КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року,

за участю особи, яка подала
апеляційну скаргу ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 16 листопада 2020 року..

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у заяві ОСОБА_6 не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили б про ознаки кримінального правопорушення, відтак в діях уповноважених осіб Державного бюро розслідувань відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та направити скаргу на новий розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва у новому складі суду.
Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.
ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею за його відсутності та звертає увагу на те, що копію ухвали слідчого судді він отримав лише 12 лютого 2021 року.
В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що не погоджується із ухвалою слідчого судді та вважає її незаконною.
ОСОБА_6 зазначає, що у своїй скарзі заявляв клопотання про участь у судовому засіданні під час розгляду його скарги в режимі відео конференції, однак слідчий суддя не взяв до увагу це клопотання та всупереч вимог ч. 3 ст. 306 КПК України розглянула скаргу без його участі.
Апелянт вважає, що було порушено основні засади кримінального провадження, оскільки слідчий суддя не досліджувала докази безпосередньо в судовому засіданні.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали суду з поважних причин.
Так, в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_6 копії оскаржуваної ухвали, постановленої 18 грудня 2020 року без його участі. Як зазначає сам апелянт, про рішення він дізнався 12 лютого 2021 року.
З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_6 пропустив строк на оскарження ухвали з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, поясненняОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, 26 листопада 2020 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 16 листопада 2020 року.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 16 листопада 2020 року.
Разом з тим, як вбачається із оскаржуваного рішення слідчий суддя розглянув скаргу без участі скаржника, в той час, як у вимогах скарги він просив забезпечити його участь в судовому засіданні шляхом проведення відеоконференції з Донецьким апеляційним судом.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Таким чином, відповідно до наведених приписів закону участь особи, яка подала скаргу є обов`язковою.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд, відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, має право скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, тобто розглянути скаргу, з якою звернулась особа до слідчого судді, по суті.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 20 листопада 2020 року до Державного бюро розслідувань надійшла заява ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 26, 256, 364, 365, 367 КК України, з викладенням у ній обставин діяння, які, як вважає апелянт, мають ознаки кримінального правопорушення, з визначенням попередньої правової кваліфікації.
У подальшому, 23 листопада 2020 року, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, тобто в межах десятиденного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР
Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України серед іншого передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06 квітня 2016 року № 139, до Реєстру вносяться відомості зокрема про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
В той же час, як вбачається із змісту заяви ОСОБА_6 , з якою він звернувся до уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, у ній апелянт зазначає про можливе вчинення суддею Приморського районного суду міста Маріуполя ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених статтями 26, 256, 364, 365, 367 КК України, однак зі змісту заяви про злочини убачається фактична незгода ОСОБА_6 із прийнятими суддею процесуальними рішеннями у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді у судді, в якому ОСОБА_6 є потерпілим.
Так, відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачено, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Така ж позиція викладена у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01 липня 2013 року.
Таким чином, незгода з судовим рішенням, або вчинення суддею дій непередбачених законом, сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину.
Окрім того, ч. 1 ст. 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
В той же час, в скарзі не наведено таких фактичних даних на підтвердження того, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення.
Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що подана ОСОБА_6 до слідчого судді скарга не містить обґрунтування того, що існує бездіяльність, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей саме про кримінальне правопорушення в розумінні передбаченого Кримінальним кодексом України суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що подана до слідчого судді скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_6 строк на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 16 листопада 2020 року, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 16 листопада 2020 року залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3