Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/5664/20
Провадження № 1-кп/490/101/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нищі Старовижовського району Волинської області, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, є одруженим, неповнолітніх дітей не має, є пенсіонером, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняла кримінальних правопорушень та не судилася, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

06 березня 2020 року приблизно о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік від виходу з території гаражного кооперативу «Стапель», розташованого за адресою: місто Миколаїв, провул. Парусний, 11, діючи навмисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, заподіяв ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за таких обставин.

Він схопив ОСОБА_6 лівою рукою за комір куртки та наніс тому не менше 2 ударів правою рукою в область голови.

Після цього він же взяв ОСОБА_6 двома руками за комір куртки та повалив його на землю.

Після цього ОСОБА_4 був зупинений іншими особами.

Внаслідок ударів ОСОБА_4 в ОСОБА_8 утворились тілесні ушкодження у вигляді гематоми паро орбітальної ділянки лівого ока та струсу головного мозку.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України - як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

І……Ту обставину, що 06 березня 2020 року приблизно о 08 годині 30 хвилин між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 сталась бійка, під час судового розгляду кримінального провадження підтвердили обвинувачений, потерпілий свідок ОСОБА_10 та допитаний під час судового розгляду кримінального провадження за ініціативою обвинуваченого та потерпілого свідок ОСОБА_11 .
Оскільки в цій частині вказані докази узгоджуються поміж собою та доказів на їх спростування матеріали кримінального провадження не містять, відомості, що містяться у цих доказах в цій частині суд вважає достовірними, а обставину, про яку свідчать ці докази - встановленою.

ІІ……З залученого до матеріалів кримінального провадження висновку експерта № 331 від 25 березня 2020 року вбачається, що внаслідок цієї бійки ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді гематоми параорбітальної ділянки лівого ока, струсу головного мозку.
У тому ж висновку зазначається, що тілесне ушкодження у вигляді гематоми параорбітальної ділянки лівого ока відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Та цей висновок суд вважає достовірним доказом наслідків бійки, оскільки він був наданий у встановленому законом порядку компетентною особою за наслідками проведення дослідження, що було проведено на підставі постанови, ухваленої у встановленому законом порядку.
До того ж, перед проведенням цього дослідження експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за необґрунтовану відмову від дачі висновку та дачу заздалегідь неправдивого висновку.

ІІІ. Щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

1. У залученому до матеріалів кримінального провадження висновку експерта № 331 від 25 березня 2020 року зазначається, що:
«Дані тілесні ушкодження утворились від не менш ніж 1-2-х ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, незадовго до звернення у лікарню 06.03.20 р.
…
Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину як з прискоренням так і без такого не виключається.»

Цей висновок суд вважає достовірним доказом обставин заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , оскільки він був наданий у встановленому законом порядку компетентною особою за наслідками проведення дослідження, що було проведено на підставі постанови компетентної особи.
До того ж, перед проведенням цього дослідження експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за необґрунтовану відмову від дачі висновку та дачу заздалегідь неправдивого висновку.

2. Потерпілий під час судового розгляду кримінального провадження вказував, що під час бійки ОСОБА_4 спочатку наніс йому удари в область виска, потім - повалив його на землю та придавив його до землі ногою.

Аналогічні покази під час судового засідання надав свідок ОСОБА_10 .

В цій частині покази потерпілого та свідка суд вважає достовірними, адже в цій частині вони узгоджуються з відомостями, що були встановлені об`єктивно та викладені у висновку експерта № 331 від 25 березня 2020 року.
До того ж, ці покази були надані потерпілим та свідком у встановленому законом порядку, а саме - під час судового засідання; під час дачі цих показів сторони мали можливість здійснити перехресний допит потерпілого; самі потерпілий та свідок були попередженими про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих свідчень та приведені до присяги.

3. Достовірність вказаних вище відомості, що містяться у показах потерпілого та свідка, підтверджується іншими дослідженими під час судового засідання доказами.

3.1. Так, під час досудового розслідування 11 квітня 2020 року - за участі потерпілого, а 24 квітня 2020 року - за участі свідка ОСОБА_10 були проведені слідчі експерименти, під час яких потерпілий та свідок надали аналогічні покази.
При цьому з матеріалів, отриманих під час проведення цих слідчих експериментів, вбачається, що кожен з них відтворив події бійки.
Та результати проведених слідчих експериментів доводять, що перебіг бійки, описаний потерпілим та свідками у їх показах, є можливим та природним.

Результати проведених слідчих експериментів суд вважає достовірними, адже ці слідчі експерименти були проведеними у встановленому законом порядку, у їх проведенні брали участь, окрім осіб, чиї покази перевірялися, також слідчий, статист та поняті, під час їх проведення використовувався маникен, а перебіг відповідних слідчих експериментів фіксувався як у протоколі відповідної слідчої дії, так й - за допомогою засобів відео- та аудіофіксації.

3.2. До того ж, будучи допитаним під час судового розгляду кримінального провадження за ініціативою обвинуваченого та потерпілого, свідок ОСОБА_11 зазначав, що коли він побачив конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , то ОСОБА_6 перебував на землі а ОСОБА_4 "нависал" над ним.

Покази цього свідка суд вважає достовірними з огляду на таке.
По-перше, вони були наданими у встановленому законом порядку, а саме - під час судового засідання за участі усіх сторін по справі та потерпілого; сторони по справі та потерпілий мали можливість скористатись правом на його перехресний допит; до того ж, сам цей свідок був попередженим про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих свідчень та приведений до присяги.
По-друге, відомостей про особисту зацікавленість цього свідка на користь обвинуваченого або потерпілого матеріали кримінального провадження не містять та сторони або потерпілий на наявність таких відомостей не посилаються.
По-третє, відомостей про те, що цей свідок є особисто зацікавленим в результатах розгляду цієї справи, матеріали справи не містять та сторони на наявність таких відомостей не посилаються.
По-четверте, покази цього свідка відповідають відомостям, що містяться у згаданому вище висновку експерта, а також - у показах потерпілого та свідка ОСОБА_10 та результатах проведених за участі потерпілого та свідка ОСОБА_10 слідчих експериментів.

4. Доказів на спростування показів потерпілого та свідка ОСОБА_10 в частині, що аналізується, матеріали кримінального провадження не містять та сторони або потерпілий на наявність таких відомостей не посилаються.

5. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що дійсно схопив ОСОБА_6 за комір куртки та наніс йому декілька ударів в голову, після чого зробив тому "подсечку" та завалив його на землю.

Ці покази обвинуваченого суд вважає достовірними, адже вони узгоджуються з наведеними вище доказами щодо обставин бійки між ним та потерпілим.

Оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що в процесі бійки між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачений спочатку, схопивши потерпілого лівою рукою за комір куртки, наніс тому не менше двох ударів в область голови, а потім - повалив його на землю.

IV……З показів обвинуваченого, потерпілого та свідка ОСОБА_10 вбачається, що бійка між обвинуваченим та потерпілим виникла тоді, коли вони виходили з території автогаражного кооперативу "Стапель".

Оскільки в цій частині вказані докази узгоджуються поміж собою та доказів на їх спростування матеріали кримінального провадження не містять, відомості, що містяться у цих доказах в цій частині суд вважає достовірними, а обставину, про яку свідчать ці докази - встановленою.

V……Про обставини, що зумовили виникнення цієї бійки, свідчать наступні зібрані у справі та досліджені судом докази.

1. Будучи допитаним під час судового розгляду цього кримінального провадження, свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що до подій, які є предметом розгляду цього кримінального провадження, він та ще низка осіб вирішили облаштувати туалет на території гаражного кооперативу "Стапель".
Частину матеріалів для такого дав він /свідок/, а на частину - збирав гроші в інших зацікавлених осіб. При цьому свідок наполягав, що збирання коштів відбувалось добровільно та кошти здавав лише той, хто хотів. Свідок також зауважив, що ОСОБА_4 здавати кошти відмовився.
Далі свідок пояснив, що 06 березня 2020 року зранку він зустрівся з ОСОБА_6 , який повідомив йому /свідкові/, що безпосередньо перед тим він /потерпілий/ разом з ОСОБА_4 були в голови кооперативу, та обвинувачений скаржився. ніби він /свідок/ "вимагав" гроші на будівництво туалету.
Будучи обуреним таким, він запропонував ОСОБА_6 піти до ОСОБА_4 та з`ясувати в нього "чего он распускает слухи". На таке потерпілий погодився.
Тоді вони вдвох підійшли до ОСОБА_4 та почали висловлювати йому претензії. Під час цього зайнялась чвара, яка перейшла в бійку, під час якої ОСОБА_4 побив його /свідка/.
Коли ця бійка зупинилась, усі розійшлися, зокрема - потерпілий ОСОБА_6 пішов до виходу та слідом за ним пішов ОСОБА_4 .
Як зазначав далі свідок, невдовзі після такого розпочалась бійка між обвинуваченим та потерпілим.

2. Потерпілий під час судового розгляду кримінального провадження покази свідка ОСОБА_10 в цій частині підтвердив.
При цьому він зазначав, що дійсно було таке, що вони вирішили на спільні кошти облаштувати туалет на території гаражного кооперативу "Стапель", але ОСОБА_4 здавати кошти відмовився.
Потерпілий також пояснив, що дійсно 06 березня 2020 року він та обвинувачений були в голови кооперативу, обговорювалось питання їх подальшої роботи, зокрема - переведення ОСОБА_4 на іншу "прохідну" через неможливість їх спільної праці; під час цього обговорення ОСОБА_4 дійсно стверджував, що ОСОБА_10 "вимагав" гроші на облаштування туалету.
Підтвердив потерпілий й те, що повідомив про цю розмову свідкові, за пропозицією свідка разом із ним пішов до ОСОБА_4 для з`ясування стосунків, під час чого розпочалась чвара, що переросла у бійку, під час якої обвинувачений побив ОСОБА_10 ..
Коли ця бійка зупинилась, усі розійшлися, зокрема - він /потерпілий/ пішов до виходу.
Як зазначав далі потерпілий, невдовзі після такого розпочалась бійка між ним та обвинуваченим.

3. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження покази потерпілого та свідка ОСОБА_10 в частині наявності конфлікту із приводу збирання коштів на облаштування туалету, який закінчився вимогою перевести його /обвинуваченого/ на іншу прохідну, підтвердив.
підтвердив він обговорення цього питання в голови кооперативу.
Підтвердив обвинувачений й те, що 06 березня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_10 прийшли до нього з претензіями та з вимогами перейти на іншу прохідну, на що він категорично відмовився.
підтвердив обвинувачений також, що розгляд цих претензії та вимоги переріс у чвару, яка переросла в бійку, під час якої він вдарив ОСОБА_4 ..
Обвинувачений також зазначив, що коли ця бійка зупинилась, усі розійшлися, зокрема - він пішов до виходу.
Як зазначав далі обвинувачений, невдовзі після такого розпочалась бійка між ним та обвинуваченим.

Оцінюючи кожен з наведених вище доказів, суд враховує, що усі вони були отриманими у встановленому законом порядку. Зокрема, усі наведені вище покази були наданими під час судового засідання за участі усіх сторін та потерпілого; усі учасники судового розгляду під час відповідних допитів мали можливість скористатись правом на перехресний допит; потерпілий та свідок були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих свідчень та приведені до присяги.
Оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд відзначає, що усі вони узгоджуються поміж собою та кожен з них доповнює інші; у своїй сукупності ці докази дають уяву про цілісну картину, що характеризує відносини між обвинуваченим - з одного боку та потерпілим і свідком ОСОБА_10 - з іншого. Суд враховує також, що доказів на спростування відомостей, що містяться у цих доказах, матеріали кримінального провадження не містять, ані сторони, ані потерпілий на наявність таких матеріалів не посилаються.

Оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що станом на 06 березня 2020 року між ОСОБА_4 - з одного боку, та ОСОБА_6 й ОСОБА_10 - з іншого - склались стійкі неприязні стосунки.

З огляду на сукупність наведених доказів, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною.

Мотиви неврахування окремих доказів.

1. Обвинувачений вказував, що конфлікт між ним та потерпілим розпочався таким чином.
Виходячи з території гаражного кооперативу, він побачив потерпілого та спитав того, чого той там сидить. У відповідь на таке потерпілий вдарив його, після чого він / ОСОБА_4 / побив потерпілого.
Але покази обвинуваченого в цій частині не мають юридичного значення.

Так, як доведено вище, між обвинуваченим та потерпілим існували стійки неприязні відносини, які й зумовили вчинення дій обвинуваченим.
При цьому матеріали справи не містять відомостей про те, що в момент нанесення ударів обвинуваченим потерпілий вчиняв агресивні дії стосовно нього; обвинувачений та його захисник на наявність таких відомостей не посилається. Таке не дає підстав вважати, що, наносячи удари ОСОБА_6 , ОСОБА_4 діяв у стані необхідної оборони.
Окрім того, обвинувачення ОСОБА_6 в зв`язку із діями відносно ОСОБА_4 не висувалось та не перебуває на розгляді суду.

З огляду на наведене, покази обвинуваченого в цій частині під час ухвалення судового рішення не враховуються та оцінка їм судом не надається.

2. Під час судового розгляду кримінального провадження потерпілий та свідок ОСОБА_10 вказували, ніби обвинувачений продовжив наносити удари ОСОБА_6 вже тоді, коли той лежав на землі.
Але покази потерпілого та свідка в цій частині суд не може вважати достовірними.

2.1. Так, потерпілий під час судового розгляду кримінального провадження зазначав, що після перших ударів обвинуваченого втратив свідомість, з огляду на що він вочевидь не міг безпосередньо достовірно сприймати подальші дії, а його покази про такі дії не можуть бути усвідомленими інакше, як припущення.

2.2. Покази потерпілого та свідка в цій частині не узгоджуються із висновком експерта № 331 від 25 березня 2020 року.
Так, по-перше, вони суттєво відрізняються від відомостей цього висновку щодо кількості ударів, нанесених ОСОБА_6 .
По-друге, вони не узгоджуються із локалізацією тілесних ушкоджень, виявлених в потерпілого експертам. Так, під час нанесення ударів тоді, коли обвинувачений та потерпілий стояли, та тоді, коли потерпілий лежав на землі взаємне розташування потерпілого та нападника суттєво різнилось. За такого локалізація тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому у цих двох випадках, прогнозовано мала відрізнятись, що робить малоймовірне утворення лише одного видимого тілесного ушкодження.
При цьому відомості, що містяться у висновку експерта, суд вважає більш достовірними, адже ці відомості, на відміну від показів потерпілого та свідків, є об`єктивними.

2.3. Покази потерпілого та свідка в частині, що аналізується, не узгоджуються й з показами допитаного у суді за ініціативою обвинуваченого та потерпілого свідка ОСОБА_11 .
Так, свідок ОСОБА_11 засвідчив, що бачив лише, що ОСОБА_6 лежав на землі, а ОСОБА_4 "нависав" над ним. При цьому на неодноразові запитання свідок ОСОБА_11 впевнено відповів, що при цьому ніяких ударів обвинувачений не наносив.
підстави ж вважати покази свідка ОСОБА_11 недостовірними, як доведено вище, є відсутніми.

2.4. Сам обвинувачений, визнаючи свою провину у побитті ОСОБА_6 , тим не менш факт нанесення тому ударів, коли той лежав на землі, заперечував.

2.5. Та жодних доказів на підтвердження показів потерпілого та свідка матеріали справи не містять; ані сторони, ані потерпілий на наявність таких доказів не посилаються.

2.6. До того ж, як доведено вище, між обвинуваченим - з одного боку та потерпілим й свідком ОСОБА_4 існують тривалі суттєві неприязні відносини. Та такі відносини, поза розумним сумнівом, могли призвести до сприйняття ними дій обвинуваченого не об`єктивно, але - як більш ворожі, ніж вони були в дійсності.

З огляду на наведене, покази потерпілого та свідка ОСОБА_10 в частині, що аналізується, не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

3. Під час судового розгляду кримінального провадження потерпілий вказував, що дії обвинуваченого під час бійки були більш інтенсивними, ніж встановлені судом та вказані в обвинувальному акті, а наслідки його дій - більш суттєвими.
Але ці покази потерпілого жодним доказом не підтверджені.
З огляду на таке підстави вважати їх достовірними є відсутніми, через що вони не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

Підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою.

Органи досудового розслідування та публічне обвинувачення, висуваючи обвинувачення ОСОБА_4 , окрім іншого, зазначили й таке
… в момент, коли ОСОБА_6 перебував в положенні лежачі на спині, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс останньому не менш ніж два удари в область голови.

Але висуваючи таке обвинувачення, органи досудового розслідування та публічне обвинувачення обґрунтовувало свої висновки лише на показах потерпілого та свідка ОСОБА_11 .
Проте, як доведено вище, ці покази не є достовірними та не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.
За такого посилання в обвинувальному акті, що аналізуються, не є доведеними.

Отже, ці посилання з висунутого ОСОБА_4 обвинувачення слід виключити.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

1. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд, відповідно до частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України, враховує визнання ним своєї винуватості та його сприяння у розкритті злочину та судовому розгляді кримінального провадження.

2. Захист пропонує визнати за обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , також його щире каяття.
Але з поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження вбачається, що він хоча й згоден понести покарання, проте свою поведінку не засуджує та про вчинене не шкодує.
З огляду на таке суд вважає, що позиція обвинуваченого повною мірою охоплюється визнанням ним своєї винуватості, а така ознака, як каяття, в його діях є відсутнім.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відповідно до пункту 6 частини 1 статті 67 Кримінального Кодексу України враховує вчинення кримінального правопорушення стосовно особи з інвалідністю, адже ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 2 статті 125 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним правопорушення, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

1. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

2. Оцінюючи особу винного, суд враховує, що він раніше не вчиняв кримінальних правопорушень та не судився, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення злочину працював охоронцем в гаражному кооперативі "Стапель" та за місцем роботи характеризувався позитивно.

Суд враховує також, що наразі обвинувачений досягнув пенсійного віку та є пенсіонером.

З огляду на таке,а також - на наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що йому слід призначити покарання - у вигляді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 1.360 грн.)

Цивільний позов у цій справі не заявлявся.

З огляду на таке посиланням потерпілого про понесені ним в зв`язку із діями обвинуваченого витрати судом не розглядаються та оцінка їм судом не надається.

В той же час, таке не позбавляє потерпілого права за наявності до того підстав звернутись до суду із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 381 - 382 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у сумі 1.360 грн.)
Вирок суду не може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_12 =

12.04.2021