Справа № 368/425/21
Провадження № 1-кп/368/145/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2

З участю сторін кримінального провадження:
Сторона обвинувачення:
Прокурор - ОСОБА_3

Сторона захисту:
Особа, стосовно якої вирішується питання щодо

застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 .

Законний представник особи - ОСОБА_5 .

Захисник особи - адвокат ОСОБА_6

- розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик Київської області клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку в рамках кримінального провадження за клопотання начальника ВРЗЖЗО СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000291, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2021, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Ірпінь Києво Святошинського району Київської області, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, має інвалідність ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, щодо скоєння ним суспільно небезпечних діянь, що мають ознаки злочинів, які передбачені ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України, -
- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Під час підготовчого судового засідання, яке відбулося 08.06.2021 року, прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 завив клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають сусупільно небезпечну поведінку, про що подав письмове клопотання, в якому зазначено наступне:
- Кагарлицьким районним судом Київської області розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000291 від 08.04.2021, відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в літку 2020 року, більш точнішого часу та дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у своєї рідної сестри ОСОБА_8 за її місцем проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, в одноповерховому приміщені, окремому від будинку - літньої кухні, де гралася малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є племінницею останньому, скориставшись відсутністю батьків ОСОБА_9 , а саме, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які могли б завадити його злочинним діям, маючи на меті задовольнити свої сексуальні потреби та бажання, достовірно розуміючи, що остання є малолітньою, приляг на підлогу біля малолітньої та, лежачи на боку спустив свої штани, при цьому, не усвідомлюючи свої дії в силу свого психічного захворювання та посягаючи на нормальний моральний розвиток малолітньої, який гарантується Зонами України «Про охорону дитинства», «Про запобігання та протидію домашньому насильству» негативно впливаючи на її психіку, зняв одяг та спідню білизну з останньої та оголив свій статевий орган, продемонстрував його малолітній, чим вчинив розпусні дії щодо останньої.

У грудні 2020 року, більш точнішого часу та дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у своєї рідної сестри ОСОБА_8 за її місцем проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, в приміщені зали житлового будинку на першому поверсі, де знаходилася малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є племінницею останньому, скориставшись відсутністю батьків ОСОБА_9 , а саме, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які могли б завадити його злочинним діям, маючи на меті задовольнити свої сексуальні потреби та бажання, достовірно розуміючи, що остання є малолітньою, приляг на диван біля малолітньої та, лежачи на боку спустив свої штани, при цьому, не усвідомлюючи свої дії в силу свого психічного захворювання та посягаючи на нормальний моральний розвиток малолітньої, який гарантується Зонами України «Про охорону дитинства», «Про запобігання та протидію домашньому насильству» негативно впливаючи на її психіку, зняв одяг та спідню білизну з останньої та оголив свій статевий орган, повторно продемонстрував його малолітній, чим вчинив розпусні дії щодо останньої.

У грудні 2020 року, більш точнішого часу та дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у своєї рідної сестри ОСОБА_8 за її місцем проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, в приміщені житлової кімнати житлового будинку на першому поверсі, де знаходилася малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є племінницею останньому, скориставшись відсутністю батьків ОСОБА_9 , а саме, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які могли б завадити його злочинним діям, маючи на меті задовольнити свої сексуальні потреби та бажання, достовірно розуміючи, що остання є малолітньою, приліг на диван біля малолітньої та, лежачи на боку спустив свої штани, при цьому, не усвідомлюючи свої дії в силу свого психічного захворювання та посягаючи на нормальний моральний розвиток малолітньої, який гарантується Зонами України «Про охорону дитинства», «Про запобігання та протидію домашньому насильству» негативно впливаючи на її психіку, зняв одяг та спідню білизну з останньої та оголив свій статевий орган, повторно продемонстрував його малолітній, чим вчинив розпусні дії щодо останньої.

