справа № 208/4461/21
№ провадження 1-кп/208/465/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000236 від 18.05.2021 року та угоду про визнання винуватості від 14.06.2021 року укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 з іншої сторони, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лейпціг, Німеччина, громадянина України, маючого вищу освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
10.05.2021, приблизно о 16.00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №30, розташованому по проспекту Гімназичному в м. Кам`янське, побачив автомобіль «ГАЗ-3110», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з незачиненим запірним механізмом та в цей час у нього раптово виник прямий протиправний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна, яка знаходиться в даному автомобілі та становить матеріальну цінність.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднаного із проникненням до сховища, а саме до салону вищевказаного автомобіля, перебуваючи в означений час у вказаному місці, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне, безоплатне вилучення чужого майна, поза волею власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, умисно, таємно, із корисливих мотивів та корисливої мети підійшов до водійських дверей вищевказаного автомобіля та шляхом відкриття водійських дверей, незважаючи на наявність технічного засобу охорони, який об`єктивно перешкоджає вільному доступу сторонніх осіб, а саме сигналізації, яка спрацювала в даному автомобілі, проник до салону автомобіля «ГАЗ-3110», д.н.з. НОМЕР_1 , та, з пасажирського сидіння, викрав мобільний телефон «XiaomiRedmi 7» 2 GBRAM 16 GB, black, IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-21/16692ТВ від 21.05.2021, складає 2165 гривень 67 копійок, який був в чохлі, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє та в якому знаходилась сім-картка картка оператора Київстар, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного злочинного умислу, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись таємно викраденим майном, ОСОБА_4 , маючи намір залишити місце вчинення злочину, був помічений потерпілим ОСОБА_6 , який почав бігти за ним та кричати йому вслід, вимагаючи повернення викраденого майна та припинення злочинних дій. В цей момент, у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що його злочинні дії, розпочаті як таємне викрадення чужого майна, помічені потерпілим, який почав бігти за ним та кричати йому вслід, вимагаючи повернення викраденого майна та припинення злочинних дій, раптово виник умисел на продовження своїх дій як відкрите викрадення чужого майна.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , з метою отримання реальної можливості розпоряджатися викраденим майном, утримуючи вищевказаний телефон при собі та незважаючи на вимогу потерпілого зупинитись та повернути викрадене майно, побіг у невідомому напрямку, тим самим залишивши місце вчинення злочину, та отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний злочинний умисел до кінця.

У подальшому, ОСОБА_4 , майном потерпілого, а саме мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 7» 2 GBRAM 16 GB, black,

IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2165 гривень 67 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, а саме у грабежі, поєднаному з проникненням у сховище.

14.06.2021 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:

Сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.3 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з проникненням у сховище.

Обвинувачений під час судового розгляду беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому діянні та зобов`язується:

1) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні;

2) сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Відповідно до ч.5 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України, відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, тому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно ст.67 КК України, не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання слід враховувати те, що обвинувачений повністю визнає вину у вчиненому, розкаюється, раніше не судимий. З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, цілі та мети покарання, сторони узгодили наступне покарання:

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнити з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Сторони розуміють, що відповідно до положень ч.2 ст.473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснені йому наслідки укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч.3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснені засудженому наслідки укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця Угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч.4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч.3 ст.424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання даної Угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

У разі невиконання обвинуваченим Угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена Угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Обвинуваченому роз`яснено, що умисне невиконання цієї Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Підписуючись нижче, Сторони підтверджують, що зазначену Угоду вони уклали виключно на підставі добровільного волевиявлення, тобто Угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в Угоді, повністю прочитали весь текст документа, який вони розуміють та погоджуються з усіма його положеннями.

Обвинувачений також підтверджує, що він жодним чином не обмежений в дієздатності.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України. Винним визнає себе повністю, розкаюється, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що злочин скоїв при обставинах, вказаних в обвинувальному акті. Просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду, не бажає щоб суд розглядав справу в загальному порядку, укладення угоди є добровільним.

Від потерпілого ОСОБА_6 отримана заява про розгляд справи без його участі. Також потерпілий надав згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину, надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, повне визнання вини, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, завданих кримінальним правопорушенням, відшкодування шкоди потерпілому, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, а тому вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості.

Питання щодо судових витрат слідує вирішувати в порядку, передбаченому ст.124 КПК України,

Питання щодо речових доказів слідує вирішувати в поряду, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,472,473,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.06.2021 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності його захисника ОСОБА_5 з іншої сторони.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, і призначити ОСОБА_4 за ч.3 ст.18 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 в період випробувального терміну такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 686,48 грн. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи за № СЕ-19/104-21/16692ТВ від 21.05.2021 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.03.2021 р. на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7» IMEI: НОМЕР_2 та IMEI: НОМЕР_3 , чорного кольору.

Речові докази:
- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7» IMEI: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , повернутий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у нього.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473,394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1