Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000102 щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.240-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.07.2021 до ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 27 вересня 2021 року включно, із покладенням на нього обов`язків: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; цілодобово не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання чи роботи; не спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти для виїзду за кордон, паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на виїзд за межі України.
У поданій апеляційній скарзі прокурор оскаржує рішення слідчого судді у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких. Вказує на те, що 26.07.2021 та 27.07.2021 підозрюваний не з`явився на допити до слідчого і користується трьома паспортами громадянина України для виїзду за кордон. Крім того, зауважує, що дружина і діти ОСОБА_7 проживають окремо, і дружина останнього подала до виконавчої служби виконавчий документ про стягнення з підозрюваного аліментів у примусовому порядку. З огляду на наведене, просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави 181 600 гривень.

Заслухавши доповідача, який виклав суть рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану ним апеляцію у повному обсязі і просив скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід, підозрюваного та його захисника, які заперечили доводи апеляційної скарги прокурора і просили залишити судове рішення без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Положення п.9 ч.2 ст.131 КПК України регламентують, що застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, при розгляді клопотання слідчим суддею вказані вимоги закону дотримані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 06.08.2020 до ЄРДР внесені відомості № 0000102 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.240-1 КК України.
26.07.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких.

Підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.
На думку апеляційного суду, при винесенні рішення слідчим суддею враховані усі обставини, передбачені ст.ст.177, 178, 194 КПК України.

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що достатнім для запобігання вказаних слідчим та прокурором ризикам, а саме: можливостям ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування і суду, спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, буде застосування до першого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Щодо посилань прокурора на необхідність застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими.
Вимогами ч.1 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяковпроти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Апеляційний суд також враховує і особу ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання та наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий.

Крім того, як стверджує у поданій апеляційній скарзі прокурор, підозрюваний не з`являвся на допити до слідчого, користується трьома паспортами громадянина України для виїзду за кордон, а його дружина подала до виконавчої служби виконавчий документ про стягнення з нього аліментів у примусовому порядку.

Однак, у матеріалах провадження відсутні, та не надані прокурором жодні документи, які підтверджували б порушення ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків або ж перетин ним державного кордону України чи несплату аліментів.
Крім того, в суді апеляційної інстанції слідчий пояснив, що з моменту застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний не порушував свої процесуальні обов`язки.
Тому, на переконання суду апеляційної інстанції, з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин вчинених кримінальних правопорушень, лише такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, законних підстав для скасування обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді за викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає, а відмова в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , на думку суду апеляційної інстанції, відповідає позиції Європейського суду з прав людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді