Справа № 404/4276/21
Номер провадження 1-кс/404/1506/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , представників володільця тимчасово вилученого майна: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження, 0000032 за ч. 4 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на два екскаватори та вантажний автомобіль, тимчасово вилучені під час огляду місця події від 08.06.2021 року. Вилучений вантажний автомобіль КРАЗ, з реєстраційним номером НОМЕР_1 та два екскаватори: №1200 та НОМЕР_2 слідчий визнав речовим доказом (ст.ст. 98,100 КПК України). Майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України.

Мета звернення - забезпечення належних умов зберігання речових доказів та відшкодування шкоди від злочину.

Представники власника та володільця тимчасово вилученого майна заперечують можливість задоволення вимог слідчого через: відсутність події кримінального правопорушення, необхідність використання основних засобів виробництва для законної підприємницької діяльності, відсутні ризики знищення, перетворення відчуження техніки.

22.04.2021 року до ЄРДР внесли відомості про кримінальне правопорушення з попередньою кваліфікацією а ч. 4 ст. 240 КК України, що ПП «Крона-В» незаконно видобуває корисні копалини місцевого значення,- пісок на земельній ділянці Катеринівської ОТГ. Незаконність полягає у невідповідності цільвого призначення на право власності/користування земельною ділянкою, де видобувають пісок.

08.06.2021 року, з метою перевірки версії сторони обвинувачення, слідчий на земельній ділянці з можливим кадастровим номером :02:000:2226 провів огляд місцевості де відшукав і вилучив заявлені до арешту КРАЗ та два екскаватори, які були розвантажені, не працювали, водії були відсутні.

08.06.2021 року слідчий прийняв рішення про вилучення вказаних транспортних засобів.

Того ж дня слідчий оглянув вилучене майно і визнав його речовим доказом. Під час розгляду клопотання прокурор довів, що автомобіль КРАЗ, з реєстраційним номером НОМЕР_1 та два екскаватори: №1200 та НОМЕР_2 можуть бути використані при доказуванні в суді..

Так, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально-процесуальним кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ч.1 ст.170 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд для прийняття законного та справедливого рішення згідно ст. ст. 94, 132 та ч. 2 ст. 173 КПК України, повинні врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Заявлена вимога про накладення арешту на транспортний засіб та екскаватори суперечить практиці застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Внаслідок накладення арешту власник/володілець тривалий невизначений час безпідставно втратить законно здобуте ним право на керування транспортним засобом та зайняття законною підприємницькою діяльністю.

Слідчий з прокурором звернулись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, тоді як у цьому кримінальному провадженні відсутня потреба у застосуванні арешту на авто та екскаватори.

Хибні припущення про наявність ризиків і підстав для відчуження, оскільки транспортний засіб та екскаватори номерні, зареєстровані, роками не змінювали власників та володільців. Власник та володілець сприяє і не створює перешкод для проведення оглядів, повторних оглядів, процесуальної фіксації, у тому числі, з залученням будь-яких експертів і спеціалістів.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий проводить огляд ( ч. 1 ст. 237 КПК України)

Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя, майна, осіб. ( ч. 1 ст. 234 КПК України)

За таких умов, слідчий мав і буде мати можливість ефективно організувати досудове розслідування, ретельно оглянути з використанням відеозапису, провести огляд, обшук, слідчий експеримент та експертизи без накладення арешту, без заборони користування та розпорядження.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.

Ініціатор клопотання не подав доказів реальності ризику чи спроб приховування, пошкодження, зникнення, втрати КРАЗА та двох екскаваторів.

Слушні доводи представника володільця, що авто має унікальний номер, тобто рухоме майно безперешкодно можна знайти та ідентифікувати. У власника та володільця відсутня мета перетворити, змінити майно, оскільки демонтаж і заміна номерних вузлів та агрегатів знецінить та унеможливить експлуатацію самого транспортного засобу та двох екскаваторів. За таких умов, відсутній ризик відчуження. Фактична поведінка власника та володільця переконує в сприянні проведенню досудового розслідування. Не надано доказів перешкоджання під час проведення досудового розслідуванні. Першочергові слідчі дії проведені, майно оглянуто, покази відібрано. Існує можливість доступу для проведення повторних оглядів, слідчих експериментів та експертиз.

Арешт, заборона користування та розпорядження є вочевидь надмірним видом заходу забезпечення, неприйнятним і таким, що задоволенню не підлягає. Згідно з частиною 2 статті 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Слідчий з прокурором не надали достатніх даних, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо ознак кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника.

Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так, у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» суд підкреслив, що Конвенція у цілому вимагає збереження балансу між інтересами суспільства і основними правами людини, та зауважив, що у випадку позбавлення власності, встановлені обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановлення контролю за її використанням і було надане відшкодування.

З огляду на вказане констатую, що накладення арешту порушить принцип співрозмірності, негативно позначиться на майнових правах власника / володільця. (ст. 6 Конвенції).

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Заявлений вид забезпечення суперечить ч. 8 ст. 170 КПК України, оскільки не забезпечить виконання завдань цього кримінального провадження. Слідчий не довів, для досягнення якої мети вилучався транспортний засіб КРАЗ, з реєстраційним номером НОМЕР_1 та два екскаватори: №1200 та НОМЕР_2 . Наслідком цього стало непропорційне втручання в особисте і сімейне життя власника та володільця транспортного засобу.

Слідчий порушив розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження (п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України). Вказаний недолік є безумовною підставою для відмови у задоволенні поданого слідчим клопотання.

Ймовірний розмір шкоди відсутній; позов не заявлений; доказів видобування піску не надано; підозру не вручено; не з`ясовано з чиєї вини завдано можливої шкоди; експерт не визначив вартість заявленого до арешту майна для забезпечення відшкодування шкоди від можливого злочину. За таких умов слідчий не подав жодного доказу для накладення арешту на майно в порядку відшкодування шкоди від злочину.

З урахуванням викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , про накладення арешту на, вилучений 08.06.2021 року, вантажний автомобіль КРАЗ, з реєстраційним номером НОМЕР_1 та екскаватор: №1200 та НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1