У період часу з початку червня 2020 року по кінець грудня 2020 року, більш точнішого часу та дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , періодично знаходився в гостях у рідної сестри ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно з останньою проживає її малолітня донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на задоволення статевої пристрасті за участю малолітньої ОСОБА_9 всупереч її волі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 скориставшись її безпораднім станом, який виразився в тому, що ОСОБА_9 малолітня за віком та не усвідомлювала вчинені з нею дії, а також використовуючи оточуючу обстановку, тобто відсутність сторонніх осіб, а саме батьків останньої - ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які могли б завадити його злочинним діям, неодноразово, не усвідомлюючи свої дії в наслідок психічного захворювання та посягаючи на нормальний моральний розвиток малолітньої, негативно впливаючи на її психіку, всупереч нормам Законів України «Про охорону дитинства», «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оголив свій статевий орган та непристойними дотиками свого статевого органу торкався тіла малолітньої ОСОБА_9 в області її статевих органів, при цьому імітувавши статевий акт, який полягав у натисканнях на статеві органи малолітньої, не пов`язаних з проникненням в тіло малолітньої, завдаючи своїми діями фізичного болю останній, чим вчинив сексуальне насильство.

В ході досудового розслідування отримано висновок судово - психіатричної експертизи №276 від 21.04.2021, складений експертами ВАСПЕ КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» смт. Глеваха Київської області.

Згідно із висновками експертів, ОСОБА_4 на даний час та під час скоєння інкримінованих йому дій страждав на - легку розумову відсталість (в ступені помірно вираженої дебільності) з емоційно-вольовою нестійкістю (Г.70.1 за МКХ- 10), тому ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 потребує застосування заходів примусового медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із посиленим наглядом.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ірпінь Києво - Святошинського району Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, скеровано до Кагарлицького районного суду для розгляду по суті.

Так згідно вимог ст. ст. 177 та 183 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

1. Переховуватися від суду:

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, які відносяться до категорії тяжких злочинів, що може спонукати ОСОБА_4 до ухилення від суду, з метою подальшого уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

2. Незаконно впливати на потерпілого та свідків:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, що пов`язані із статевою свободою та статевою недоторканістю особи, при цьому потерпілою є малолітня особа, а свідками є знайомі та родичі ОСОБА_4 що дає стороні обвинувачення підстави вважати, що незастосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу може призвести до можливого впливу на потерпілу та свідків з метою подальшої відмови від дачі показань або їх зміни, що в подальшому негативно виразиться в об`єктивності надання показань вказаним особами.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення:

Як зазначалося вище ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні суспільно- небезпечних діянь, що пов`язані із статевою свободою та статевою недоторканістю особи, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 156 КК України (3 епізоди) та ч. 4 ст. 153 КК України (1 епізод). Тому є достатні підстави вважати, що останній, без застосування запобіжного заходу може продовжувати вчиняти інші злочини.

Згідно зі ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу є:

1. Вагомість наявних доказів про вчинене особою кримінальне правопорушення.

- Зібрані під час досудового розслідування докази вказують на те, що саме ОСОБА_4 вчинив дані суспільно-небезпечних діяння.

2. Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання особи винуватим у кримінальному правопорушенні.

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, які відносяться до категорії тяжких злочинів.

3. Міцність соціальних зв`язків особи в місці його проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців.

- ОСОБА_4 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

4. Наявність у особи постійного місця роботи або навчання.

- ОСОБА_4 не працює.

5. Репутацію особи.

- ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо.

6. Наявність судимостей у особи.

- ОСОБА_4 раніше не судимий.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Беручи до уваги те, що відносно ОСОБА_4 передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, без застосування запобіжного заходу, керуючись вимогами ст. ст. 36, 131, 132, 176 - 178, 508, 194, 508 КПК України,- прокурор просить суд вингести судове рішення у виді ухвали, на підставі якої застосувати запобіжних захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ірпінь Києво - Святошинського району Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, строком на 2 місяці.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.06.2021 року, особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_4 , - не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо поміщення його до психіатричного закладу, зазначив при цьому, що йому треба підлічитися, бо він себе погано почуває, виникають думки заподіяти собі шкоду з летальними наслідками.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.06.2021 року, законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування до неї примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 , який є рідним братом ОСОБА_4 , - не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, так як вважає, що такий запобіжний захід відповідатиме інтересам його брата, який є інвалідом з дитинства, та народився з психічними та фізичними вадами.

Він, як рідний брат ОСОБА_4 не може здійснювати за ним цілодобовий нагляд та забезпечувати в подальшому контроль за діями ОСОБА_4 , так як його брат живе сам в будинку в бабусі в с. Сущани Кагарлицького району, а він проживає в м. Ірпінь Київської області, а тому має змогу провідувати свого брата лише на вихідних і то не на кожних.

Він спілкувався з своїм братом ОСОБА_4 щодо того, щоб його помістити на час судового слухання справи в смт. Глеваха в психіатричну лікарню, на що його брат погодився, та зазначав, що сам хоче, щоб його помістили в лікарню, адже він себе погано почуває, так як виявляє суїцидальні наміри.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.06.2021 року, захисник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , - адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, та відвовідно, - не заперечував проти поміщення його підзахисного в психіатричну лікарню, що виключає його сусупільну небезпечність, адже такий вид запобіжного заходу буде сприяти оперативному розгляду даного кримінального провадження, так як буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 , а також таким чином буде мінімізована суспільна небезпечність ОСОБА_4 як для оточуючих, так і для нього самого.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, вислухавши думку інших учасників процесу, які одностайно підтримали клопотання прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються обрання запобіжного заходу, приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм процесуального та матеріального права.
Перш за все зазначаю, що в рамках даного кримінального провадження слідчим, - начальником ВРЗЖЗО СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 503 КПК України винесено 05.05.2021 року постанову про зміну порядку досудового розслідування, на підставі якої:
- змінено порядок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000291, відомості про яке 08 квітня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, який передбачено ч. 2 ст. 156 КК України

Відповідно, зміна порядку досудового розслідування на підставі постанови слідчого про зміни порядку досудового розслідування тягне за собою застосування положень ст. 508 КПК України, - яка регулює порядок обрання запобіжних заходів та їх види у випадку вчинення суспільно небезпечного діяння особою, яка здійснила такі діяння в стані неосудності, (чи є підозра, що така особа перебувала в стані неосудності).
Так, що стосується застосування запобіжних заходів, то слід застосовувати, зокрема, положення ч. 3 ст. 508 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 508 КПК України застосування передбачених заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно, ч. 3 ст. 508 КПК України є відсильною до положень ст.ст. 177, 178, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України.
Що стосується положень ст. 184 КПК України, то суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 повністю відповідає вимогам, що ставляться до клопотання, зокрема:
- відповідає вимогам, зазначеним в ч. 1 ст. 184 КПК України, а саме, - кримінальне провадження № 0000291 від 08 квітня 2021 року підсудне Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

- слідчим наведено короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, (суспільно небезпечного діяння), яке вчинене ОСОБА_11 ;

- прокурором в клопотанні надано попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, (суспільно небезпечного діяння), із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

- прокурором наведено виклад обставин, що дають підстави підозрювати, що сусупільно небезпечні діяння, які мають ознаки злочинів, вчинені саме ОСОБА_4 , здійснено поверхневе обгрунтування такої підозри наявними доказами;

- прокурором здійснено посилання на кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України;

- прокурором здійснено виклад обставин, на підставі яких він дійшов до висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні, здійснено посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

- прокурором здійснено обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу із заходів, які перелічені в ст. 508 КПК України;

- в дотримання положень ч. 2 ст. 184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надано особі, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, його законному представнику, його захиснику, - не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

