Провадження № 282/378/20
УХВАЛА Провадження № 1-кп/0274/324/21
І м е н е м У к р а ї н и
01.04.2021 року. м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретарів судового засідання . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселка Любарського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, інваліда 2-ї групи, проживаючого та зареєстрованого в проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
прокурорів . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_9
особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру. . . . . . ОСОБА_5 ,
В період часу між 22 год. 30 хв. 10 січня 2020 року та 04 год. 30 хв. 11 січня 2020 року за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 виник конфлікт з матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час конфлікту у ОСОБА_5 виник намір на заподіяння тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_10 . Реалізуючи свій намір, ОСОБА_5 , без розриву у часі, зі значною силою наніс чисельні удари, але не менше 15, руками в голову потерпілій ОСОБА_10 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозково-лицьової травми у вигляді чисельних синців обличчя, перелому кісток носа, крововиливу в слизову обох губ, в м`які тканини шиї та підщелепні ділянки, крововиливу в м`які тканини голови в лівій лобній ділянці, в лівій скроневій, в правій скроневій, правій тім`яній, по ходу сагітального шва, потиличної ділянки, крововиливу під тверду мозкову оболонку, що покриває ліву потиличну долю та праву тім`яно-потиличну долі, крововиливу під м`які мозкові оболонки головного мозку, мозочку, що призвело до виникнення набряку головного мозку, які є тяжкими тілесними ушкодженнями та спричинили смерть потерпілої ОСОБА_10 .
Крім того, внаслідок насильницьких дій ОСОБА_5 потерпілій також було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця лівого плеча, лівого променево-зап`ястного суглобу, тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правого передпліччя, правого променево-зап`ястного суглобу з переходом на кисть, синця правого стегна, правої гомілки, лівої гомілки, які є легкими тілесними ушкодженнями та в причинному зв`язку із смертю не знаходяться.
В судовому засіданні ОСОБА_5 обставини скоєння суспільно небезпечного діяння заперечив, вказав, що в той день він о 15 годині виходив до магазину, вжив з хлопцями пива. Повернувшись десь о 17 годині, знайшов матір у дровнику, вона впала. Він заніс матір у хату, хотів викликати швидку, але мати сказала, що не потрібно, бо його посадять, що він їх вб`є. Більше нічого мати не говорила. Вночі мати померла. У матері і до подій були синці через те, що вона падала з відра. Напередодні подій до них ніхто не приходив. Вночі напередодні вони, як завжди, в будинку були лише вдвох.
Незважаючи на пояснення ОСОБА_5 , факт вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення його саме ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, допитаний свідок ОСОБА_11 показав, що він є сусідом ОСОБА_12 , проживає через дорогу навскоси. ОСОБА_10 вже була похилого віку, потребувала допомоги. Доки ОСОБА_13 був в АТО, перебував у лікарні, допомагав по господарству потерпілій саме він, приходив по 2-3 рази в день. Після повернення ОСОБА_14 жили вдвох. Періодично він чув сварки між ОСОБА_12 на ґрунті зловживання ОСОБА_15 алкоголем, хоча особисто він не бачив, щоб ОСОБА_15 бив матір. Було два випадки, коли ОСОБА_10 ночувала у нього, втікши з дому, казала, що ОСОБА_15 її «обіжає». Але наступного ранку потерпіла йшла додому. Також одного разу приїжджала поліція, але потерпіла заяву не написала, цього він не бачив. 