У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2021 Справа №607/6452/21
провадження № 1-кс/607/2482/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 , котрий діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову про відмову у визнанні потерпілим,

встановила:

слідчому судді надійшла вказана скарга, у якій ОСОБА_3 , діючи і інтересах ОСОБА_4 , просить: поновити йому строк на подачу цієї скарги; визнати протиправною та скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу /з дислокацією у м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 08 квітня 2021 року, в рамках кримінального провадження № 0001199 від 06 жовтня 2020 року за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України, про відмову у визнанні заявника ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, а також зобов`язати слідчих ознайомити її із правами та обов`язками потерпілого.

В обґрунтування скарги зазначає, що слідчий незаконно повторно відмовив його клієнтці у визнанні потерпілою, хоча саме вона звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Представник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 , у судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.
Слідчий Третього слідчого відділу /з дислокацією у м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові в кримінальному провадженні № 0001199 від 06 жовтня 2020 року за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України, у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду скарги згідно ч. 3 ст. 306 КПК України.
Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу, долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку:
слідчими Третього слідчого відділу /з дислокацією у м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 жовтня 2020 року за № 0001199 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України /далі Кримінальне провадження/.
Відомості щодо цього кримінального правопорушення, внесені за ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, постановленою за скаргою ОСОБА_4 , якою зобов`язано уповноважену особу ДБР внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 від 11 серпня 2020 року.
18 грудня 2020 року слідчий Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_4 у визнанні її потерпілою у Кримінальному провадженні, про що виніс відповідну постанову.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 січня 2021 року цю постанову було скасовано та зобов`язано слідчого у Кримінальному провадженні повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про визнання її потерпілою із врахуванням обставин, зазначених у вказаній ухвалі. У ній, зокрема вказано, що існує імовірність того, що заявниці спричинена матеріальна і моральна шкода. /справа № 463/51/21/.
Ігноруючи таку ухвалу слідчого судді в частині врахування тих обставин, котрі були встановлені при розгляді скарги, слідчий Третього слідчого відділу /з дислокацією у м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 повторно відмовив ОСОБА_4 у визнанні її потерпілою, про що виніс постанову від 08 квітня 2021 року.
Остання вмотивована тим, що заявником не надано жодних підтверджуючих документів про завдання їй шкоди, в тому числі майнової внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень /ч. 2 ст. 9 КПК України/.

Відповідно до вимог ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Саме по собі подання ОСОБА_4 заяви про вчинення кримінального правопорушення та внесення відповідних відомостей до ЄРДР згідно ухвали слідчого судді, свідчить про те, що вона вважає себе потерпілою.

Такі її доводи повинні бути перевірені внаслідок проведення досудового розслідування, а не поверхневої оцінки обставин справи.

Жодних очевидних та достатніх підстав вважати, що подаючи вказану заяву, ОСОБА_4 є особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, на даний момент немає.

Таким чином, доводи скарги є частково підставними.

З огляду на фактичні обставини справи, а саме те, що слідчим у Кримінальному провадженні було проігноровано висновки слідчого судді, яких він дійшов при розгляд скарги на постанову про відмову у визнанні потерпілим від 18 грудня 2020 року, та повторно прийнято таке ж за своєю суттю рішення, вважаю, що належним способом захисту у даній ситуації може бути лише зобов`язання останнього вчинити певну дію, тобто видати ОСОБА_4 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.
Вимоги про поновлення строку на оскарження постанови слідчого від 08 квітня 2021 року до задоволення не підлягають, адже відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України він обраховується з дня отримання її копії, що у даній справі мало місце 21 квітня 2021 року.
Тобто звернувшись до слідчого судді із скаргою на таку постанову 28 квітня 2021 року, ОСОБА_4 десятиденного строку на її оскарження не пропустила.
Також не підлягають до задоволення вимоги про визнання протиправною постанови слідчого, адже за результатами розгляду скарги слідчий суддя не уповноважений приймати таких рішень.

З наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
постановила:
скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу /з дислокацією у м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 08 квітня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0001199 від 06 жовтня 2020 року за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої у цьому провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1