- в дотримання вимог ч. 3 ст. 184 КПК України прокурором до клопотання додано копії матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання, надано підтвердження того, що ОСОБА_4 , його законному представнику, - ОСОБА_5 , та захиснику, - адвокату ОСОБА_6 надані копії клопотання та матеріалів, якими обгрунтовується необхідність застосування запобіжних заходів.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 слід застосувати наступні норми процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України:
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, що стосується п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний пункт доведено прокурором як в клопотанні, так і в судовому засіданні, з огляду на наступне.
Так, прокурором в судовому засіданні до суду надано матеріали, які дають підстави підозрювати, що ОСОБА_4 вчинено суспільно небезпечні діяння, які мають ознаки злочинів, за наступних обставин:
- влітку 2020 року, більш точнішого часу та дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у своєї рідної сестри ОСОБА_8 за її місцем проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, в одноповерховому приміщені, окремому від будинку - літньої кухні, де гралася малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є племінницею останньому, скориставшись відсутністю батьків ОСОБА_9 , а саме, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , маючи на меті задовольнити свої сексуальні потреби та бажання, приліг на підлогу біля малолітньої та, лежачи на боку спустив свої штани, при цьому, не усвідомлюючи свої дії в силу свого психічного захворювання та посягаючи на нормальний моральний розвиток малолітньої, який гарантується Зонами України «Про охорону дитинства», «Про запобігання та протидію домашньому насильству» негативно впливаючи на її психіку, зняв одяг та спідню білизну з останньої та оголив свій статевий орган, продемонстрував його малолітній, чим вчинив розпусні дії щодо останньої.

У грудні 2020 року, більш точнішого часу та дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у своєї рідної сестри ОСОБА_8 за її місцем проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, в приміщені зали житлового будинку на першому поверсі, де знаходилася малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є племінницею останньому, скориставшись відсутністю батьків ОСОБА_9 , а саме, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які могли б завадити його злочинним діям, маючи на меті задовольнити свої сексуальні потреби та бажання, приляг на диван біля малолітньої та, лежачи на боку спустив свої штани, при цьому, не усвідомлюючи свої дії в силу свого психічного захворювання та посягаючи на нормальний моральний розвиток малолітньої, який гарантується Зонами України «Про охорону дитинства», «Про запобігання та протидію домашньому насильству» негативно впливаючи на її психіку, зняв одяг та спідню білизну з останньої та оголив свій статевий орган, повторно продемонстрував його малолітній, чим вчинив розпусні дії щодо останньої.

У грудні 2020 року, більш точнішого часу та дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у своєї рідної сестри ОСОБА_8 за її місцем проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, в приміщені житлової кімнати житлового будинку на першому поверсі, де знаходилася малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є племінницею останньому, скориставшись відсутністю батьків ОСОБА_9 , а саме, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які могли б завадити його злочинним діям, маючи на меті задовольнити свої сексуальні потреби та бажання, достовірно розуміючи, що остання є малолітньою, приліг на диван біля малолітньої та, лежачи на боку спустив свої штани, при цьому, не усвідомлюючи свої дії в силу свого психічного захворювання та посягаючи на нормальний моральний розвиток малолітньої, який гарантується Зонами України «Про охорону дитинства», «Про запобігання та протидію домашньому насильству» негативно впливаючи на її психіку, зняв одяг та спідню білизну з останньої та оголив свій статевий орган, повторно продемонстрував його малолітній, чим вчинив розпусні дії щодо останньої.

