОСОБА_6 відповідно до Закону України «Про громадянство» не є громадянином України, із заявами про отримання статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту до компетентних органів України не звертався. Будь-яких обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні, покарання (санкція статті передбачає покарання від 8 до 15 років позбавлення волі), даних про особу затриманого тяжкість, віку та стану здоров`я особи, видача якої запитується, наявність у нього міцних соціальних зв`язків на території України, те, що він неодноразово судимий за тяжкі та особливо тяжкі злочини, продовжують існувати ризики того, що він може переховуватись від компетентних органів України з метою уникнення видачі до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вищезазначеного злочину, підстав для зміни запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою судом не встановлено.

Судом не встановлено підстав для припинення екстрадиційного арешту та звільнення ОСОБА_6 з під варти відповідно до ст. 586 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. 1,2 Європейської конвенції про видачу правопорушників та ст. 584 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Визнати наявність підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою та продовжити застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) строком на 60 діб до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам цієї країни для притягнення до кримінальної відповідальності.

Упродовж екстрадиційного арешту ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 утримувати в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1