Справа № 308/5193/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОСВ майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.В.Бігань Берігівського району, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, , -

ВСТАНОВИВ:
Сторона обвинувачення просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, а саме: до 25.05.2021.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_5 за попередньою змовою разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою умисно, незаконно, з метою збуту, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність на настання суспільно - небезпечних наслідків, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, часі та обставинах придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою 0,0563 г., яка була упакована у згортку з фольги, після чого вказану психотропну речовину перевозив у автомобілі ВАЗ 2101, та 01.02.2021 о 13:47 годин, знаходячись в м. Берегово, вул. В. Гуци з бокової сторони торговельного комплексу «АТБ» у автомобілі ВАЗ 2101 умисно, незаконно, збув вказаний згорток фольги з вказаною кількістю психотропної речовини, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/1441-НЗПРАП від 12.02.2021, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою 0,0563 г., особі під легендованими анкетними даними ОСОБА_9 , за що отримав від останнього 1000 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 за попередньою змовою разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою умисно, незаконно, з метою збуту з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, часі та обставинах, повторно придбав 3 (три) згортки фольги та один обрізаний шприц з кристалічною речовиною білого кольору, схожою на психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, які він умисно, незаконно, з метою збуту, повторно зберігав при собі та перевозив у автомобілі ВАЗ 2101, та 03.03.2021 о 17:00 годин три згортки фольги з кристалічною речовиною білого кольору схожою на психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, умисно, незаконно, повторно збув за 2100 гривень особі під легендованими анкетними даними ОСОБА_9 навпроти будинку АДРЕСА_2 , а обрізаний шприц з вказаною кристалічної речовиною білого кольору, схожою на психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, умисно, незаконно, повторно, з метою подальшого збуту зберігав при собі до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час його затримання.

Закінчити досудове розслідування у межах строку тримання під вартою підозрюваного, тобто до 30.04.2021, не являється можливим у зв`язку з тим, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема:

-долучити до матеріалів кримінального провадження всі протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками, а також ухвали про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які перебувають на розсекреченні;

-за результатами отриманих матеріалів НСРД вирішити питання щодо необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, допиту свідків;

-з врахуванням отриманих в ході проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій провести кінцеву правову кваліфікацію кримінального правопорушення та скласти остаточні повідомлення про підозру;

-у встановленому ст. ст. 290 - 291 КПК України порядку, надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваним та їх захисникам, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування;

-при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії необхідність в яких

може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенню.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні подав клопотання про зміну запобіжного заходу, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не було враховано ту обставину, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_10 , має позитивну характеристику з місця проживання, правопорушення вчинено ним вперше, а також має місце проживання, окрім цього, ОСОБА_5 хворіє на язву шлунку і потребує лікування та відповідного харчування. Зазначив, що ОСОБА_5 не має наміру ухилятись від слідства та суду, перешкоджати розслідуванню по справі. До клопотання додав копію свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію характеристики на підозрюваного ОСОБА_5 , видану 09.03.2021 виконавчим комітетом Великобийганської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. Просив у задоволенні клопотання про продовження строків тримання під вартою відмовити, змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із визначенням відповідних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді, постановленою в судовому засіданні, вирішено розглядати дані клопотання в одному провадженні.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який. На запитання судді пояснили, що свідками в даному кримінальному провадженні є особи, в присутності яких збувалися наркотичні засоби. Ризик впливати на експерта та спеціаліста на етапі розгляду клопотання в судовому засіданні вважили таким, що втратив свою актуальність, адже станом на 27.04.2021 проведені всі необхідні експертні дослідження. Також додали, в разі перебування підозрюваним на волі останній отримає можливість знищити речові докази, звернули увагу, що до застосування щодо запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_5 вчинив два факти збуту наркотичних засобів.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказував на недоведеність ризиків на більш м`який у вигляді домашнього арешту. Заперечив обґрунтованість підозри.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію захисника. На запитання слідчого судді відповів, що не працює, нерухомості у власності не має, строк дії його паспорту для виїзду за кордон закінчився, паспорт громадянина Угорщини не отримував, хворіє на язву шлунка.

Захисник, підозрюваний підтримали в судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу. На запитання слідчого судді захисник пояснив, що підозрюваний ОСОБА_5 розлучений, дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний момент проживає разом з бабою та дідом. Надав для приєднання до матеріалів клопотання копію паспорту громадянина України ОСОБА_5 для виїзду за кордон, строк дії якого закінчився.

При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 та просили його задовольнити, проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу просили відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань стверджено, що головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні 00000334 від 11.12.2020 за ч.2 ст.307 КК України.

03 березня 2021 року о 17 год. 08 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді.

04.03.2021 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2021 обрано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.04.2021 включно, з визначенням застави у розмірі 124 200, 00 грн. (сто двадцять чотири тисячі двісті гривень 00 копійок).

14.04.2021 першим заступником керівника обласної прокуратури ОСОБА_11 продовжено строки досудового розслідування по кримінальному провадженні 00000334 від 11.12.2020 до трьох місяців, а саме до 25.05.2021.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

-протокол про проведення оперативної закупки від 04.03.2021 року:

-протокол за результатами проведення НСРД від 15.03.2021;

-протокол за результатами проведення НСРД від 14.04.2021;

-протокол за результатами проведення НСРД 1,6

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 16.04.2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 16.04.2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 29.03.2021 року;

-висновок експерта від 12.02.2021 року;

-висновок експерта від 04.03.2021 року;

-висновок експерта від 14.04.2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра - це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, слідчий суддя вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто можливість того, що ОСОБА_5 при зазначених у клопотанні обставинах міг вчинити правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Перевіряючи доводи сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення на даний час існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого п.1.ч.1 ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Слідчому судді не надано достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , залишаючись на волі, не буде ухилятись від органу досудового розслідування та суду, небезпека переховування підозрюваного ОСОБА_5 здається явно переконливою.

Крім того, на переконання слідчого судді, наявні підстави для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що обумовлено необхідністю досудового розслідування у кримінальному провадженні, необхідності проведення ряду процесуальних дій та відсутністю на даний час підстав для зміни запобіжного заходу з триманням під вартою на більш м`який запобіжний захід. Доводи сторони захисту їх не усувають і не спростовують.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя також враховує засади верховенства права, закріплені у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (див. рішення у справі «Яблонський проти Польщі», N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справах «Іловецький проти Польщі», N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року, та «Смирнова проти Росії», NN 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX).

Слідчий суддя вважає, що твердження прокурора щодо того, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду заслуговує на увагу. Таке твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду.

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі визнання його винним у вчинені вище вказаного злочину.

Слідчий суддя вважає доведеним, що на наданому етапі розгляду справи існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, що в свою чергу є підставою для продовження підозрюваному строку тримання під вартою.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку, адже вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи сторони захисту не дають підстав вважати, що ризик переховування підозрюваного на даний час відсутній.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може впливати на свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні, які були безпосередніми очевидцями події, з метою дачі, зміни ними показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. При обранні слідчим суддею іншого запобіжного заходу, відмінного від тримання під вартою, обвинувачений отримає можливість впливати на вказаних свідків та потерпілого за допомогою мобільного зв`язку та мережі «Інтернет», чого він буде позбавлений, перебуваючи в умовах слідчого ізолятора.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає необґрунтованим ризик впливати на експерта та спеціаліста у даному кримінальному провадженні, оскільки необхідні експертизи на момент розгляду клопотання вже проведені, спеціаліст у даному кримінальному провадженні не залучений.

Крім цього, враховуючи характер та обставини правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та наявні у клопотанні матеріали негласних слідчих розшукових дій, слідчий суддя дійшов до висновків, що під час досудового розслідування можуть бути встановлені канали збуту наркотичних речовин, інші свідки та особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, а отже перебуваючи на волі ОСОБА_5 може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, попередити можливих співучасників, приховувати докази їх протиправної діяльності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході судового розгляду, оскільки у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри наданими слідчому судді доказами та підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість злочину, а також унеможливлення запобігання ризику координації дій підозрюваного з іншими невстановленими особами, що можуть бути причетними до незаконного обігу наркотичних чи психотропних речовин у разі його перебування не в умовах ізоляції.

При цьому аргументи, на які посилаються підозрюваний та його захисник, як підставу для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Дійсно, ОСОБА_5 позитивно характеризується по місцю проживання, не працює, розлучений, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , строк дії паспорту ОСОБА_5 для виїзду за кордон недійсний, паспорт громадянина Угорщини не отримував /зі слів/.

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного, на які посилається захисник, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, не можуть бути безумовними підставами для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, існування ризиків, доведених стороною обвинувачення, передбачених п. 1, 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, нерухомості у власності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 25.05.2021.

Одночасно слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що дійсно, відповідно до чисельних рішень ЄСПЛ, є неможливим продовження строку тримання особи під вартою на підставах, які не можна вважати достатніми. Після спливу певного часу судова влада зобов`язана привести інші вагомі підстави для подальшого утримання під вартою особи.

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Висновок слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні слідчого та прокурора обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

Прийшовши до висновку про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 до вказаного строку під вартою, слідчий суддя також враховує доводи підозрюваного та його захисника щодо необхідності лікування.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, який є не працюючим, розлученим, проживає з батьками, має на утриманні неповнолітнього сина.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що застава в розмірі 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 850 гривень, в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОСВ майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме: до 25 травня 2021 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 850,00 грн. (сто двадцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (в разі їх наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати начальника Державної установи «Ужгородський слідчий ізолятор» та начальника медичної частини Державної установи «Ужгородський слідчий ізолятор» забезпечити ОСОБА_5 можливість залучити самостійно обраних лікарів-фахівців для забезпечення необхідного лікування з дотриманням вимог «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерством охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012.

Зобов`язати старшого слідчого в ОСВ майора поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали 27 квітня 2021 року 16 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1