Справа № 752/8554/21
Провадження № 1-кс/752/2946/21
У Х В А Л А

12.04.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ст.слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000789 від 31.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

ст.слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000789 від 31.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: мобільний телефон «Samsung», imei 1 НОМЕР_1 ; imei 2 НОМЕР_2 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000789 від 31.03.2021року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого, ч. 2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, 30.03.2021 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за адресом: АДРЕСА_1 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося винятковим цинізмом, порушуючи загально прийняті норми моралі та правила поведінки у суспільстві, підійшли до службового автомобіля Національної поліції України з нанесеною на його кузові символікою та проблисковими маячками, автомобіль марки «Reno» моделі «Duster» д.н.з. НОМЕР_3 , що був припаркований за адресом: АДРЕСА_1 , після чого ОСОБА_4 дістав свій мобільний телефон та почав знімати відео на якому розподілив ролі, відповідно до якої він здійснював відеофіксацію кримінального правопорушення, а ОСОБА_5 підійшов до лівою водійської дверцяти службового автомобіля та перебуваючи у громадському місці демонстративно оголив свій статевий орган, розуміючи, що його дії знімає на відео ОСОБА_4 , показуючи зневагу до загальноприйнятих норм моралі, безсоромно, непристойно почав справляти природну потребу, а саме випорожнював сечу на службовий поліцейський автомобіль при цьому висловлювався нецензурну лайку, в тому числі на адресу Національної поліції України, після чого останні залишили місце скоєння злочину.

У подальшому ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на грубе порушення громадського порядку, демонстративно показуючи зневагу до загальноприйнятих норм моралі 31.01.2021 о 13:47 год., опублікував вказаний відеозапис на своїй сторінці на веб-сайті Instagram під логіном «sergeyromanenko7777» для публічного перегляду, тим самим обуривши цими діями користувачів соціальних мереж.

31.03.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були затримані в порядку ст. 208 КПК України.

31.03.2021 року в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках ч. 3 ст. 208 із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і 236 КПК України, було виявлено та вилучено:мобільний телефон «Samsung», imei 1 НОМЕР_1 ;imei 2 НОМЕР_2 .

Також, 31.03.2021 року мобільний телефон «Samsung», imei 1 НОМЕР_1 ; imei 2 НОМЕР_2 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

01.04.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Оскільки вилучений телефон є тимчасово вилученим майном, слідчий просить накласти на нього арешт з метою збереження речових доказів.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході розгляду клопотання встановлено, що в провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000789 від 31.03.2021року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого, ч. 2 ст. 296 КК України.

31.03.2021 року в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках ч. 3 ст. 208 із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і 236 КПК Українибуло виявлено та вилучено:мобільний телефон «Samsung», imei 1 НОМЕР_1 ;imei 2 НОМЕР_2 .

31.03.2021 року постановою слідчого мобільний телефон «Samsung», imei 1 НОМЕР_1 ; imei 2 НОМЕР_2 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Ст.слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000789 від 31.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: мобільний телефон «Samsung», imei 1 НОМЕР_1 ; imei 2 НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до суду слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучений у підозрюваного телефон, на який слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, оскільки він містить інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення і може бути знаряддям вчинення злочину.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, збереження майна, що визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання ст.слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000789 від 31.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000789 від 31.03.2021року, а саме:мобільний телефон «Samsung», imei 1 НОМЕР_1 ; imei 2 НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя