Справа № 182/582/20
Провадження № 1-кп/0182/391/2021
У Х В А Л А
Іменем України

12.08.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2019 року за №0003317 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тайга Кемеровської області, громадянки України, українки, не працюючої, пенсіонерка, вдова, освіта середня, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України
з участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
10.09.2014 ОСОБА_3 , маючи єдиний умисел, спрямований на отримання щомісячної державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї, перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради (далі по тексту - Управління), яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Отаманська (Кріпака), будинок №2, на підставі ст. 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 250 від 24.04.2003 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», власноруч заповнила заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг (далі по тексту - Заяву) та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (далі по тексту - Декларацію).

У вказаній Заяві, форма якої затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України №96 від 22.02.2012 року, ОСОБА_3 просила призначити їй допомогу як малозабезпеченій сім`ї та засвідчила своїм підписом той факт, що їй повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, вона зобов`язується повідомити про це органи праці та соціального захисту населення. У вказаній заяві ОСОБА_3 ознайомилась, із своїми правами та обов`язками, а саме, що вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення, щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України.

При подачі Заяви та Декларації від 10.09.2014 року ОСОБА_3 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, маючи єдиний умисел, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення без законних на те підстав, в порушення абз.3 ч.1 ст.7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», відповідно до якого державна соціальна допомога не призначається у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), внесла недостовірні дані, не зазначивши, що вона є власником будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 53,9 кв.м., який перебуває в її приватній власності згідно договору купівлі-продажу №559671 рн 991 від 04.05.2007 року, тим самим умисно приховала від Управління відомості, що впливають на п право отримувати соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї.

На підставі поданих ОСОБА_3 документів, рішенням Управління від 15.09.2014 останній було призначено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї на період з 01.09.2014 по 28.02.2015 рік в розмірі 711 гривень 75 копійок щомісячно, яку б вона не мала права отримувати, якби не ввела в оману Управління.

Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення без законних на те підстав, в порушення абз.З ч.І ст.7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», 02.03.2015 знову подала до Управління Заяву та Декларацію, в які внесла недостовірні дані, не зазначивши що вона є будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 53,9 кв.м., який перебуває в її приватній власності згідно договору купівлі-продажу №559671 рн 991 від 04.05.2007 року, тим самим умисно приховала від Управління відомості, що впливають на право отримувати соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї.

Таким чином, на підставі поданих ОСОБА_3 документів, рішенням Управління від 03.03.2015 останній було призначено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї на період з 01.09.2014 по 31.08.2015 рік в розмірі 711 гривень 75 копійок щомісячно, на яку вона не мала права.

У результаті зазначених вище умисних дій, ОСОБА_3 незаконно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, за період часу з 01.09.2014 по 31.08.2015 року незаконно отримала соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я у сумі 8 541 гривня 00 копійок, чим завдала державі в особі Управління матеріальний збиток на вказану суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Окрім того, 25.03.2016 ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, повторно умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення без законних на те підстав, в порушення абз.3 ч.1 ст.7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», 25.03.2016 знову подала до Управління Заяву та Декларацію, в які внесла недостовірні дані, не зазначивши що вона є власником будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 53,9 кв.м., який перебуває в її приватній власності, згідно договору купівлі - продажу №559671 рн 991 від 04.05.2007 року та 1/3 частки будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 75,3 кв.м., який перебуває в її приватній спільній частковій власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-883, виданий 07.08.2015 року, тим самим умисно приховала від Управління відомості, що впливають на право отримувати соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї.

На підставі поданих ОСОБА_3 документів рішенням Управління від 06.04.2016 останній було призначено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї на період з 01.03.2016 по 31.08.2016 рік в розмірі 773 гривень 14 копійок щомісячно (однак у період з 01.05.2016 по 31.08,2016 сума вказаної допомоги збільшена до 829 гривень 14 копійок щомісячно), на яку вона не мала права.

Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, повторно умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення без законних на те підстав, в порушення абз.3 ч.1 ст.7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», 21.09.2016 року подала до Управління Заяву та Декларацію, в які внесла недостовірні дані, не зазначивши про те, що вона є власником будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 53,9 кв.м., який перебуває в її приватній власності, згідно договору купівлі`продажу №559671 рн 991, від 04.05.2007 року та 1/3 частки будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 75,3 кв.м;, який перебуває в її приватній спільній частковій власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-883, виданий 07.08.2015 року, тим самим умисно приховала від Управління відомості, що впливають на право отримувати соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї.

Таким чином, на підставі поданих ОСОБА_3 документів, рішенням Управління від 29.09.2016 року останній було призначено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї на період з 01.03.2016 по 28.02.2017 рік в розмірі 847 гривень 50 копійок щомісячно (однак у період з 01.12.2016 по 28.02.2017 сума вказаної допомоги збільшена до 935 гривень 25 копійок щомісячно), на яку вона не мала права.

У результаті зазначених вище умисних дій, ОСОБА_3 незаконно, умисно, повторно з корисливих мотивів, шляхом обману, за період часу з 01.03.2016 по 28.02.2017 рік незаконно отримала соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я у сумі 10 211 гривень 09 копійок, чим завдала державі в особі Управління збиток на вказану суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засідання обвинувачена ОСОБА_3 вину визнала, з викладеними обставина зазначеними в обвинувальному акті погодилася.

В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_5 , , заявлено клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 190 КК України в зв`язку з закінченням строків давності, яке було підтримано обвинуваченою ОСОБА_3 .

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків :

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за кий передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд звільняє особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження, як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), за ч.1 ст. 190 КК України .
Злочин, в скоєні якого обвинувачується ОСОБА_3 згідно вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальним проступків.
Таким чином, з моменту скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення (проступку) минуло більше 3 років, обвинувачена повинна бути звільнена від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно неї належить закрити.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався. Заходи заперечення не застосовувалися.
Керуючись ст..ст. 12, 49 КК України, 284 КПК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 190 КК України закрити.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався. Заходи заперечення не застосовувалися.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі семи днів з дня її ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1