12.01.20 близько 10 ранку йому зателефонував ОСОБА_16 , сказав, що померла мати, спитав, що робити. Він сказав викликати міліцію, але ОСОБА_12 не знав як. Він прийшов до домоволодіння ОСОБА_12 хвилин через 10-15, ОСОБА_15 був на подвір`ї, видимих тілесних ушкоджень не мав. ОСОБА_12 не знав як викликати, він розповів, і ОСОБА_12 зі свого телефону викликав міліцію, швидку, подзвонив тітці. Потім він з ОСОБА_15 зайшов в будинок, обстановка у будинку порушеною не була. ОСОБА_10 лежала у кімнаті, до якої він не заходив. У потерпілої була половина обличчя одним синцем, вона була у хустинці, куртці. ОСОБА_15 хотів перевернути матір, але він сказав цього не робити до приїзду міліції. Вийшли з будинку, він пішов додому, заніс пакет та пішов на перехрестя зустрічати міліцію, а ОСОБА_16 залишився на подвір`ї. Через хвилин 5-10 приїхала міліція, повернулися до ОСОБА_12 . Він у ОСОБА_15 нічого не питав, питала міліція, ОСОБА_12 казав, що мати впала у дров`ярні, що заводив її до будинку у той самий ранок, коли дзвонив, потім казав, що він заводив ОСОБА_17 до будинку, але такого не було, також казав, що вбив матір. Перші міліціонери сказали, що писати нічого не будуть, викликали СОГ. ОСОБА_10 і ОСОБА_13 жили лише вдвох, чужі люди до них не приходили, він ніколи не бачив у них сторонніх, інколи приїжджала донька ОСОБА_18 . Загиблу бачив востаннє 05.01.20, видимих тілесних ушкоджень у неї не було.
Як показала свідок ОСОБА_19 , вона є сусідкою ОСОБА_12 , ті жили через хату від неї. ОСОБА_20 жила з сином ОСОБА_21 . Обвинувачений як був тверезий, допомагав матері по господарству, але як тільки випивав кричав на матір, ображав її. Останнім часом ОСОБА_16 вів себе неадекватно, постійно пив. Востаннє вона бачила потерпілу ще на початку грудня, бо прийшла зима і потерпіла більше була вдома. Взагалі-то у селі знали, що ОСОБА_22 , ображає матір, але ніхто не втручався, бо ОСОБА_10 просила, цього не робити, не викликати поліцію, так як дуже любила сина. Якось восени було таке, що вона три дні не бачила ОСОБА_10 на подвір`ї. Почала хвилюватися, передзвонила сусідці. Та потім віддзвонилася і розповіла, що ОСОБА_21 дуже сильно побив загиблу, та лежить, але просить нікому не розказувати. ОСОБА_10 все життя тяжко працювала, була дуже гарною людиною, не то що ні з ким не конфліктувала, але і слова образи ніколи не говорила.
З показань свідка ОСОБА_23 вбачається, що вона 25 років працює листоношею, обслуговує, у тому числі, село Веселку. Гончаруків знає все життя. ОСОБА_10 була дуже гарною, доброю людиною, ніколи нікого не ображала, ні з ким не перебувала у неприязних стосунках. У ОСОБА_10 пенсія була 21 числа і приблизно у ці числа кожного місяця вона приходила до неї. Востаннє загиблу вона бачила 04 січня, приносила посилку від дочки з ОСОБА_24 , посилку отримувала сама ОСОБА_25 , тілесних ушкоджень на ній не було. Загибла ще сама себе обслуговувала. Останнім часом ОСОБА_26 жалілася, що дуже бідує, але чому, деталей, не розповідала. Дійсно було таке, що ОСОБА_10 уїжджала жити до доньки, оскільки обвинувачений її бив, знущався. Однак ОСОБА_10 найбільше з дітей любила саме ОСОБА_15 , бо всі інші діти пороз`їжджалися і з нею залишився жити лише він. Тому, побувши у доньки декілька місяців, ОСОБА_26 жаліла обвинуваченого і поверталася. Про подію дізналася пізніше, розповіли у селі, що ОСОБА_21 забив матір до смерті. Коли вона прийшла на місце подій, обвинуваченого вже саджали у міліцейський автомобіль.
