08.04.2021
Справа № 642/2056/21
Провадження № 1-кс/642/871/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000111 від 03 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_2 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні просить накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання послався на те, що в його провадженні перебуває кримінальне провадження № 0000111 від 03 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, 02.04.2021 року до чергової частини відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення щодо шахрайських дій невстановлених осіб за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час проведення досудового розслідування було допитано у якості потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_4 , яка пояснила, що 19 березня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моніторила рекламу в інтернеті, так як хотіла купити квартиру в м.Харкові. На сайті «ОЛХ» знайшла оголошення про продаж квартири за адресою: АДРЕСА_5 , але в оголошенні номер квартири зазначений не був. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ця квартира зацікавила і вона зателефонувала за вказаним в оголошенні номером - НОМЕР_1 , та дізналась що зазначений номер належить агенту з нерухомості ОСОБА_5 , яка погодилася показати зазначену квартиру. Після чого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домовилася подивитися дану квартиру 21.03.2021р. На скільки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запам`ятала зазначена квартира продавалася за 39000 доларів США. 21.03.2021 в обідній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приїхала з сестрою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_5 , де нас зустрів господар квартири і провів показати квартиру АДРЕСА_6 . Зазначена квартира 2-х кімнатна, знаходиться на 7-му поверсі, 9-ти поверхового будинку. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ця квартира дуже сподобалася і вона вирішила її придбати. У подальшому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подзвонила агенту з нерухомості ОСОБА_5 і повідомила, що готова придбати зазначену квартиру, але ОСОБА_5 повідомила, що не може оформити договір про завдаток, тому що не були готові документи на квартиру, в зв`язку з вступом у спадщину. Після чого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , домовилися, що як тільки документи будуть готові ОСОБА_7 , передзвонить.

31.03.2021 року у вечірній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зателефонувала ОСОБА_7 , і повідомила що господар вступив в спадок і готовий нам продати квартиру.

01.04.2021 року в обідній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здзвонилася з господарем, з яким домовилися про зустріч у нотаріуса Карташовій, яка займалася документацією з приводу прийняття спадщини зазначеної квартири, її робоче місце знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 . В цей же день ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з сестрою ОСОБА_6 , і з своїм знайомим ОСОБА_8 приїхали до вищевказаного нотаріусу за вищевказаною адресою з метою перевірки документів на квартиру у господаря. Після чого господар надав нотаріусу пакет документів, вивчивши який, нотаріус сказала нам, що все в порядку, але угоду вона провести не може, так як в цей день у неї були інші угоди. Господар квартири, а саме ОСОБА_9 надав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копії документів на зазначену квартиру. Після чого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 вирішили поїхати до іншого нотаріуса - ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_8 . Перевіривши копії документів, даний нотаріус також підтвердила, що все в порядку, але у неї також не було вільного часу. Після чого, господар квартири ОСОБА_9 , сказав, що може домовиться з нотаріусом за адресою: АДРЕСА_9 , на що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погодилися і домовилися зустрінеться у нотаріуса 02.04.2021 о 10:00 годині. 02.04.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з сестрою ОСОБА_6 , та зі своїм знайомим ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , приїхали за вказаною адресою для укладення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири. Господар квартири ОСОБА_9 також приїхав з оригіналами документів. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віддала нотаріусу оригінали наступних документів на своє ім`я, а саме: паспорт громадянки Сирії, посвідчення на постійне проживання та ідентифікаційний код. Після чого ми вийшли на вулицю і чекали оформлення документів. Аль ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з першого дня, розуміла, що зазначена квартира продається за дорученням і ОСОБА_9 є довіреною особою. Власника квартири ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жодного разу не бачили і не спілкувалися з ним. Коли ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стояла на вулиці, з своїми знайомими до неї підійшли співробітники поліції, в бесіді з якими ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зрозуміла, що ОСОБА_9 не є довіреною особою і не мав повноважень продати зазначену квартиру.

Під час допиту потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.03.2021р., реєстрацію з держреєстру речових прав на недвижиме майно від 31.03.2021р., довіреність від 22.03.2021р, технічний паспорт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор та слідчий посилається на те, що, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України з метою запобігання та недопущення можливості подальшого відчуження квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом укладення відносно неї будь-яких угод, проведення її реєстрації або перереєстрації, а також відповідно до ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження права власності на неї законного власника в особі потерпілого ОСОБА_3 , та недопущення набуття права власності на неї кримінально-протиправним шляхом третіми особами, та крім того недопущення можливості порушення права власності потерпілого виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження та розпорядження ним.

Суд, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходить до висновку, що клопотання слід повернути прокурору з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2,3,10-12 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказане в клопотанні майно має значення для досудового розслідування та є доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. У порушення вищезазначеної вимоги слідчим в клопотанні про арешт майна не зазначено даних щодо власника квартири, або особи, яка має майнові права на вказану квартиру, його місцезнаходження або дані щодо осіб, які проживають за вказаною адресою, що позбавляє суд можливості викликати вказану особу в судове засідання, як це передбачено ч.1 ст. 172 КПК України, та з`ясувати її думку щодо накладення арешту на квартиру. Даних щодо визнання особи потерпілою у даному кримінальному провадженні суду не надано. В той же час з матеріалів вбачається, що з заявою про вчинення вказаного кримінального правопорушення звернулась інша особа, а не ОСОБА_3 , який ззначений слідчим потерпілим та власником квартири. Постанови про визнання вказаного майна речовим доказом суду не надано, хоч слідчий зазначає у клопотанні, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків у строк 72 години. Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку. Керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, УХВАЛИВ: Клопотання слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000111 від 03 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії даної ухвали. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1