ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № №0000300 від 25.12.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Богодухів Богодухівського району Харківської області, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимий, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, точного часу, місця та обставин в ході проведення досудового розслідування не встановлено, придбав наркотичний засіб рослинного походження «канабіс», через Інтернет - магазин у вигляді закладки, яку 25.12.2019 близько 10.30 забрав неподалік станції «Героїв Праці» КП «Харківський метрополітен» та помістив до своєї правої кишені куртки, в яку був одягнений, де почав незаконно зберігати, з метою подальшого власного вживання без мети збуту, з мотивів отримання особистого задоволення.

Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій кримінально протиправний намір, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, о 10 год. 40 хв. зайшов до станції «Героїв праці» КП «Харківський метрополітен», де у вестибюлі, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 160-М (Київський район м. Харкова), до нього підійшли поліцейські відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області, представились, пред`явили свої службові посвідчення відповідно до ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію». Так, як ОСОБА_3 поводив себе підозріло, поліцейськими було останнього запрошено до приміщення кімнати поліції для перевірки за базою «АРМОР» та відповідно до ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» проведення поверхневого огляду на предмет виявлення заборонених в цивільному обігу речовин та предметів.

На запитання працівника поліції під час встановлення особи та проведення превентивних заходів, чи має він при собі речі, виключені з цивільного обігу, ОСОБА_3 повідомив про наявність у нього одного полімерного пакунку з наркотичним засобом рослинного походження «канабіс» та надав його для огляду, який в подальшому був вилучений під час слідчої дії огляду речей у період з 12 год. 56 хв. по 13 год. 05 хв. від 25.12.2019 та поміщений до сейф-пакету № INZ 085989 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників слідчої дії.

Наданий на дослідження вилучений об`єкт, згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Загальна маса канабісу у висушеному стані становить 6,7450 г., що згідно зі списком № 1 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (зі змінами та доповненнями) віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом психотропних речовин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі Переліку), що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст. ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється. Відповідно до списку № 1 таблиці № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Проте, всупереч порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_3 , діючи умисно, незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника, обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту.

ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ч. 4. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку за ч.1 ст. 309 КК України повністю доведена.

При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий, в тому числі останній раз 03.11.2020 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.2 ст 186, 185 ч.3 у вигляді позбавлення волі 4 роки, звільнений 25.07.2014 року по відбуттю покарання.

Також, вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що той проживає та зареєстрований Харківській області, де проживає з матір*ю, задовільно характеризується, не одружений, осіб на утриманні не має, з середньою освітою, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 1996 року під консультативним наглядом, даних про неможливість усвідомлення своїх дій під час вчинення кримінального правопорушення суду не надано.

Призначаючи покарання за скоєне в межах пред*явленого, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують його покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.

Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.1 ст.76 КК України обов`язки.
При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання в межах пред*явленого обвинувачення є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Питання речових доказів визначити на підставі вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави підтверджені витрати за проведення судових експертизи у загальному розмірі 942,06 грн.

Керуючись ст.ст. 103, 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 309 КК України - у вигляді 3 років обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України необхідні і достатні для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженої.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази (наркотичні засобі), вилучені у обвинуваченого та які зберігаються в камері схову Управління логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області (квитанція 11425) знищити після набрання вироком законної сили, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.01.2020 року.

Речові докази (відеозапис) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи №13/1/75СЕ-20 від 15.01.2020 року у розмірі 942,06 грн.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1