Будучи допитаним, свідок ОСОБА_27 показав, що число не пам`ятає, але в той день близько 12 години побачив поліцейську машину біля сусідів ОСОБА_12 . Вже після того, як закінчили слідчі, він допомагав виносити ОСОБА_10 з будинку, щоб завезти у морг. ОСОБА_10 була вся синя: шия, губи, брови, голова, точно не могла ці тілесні ушкодження спричинити сама собі від падіння. ОСОБА_13 стояв у неадекватному стані, зі скляним поглядом, його забрали у поліцію. Потерпілу бачив до подій днів за три, видимих тілесних ушкоджень на ній не було. Зі слів сусідів, дружини знає, що ОСОБА_13 бив свою матір, ображав, вимагав гроші на горілку, цигарки, а ОСОБА_10 з`їжджала з дому. Взагалі ОСОБА_10 і ОСОБА_15 жили вдвох, ще влітку до ОСОБА_15 приїжджали з інших сіл, випивали, а потім ОСОБА_15 лікувався у психіатричній лікарні і останнім часом вони з ОСОБА_28 були лише вдвох.
Як показала свідок ОСОБА_29 вона живе через дорогу від ОСОБА_12 , може метрів 50-70, виросла біля них, ходила в школу з ОСОБА_15 , вона на рік старша. ОСОБА_15 одружився, але у шлюбі був не довго, жінка пішла. Помер батько, жив вдвох з матір`ю. Одружився вдруге, народилася дитина, пару років пожила і жінка з дитиною пішли. Далі ОСОБА_15 жив з матір`ю, бив її. Так, роки за два до подій, ще до АТО, вона була вдома, коли прибігла дитина і повідомила, що ОСОБА_30 . Вона пішла до ОСОБА_12 , почула крики потерпілої про допомогу, побачила, що ОСОБА_15 звалив матір на землю і б`є її ногами. Вона запитала, що він робить, він хотів шарпанутися до неї, але вона за себе може постояти, сказала, що у неї є чоловік, син, забрала бабу до себе на лавку, винесла заспокійливе. ОСОБА_10 розповіла, що син просто звалив з ніг і почав бити, вона його сильно боялася, але заяви до міліції не писала. Через місяці два ситуація повторилася і вона знову бачила, як ОСОБА_15 б`є матір, перебуваючи у неадекватному стані. Потім ОСОБА_16 був в АТО, а після повернення чоловік і діти сказали їй не вмішуватися. На похоронах дочка потерпілої розповідала, що ОСОБА_15 продовжував бити матір, вона її забирала у Баранівку, але потерпіла поверталася. 08 вересня сусідка бачила ОСОБА_10 з синцями. 12 січня вона прийшла до ОСОБА_12 , коли вже була патрульна, швидка. Ніхто сторонній до ОСОБА_12 не ходив, все село гриміло, що ОСОБА_21 забив матір.
Свідок ОСОБА_31 пояснив суду, що він живе на тій же вулиці, що і ОСОБА_12 , але не близько. ОСОБА_13 жив зі старенькою матір`ю вдвох. ОСОБА_15 бувало зловживав спиртним, він його бачив у селі нетверезим. З чуток знає, що ОСОБА_16 на цьому ґрунті конфліктував з матір`ю, був ініціатором конфліктів. ОСОБА_32 він підвозив в село 12.01.20, коли того відпустили з поліції і той пішки йшов додому. Після того, як ОСОБА_15 сів в машину, спочатку вів себе нормально, але потім почав вести себе неадекватно, говорити якісь нісенітниці, щось за хату, що якщо сусіди прийдуть, він їх порубає і нікуди не піде.
З показань свідка ОСОБА_33 вбачається, що він живе у іншому кінці села Веселка, якщо когось в селі треба завезти-привезти, зазвичай звертаються до нього. Ось і тоді йому зателефонував ОСОБА_13 з баби Ніниного телефону і сказав, що з ним хоче поговорити міліція, і о 15.10 він вже виїхав в село з ОСОБА_34 . Гончаруків знає з 1993 року, коли переїхав у село, ходив у один клас з ОСОБА_35 . ОСОБА_10 була спокійною, доброю людиною, ніколи не бачив, щоб вона з кимось сварилася. Він особисто возив її в Баранівку, возив до нотаріуса, причин не знає, про особисте життя вона нічого не розповідала.
Крім того, факт вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення його саме ОСОБА_5 підтверджується:
-даними протоколу огляду місця події від 12.01.20 з ілюстративною таблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння суспільно небезпечного діяння - оглянуто територію домоволодіння, будинок АДРЕСА_1 , де в одній із житлових кімнат на ліжку виявлено труп ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями, обстановка у будинку не порушена. Також під час огляду оглянуто дровник на території, обстановка у якому також не порушена, слідів боротьби, будь-яких інших слідів не виявлено (т. 1, а.п. 11-20);
-даними протоколу огляду трупа від 13.01.20 з ілюстративною таблицею до нього, при проведенні якого в приміщенні моргу Любарської ЦРЛ оглянуто труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зафіксовано чисельні зовнішні тілесні ушкодження на трупі, вилучено одяг та взуття потерпілої, зроблено змиви та зрізи (т. 1, а.п. 35-43);
-даними висновку судово-медичної експертизи № 5 від 11.03.20, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені слідуючі ушкодження: синець правої скроневої ділянки, синець навколо правого ока, синець навколо лівого ока, синець лівої лобної ділянки, лівої щоки, перелом кісток носа, синець передньої поверхні шиї та лівої підщелепної ділянки, крововилив в слизову верхньої губи, нижньої губи, синець лівого плеча, лівого променево-зап`ястного суглобу, тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правого передпліччя, правого променево-зап`ястного суглобу з переходом на кисть, синець правого стегна, правої гомілки, лівої гомілки, крововилив в м`які тканини шиї та підщелепної ділянки, крововилив в м`які тканини голови в лівій лобній ділянці з відшаруванням шкіри та утворенням підшкірної гематоми, лівої скроневої ділянки, правої скроневої ділянки, правої тім`яної, по ходу сагітального шва, потиличної ділянки, крововилив під тверду мозкову оболонку, що покриває ліву потиличну долю в об`ємі вилитої крові біля 60 см?, крововилив під тверду мозкову оболонку, що покриває праву тім`яно-потиличну долю в об`ємі вилитої крові 65 см?, крововилив під м`які мозкові оболонки правої лобної долі, правої тім`яної долі, лівої лобної долі, в шлуночки головного мозку, крововилив під м`які мозкові оболонки мозочку (гістологічно). Тілесні ушкодження у вигляді синця лівого плеча, лівого променево-зап`ястного суглобу, тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правого передпліччя, правого променево-зап`ястного суглобу з переходом на кисть, синця правого стегна, правої гомілки, лівої гомілки відносяться до ЛЕГКОГО ступеню тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від ударів рукою, взутою ногою чи предметом. Враховуючи локалізацію даних тілесних ушкоджень експерт вважає, що було нанесено не менше 7 (семи) ударів. Тілесні ушкодження у вигляді синця правої скроневої ділянки, синця навколо правого ока, синця навколо лівого ока, синця лівої лобної ділянки, лівої щоки, перелому кісток носа, синця передньої поверхні шиї та лівої підщелепної ділянки, крововиливу в слизову верхньої губи, нижньої губи, крововиливу в м`які тканини шиї та підщелепної ділянки, крововиливу в м`які тканини голови в лівій лобній ділянці з відшаруванням шкіри та утворенням підшкірної гематоми, лівої скроневої ділянки, правої скроневої ділянки, правої тім`яної, по ходу сагітального шва, потиличної ділянки, крововиливу під тверду мозкову оболонку, що покриває ліву потиличну долю в об`ємі вилитої крові біля 60 см?, крововиливу під тверду мозкову оболонку, що покриває праву тім`яно-потиличну долю в об`ємі вилитої крові біля 65 см?, крововиливу під м`які мозкові оболонки правої лобної долі, правої тім`яної долі, лівої лобної долі, в шлуночки головного мозку, крововиливу під м`які мозкові оболонки мозочку (гістологічно) відносяться