ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4077/21
Провадження № 1-кп/210/617/21

"06" серпня 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному порядку в залі Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 13.07.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, що має середньо-спеціальну освіту, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчиниив кримінальний проступок за встановлених органом досудового розслідування обставин.
Досудовим розслідування встановлено, що 28.06.2021 гр. ОСОБА_3 , перебував у магазині ТОВ «АТБ Маркет» котрий розташований за адресою: місто Кривий Ріг, Металургійний район, вулиця Соборності, 29П. Приблизно о 11 годині 50 хвилин гр. ОСОБА_3 знаходився біля касової зони вищевказаного магазину, де в той же час перебував потерпілий гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час того як останні перебували в касовій зоні, малолітня донька гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у фірмовому візку для здійснення покупок, у якому облаштоване місце для дітей, відштовхнулась обома руками від касового апарату, внаслідок чого візок покотився та зачепив гр. ОСОБА_5 , що обурило останнього. Після чого між гр. ОСОБА_3 виник конфлікт та словесна перепалка, під час якої останній завдав декілька ударів руками по голові та обличчю потерпілому, внаслідок чого гр. ОСОБА_5 , згідно з висновком експертапро проведення судово - медичної експертизи №1024 від 19. 07.2021 року, отримав легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я,( понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів).
П.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.
Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками «умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я».
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження № 0000204 вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто «умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я».
За вимогами ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Від прокурора ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому зазначено, що оскільки підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України він просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
ОСОБА_3 згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник адвокат ОСОБА_7 .
Від потерпілого ОСОБА_5 подана заява, в якій останній також не заперечує щодо розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком. Особу винного ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за допомогою не звертався, має на утриманні малолітню доньку.
Згідно з ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують відповідальність, судом не встановлено . Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, відсутні.
Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
З урахуванням вищевикладеного, відповідно до статей 50, 65 КК України з метою виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання скоєння нових злочинів, суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, вважає необхідним призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.
Обмежень щодо призначення данного виду покарання не встановлено.
З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід не обирався.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Речові докази по справі:
- диск марки Nanotex, формату DVD+R 16х4.7 Gb 120 min котрий містить відеозаписи з магазину «АТБ» №169: «Видео АТБ №169 28-06-2021» - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000204.
Матеріали кримінального провадження №0000204 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/4077/21, провадження №1-кп/210/617/21.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1