до ТЯЖКОГО ступеню тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від ударів рукою, взутою ногою чи іншим предметом. Враховуючи локалізацію даних тілесних ушкоджень, експерт вважає, що було нанесено не менше 15 (п`ятнадцяти) ударів. Причиною смерті ОСОБА_10 є закрита черепно-мозково-лицьова травма у вигляді чисельних синців обличчя, перелому кісток носа, крововиливу в слизову обох губ, в м`які тканини шиї та підщелепні ділянки, крововиливу в м`які тканини голови в лівій лобній ділянці, в лівій скроневій, в правій скроневій, правій тім`яній, по ходу сагітального шва, потиличної ділянки, крововиливу під тверду мозкову оболонку, що покриває ліву потиличну долю та праву тім`яно-потиличну долі, крововиливу під м`які мозкові оболонки головного мозку, мозочку, що призвела до виникнення набряку головного мозку. Враховуючи ступінь розвитку трупних плям і трупного заклякання, а саме: трупне заклякання відсутнє, трупні плями фіолетового кольору, при натискуванні на них свого кольору не міняють, наявність гнильних змін по ходу поверхневих вен пахових ділянок та правої верхньої кінцівки, експерт вважає, що смерть ОСОБА_10 настала більше 48 годин до моменту проведення судово-медичної експертизи трупа. У зв`язку з тим, що тілесні ушкодження розташовані в різних ділянках тіла, експерт вважає, що утворення їх не характерно для падіння на площині. При проведенні судово-токсикологічної експертизи крові від трупа ОСОБА_10 не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропиловий, н-пропиловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти (т. 1, а.п. 27-31). Допитаний в ході судового розгляду судово-медичний експерт ОСОБА_36 зі стажем роботи з 1995 року, показав, що він проводив експертизу трупу ОСОБА_10 , яка розпочалася 13.01.20 о 10.30 в патологоанатомічному відділенні Любарської районної лікарні. Смерть ОСОБА_10 настала у строк понад 48 годин до початку розтину, тобто до 10.30 11.01.20, могла настати і за 50-55 годин. Всі виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження утворилися прижиттєво. У зв`язку з тим, що виявлені тілесні ушкодження розташовувалися у різних ділянках, механізм їх утворення не характерний для утворення від падіння, такий механізм можна виключити, не може людина 22 рази падати. Потерпілій було нанесено не менше 15 ударів в голову та 7 ударів у місця, де було виявлено легкі тілесні ушкодження. Усі удари були нанесені у короткий проміжок часу, який вимірювався хвилинами. Смерть ОСОБА_10 настала у проміжок часу від 5 до 6 годин після спричинення тілесних ушкоджень. Враховуючи наявність у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми, яка ускладнилася розвитком мозкової коми, потерпіла не взмозі була сама рухатися, людина ще була жива, але вже без свідомості. У ОСОБА_10 було виявлено ряд тілесних ушкоджень захисного характеру, які свідчать про намагання потерпілої прикрити обличчя, голову;
-даними протоколу огляду місця події від 13.01.20, при проведенні якого у будинку АДРЕСА_1 виявлено та вилучено чоловічий одяг, зразки речовини бурого кольору на стіні, білу наволочку зі слідами речовини бурого кольору (т. 1, а.п. 81-85);
-даними висновку судово-медичної експертизи № 170 від 03.04.20, відповідно до якого, враховуючи дані судово-гістологічної експертизи м`яких тканин голови, речовини головного мозку, експерт вважає, що смерть ОСОБА_10 настала в межах 5-6 годин після нанесення тілесних ушкоджень. Враховуючи ступінь розвитку трупних плям і трупного заклякання, а саме: трупне заклякання відсутнє, трупні плями фіолетового кольору, при натискуванні на них свого кольору не міняють, наявність гнильних змін по ходу поверхневих вен, пахових ділянок та правої верхньої кінцівки, експерт вважає, що смерть гр. ОСОБА_10 настала більше 48 годин до моменту проведення судово-медичної експертизи трупа (т. 1, а.п. 258-261).
Відповідно до висновку судової амбулаторної комісійної психіатричної експертизи (висновок експерта № 95-2020 від 24.03.20) встановлено, що ОСОБА_5 на даний час виявляє клінічні ознаки прогресуючого помірного інтелектуально-мнестичного зниження змішаного органічного (посттравматичного, інтоксикаційного, атрофічного) ґенезу з психотичними включеннями у вигляді станів вечірньо-нічної сплутаності свідомості, маячних включень, психоорганічного синдрому та повної соціальної-трудової дезадаптації. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 02.804 МКХ 10 перегляду. Ступінь наявних змін зі сторони психіки у сфері мислення, емоцій, волі та критики у ОСОБА_5 на даний час настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 у період вчинення інкримінованих йому діянь тимчасовим розладом психічної діяльності (алкогольним психозом, реактивним станом, патологічним сп`янінням, патологічним афектом), який би позбавляв його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не перебував. ОСОБА_5 у період вчинення інкримінованих йому діянь виявляв клінічні ознаки прогресуючого помірного інтелектуально-мнестичного зниження змішаного органічного (посттравматичного, інтоксикаційного, атрофічного) ґенезу з психотичними включеннями у вигляді станів вечірньо-нічної сплутаності свідомості, маячних включень, психоорганічного синдрому та повної соціальної-трудової дезадаптації. Ступінь наявних змін зі сторони психіки у сфері мислення, емоцій, волі та критики у ОСОБА_5 не той час була настільки виражена, що позбавляла його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 на даний час потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру шляхом його госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом, враховуючи те, що скоєний ним протиправний вчинок був направлений проти особистості і відноситься до активного типу суспільної небезпеки, структуру психічних розладів, порушення критичних здібностей, а також грубо виражених змін з боку пам`яті, інтелекту, емоційно-вольової сфери, враховуючи відсутність критики до стану та скоєного (т. 1, а.п. 169-172).
Суд визнає неналежними доказами та не покладає у основу вироку дані висновків судово-медичних експертиз № 32/ц від 06.02.20, № 33/ц від 06.02.20, № 34/ц від 11.02.20, № 143 від 26.02.20 (т. 1, а.п. 125-128, 132-135, 140-142, 146-147), дані протоколу огляду предметів від 21.01.20 (т. 1, а.п. 118-199), оскільки жодних відомостей про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні в межах предмету судового розгляду, висновки, протокол не містять.
Також суд визнає недопустимими доказами та не покладає у основу вироку як докази дані протоколу проведення слідчого експерименту від 03.02.20 за участі підозрюваного ОСОБА_5 (т. 1, а.п. 224-231), оскільки вказаний доказ отримано не у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема відповідно до висновку судової амбулаторної комісійної психіатричної експертизи ОСОБА_5 як на час інкримінованих діянь, так і на час проведення цієї слідчої дії не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, на той час вже було клопотання захисника для перевірки цих обставин, у зв`язку з чим використання цього протоколу як доказу є неможливим.
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Доводи сторони захисту про те, що хоча ОСОБА_5 і потребує примусового лікування, але органом досудового слідства не встановлено час скоєння суспільно небезпечного діяння, який постійно змінювався, місце скоєння діяння, не спростовано пояснення ОСОБА_5 , що він не заподіював тілесних ушкоджень, що ОСОБА_10 сама впала у дровнику, що їй тілесні ушкодження міг спричинити хтось інший, суперечать дослідженим доказам та встановленими фактичним обставинам. Так, дійсно прокурором за результатами судового розгляду було змінено клопотання у частині часу скоєння суспільно небезпечного діяння, однак цей час в дійсності був встановлений відразу, з висновків експерта, нерозуміння слідчим, прокурором висновків експерта ніяким чином не впливає на встановлені фактичні обставини, показання експерта в суді жодним чином не змінювали і не доповнювали висновків. Місце скоєння діяння і можливість його вчинення виключно ОСОБА_5 також достовірно підтверджено дослідженими доказами, пояснення ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження внаслідок падіння у дровнику, як у той ранок, так і напередодні, можливе спричинення тілесних ушкоджень іншими особами напередодні 12.01.20 і прохання загиблої не викликати швидку, об`єктивно неможливі, оскільки в цей час ОСОБА_10 вже була мертва. Перебування у одному місці у будинку, на час скоєння діяння виключно ОСОБА_5 і ОСОБА_10 підтверджує як сам ОСОБА_5 , так і всі допитані свідки, показаннями яких також підтверджено і те, що єдиний, хто спричиняв і міг спричинити шкоду старенькій жінці, був ОСОБА_5 . Чисельні різноманітні пояснення ОСОБА_5 про непричетність до події, суд розцінює як природне бажання будь-якої особи показати себе з кращого боку, неприйняття факту заподіяння смерті рідній матері.
На підставі викладеного, оцінюючи зібрані та дослідженні у кримінальному провадженні докази у їхній сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру. Згідно з висновком судової психіатричної експертизи ОСОБА_5 на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не міг. Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Вирішуючи питання відносно виду примусового заходу медичного характеру ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість його захворювання, тяжкість вчиненого ним діяння, з врахуванням ступеня небезпечності ОСОБА_5 як для себе, так і для інших осіб, дані про його особу.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 12 КК України суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, є тяжким.
ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проживав з матір`ю, за місцем проживання характеризується посередньо, від сусідів та односельчан надходили усні звернення на поведінку: нецензурна лайка у нетверезому стані, ображання, зухвале ставлення до матері, перебуває на обліку як інвалід другої групи з 07.11.19.
У судовому засіданні прокурор виказав думку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру, просить застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом. Захисник вказав на необхідність надання медичної допомоги ОСОБА_5 , але просить прийняти обґрунтоване та мотивоване рішення у відповідності до досліджених доказів та встановлених обставин.
Згідно з ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого суспільно небезпечного діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_5 , враховуючи висновок комісійної судової психіатричної експертизи, при проведенні якої враховувались всі обставини, в тому числі стан здоров`я, умови проживання, оточення, поведінку досліджуваного, які не змінились та відповідають тим же, що існують на даний момент, на думку суду до ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 03.06.05 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» (п. 15) у постанові суду не наводиться назва конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована особа, яка захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, і не вказується строк застосування примусового заходу медичного характеру.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не подано.
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для скасування або зміни до набрання ухвалою законної обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, враховуючи особу ОСОБА_5 , тяжкість скоєних ним суспільно небезпечних діянь, висновки експертів про його небезпеку для оточуючих та застосовані примусові заходи медичного характеру, суд не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись статтями 19, 93 і 94 КК України, статтями 512 і 513 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
застосувати щодо ОСОБА_5 , визнавши доведеним, що він вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, у стані неосудності, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Речові докази у кримінальному провадженні після набрання ухвалою законної сили: чоловічий светр сірого кольору, чоловічі спортивні штани чорного кольору, спортивну кофту чорного кольору, чоловічі гумові чоботи, мобільний телефон марки «Нокіа», імеі НОМЕР_1 , штани чорного кольору, кофту зеленого кольору, спортивну кофту темного кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області повернути законному володільцю ОСОБА_5 ; наволочку білого кольору зі слідами бурого кольору, рейтузи чорного кольору, валянки сірого кольору, шкарпетки чорного кольору, кофту синього кольору, кофту жовтого кольору, блузку рожевого кольору, мобільний телефон марки «Лепхоне», імеі НОМЕР_2 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання ухвалою законної сили у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги Комунального некомерційного підприємства "Обласний медичний Центр психічного здоров`я" Житомирської обласної ради, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку залишити без змін, , але не довше ніж на два місяці з дня постановлення ухвали.
На ухвалу протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.
Головуючий - суддя ОСОБА_1