У період часу з початку червня 2020 року по кінець грудня 2020 року, більш точнішого часу та дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , періодично знаходився в гостях у рідної сестри ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно з останньою проживає її малолітня донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на задоволення статевої пристрасті за участю малолітньої ОСОБА_9 всупереч її волі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 скориставшись її безпораднім станом, який виразився в тому, що ОСОБА_9 малолітня за віком та не усвідомлювала вчинені з нею дії, а також використовуючи оточуючу обстановку, тобто відсутність сторонніх осіб, а саме батьків останньої - ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які могли б завадити його злочинним діям, неодноразово, не усвідомлюючи свої дії в наслідок психічного захворювання та посягаючи на нормальний моральний розвиток малолітньої, негативно впливаючи на її психіку, всупереч нормам Законів України «Про охорону дитинства», «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оголив свій статевий орган та непристойними дотиками свого статевого органу торкався тіла малолітньої ОСОБА_9 в області її статевих органів, при цьому імітувавши статевий акт, який полягав у натисканнях на статеві органи малолітньої, не пов`язаних з проникненням в тіло малолітньої, завдаючи своїми діями фізичного болю останній, чим вчинив сексуальне насильство.

В ході досудового розслідування отримано висновок судово - психіатричної експертизи №276 від 21.04.2021, складений експертами ВАСПЕ КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» смт. Глеваха Київської області.

Згідно із висновками експертів, ОСОБА_4 на даний час та під час скоєння інкримінованих йому дій страждав на - легку розумову відсталість (в ступені помірно вираженої дебільності) з емоційно-вольовою нестійкістю (Г.70.1 за МКХ- 10), тому ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 потребує застосування заходів примусового медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із посиленим наглядом.
Враховуючи вищевикладені обставини та висновок експертизи, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ірпінь Києво - Святошинського району Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - скеровано до Кагарлицького районного суду для розгляду по суті.

Отже, що стосується п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, то суд вважає, що прокурором в судовому засіданні належним чином доведено наявність ризиків, (проте, - не всіх), які зазначені в клопотанні, з огляду на наступне.
Так, що стосується ризику, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від суду, то суд вважає, що такий ризик відсутній в ОСОБА_12 , з огляду на наступне:
Так, ОСОБА_4 з моменту пред`явлення йому підозри (що відбулося до винесення постанови про зміну порядку досудового розслідування) та по даний час постійно з`являвся на перші ж виклики до слідчого, суду, хоча проживає один в селі в будинку, який належить нині покійній бабусі.

Суд наголошує на тій обставині, що на час досудового розслідування до ОСОБА_4 ні слідчим ні прокурором не ініціювалося питання обрання запобіжного заходу, хоча б самого найлегшого, проте, незважаючи на процесуальну відсутність заборон щодо пересування ОСОБА_4 зі слів самого ж прокурора, - постійно з`являвся на виклики, надавав слідству необхідні документи.

Також суд наголошує на тій обставині, що паспорт громадянина України весь час знаходився у ОСОБА_4 , - слідчий навіть не витребовував його у нього.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до глибокого переконання про відсутність у діях ОСОБА_4 ризику, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується ризику, який передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, - незаконно впливати на потерпілого, свідка, - то суд вважає, що в даному випадку такий ризик в діях ОСОБА_4 відсутній, з огляду на наступне:
- так, слід враховувати, що малолітня дитина має вік лише 6 років, а тому після подій, які інкримінуються ОСОБА_4 за даною дитиною здійснюється постійний нагляд дорослих, а тому ОСОБА_4 фізично не зможе спілкуватися з малолітньою потерпілою.

Що ж стосується свідків, то свідками в даному кримінальному провадженні є близькі родичі малолітньої потерпілої, які, виходячи з елементарних людських міркувань категорично не бажають спілкуватися з ОСОБА_4 , - знову ж таки з огляду на ті дії, у вчиненні яких є обгрунтована підозра вважати, що їх скоїв саме ОСОБА_4 .

Так, що стосується ризику, який передбачено п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то суд вважає, що такий ризик в діях ОСОБА_4 наявний, з огляду на наступне:
- так, суд наголошуєж на тій обставині, що згідно висновку експертизи ОСОБА_4 не усвідомлює значення своїх дій та станом на даний час не може керувати ними, в зв`язку з чим потребує застосування примусового лікування, а тому, ОСОБА_4 , сам того не усвідомлюючи, - може полишити місце проживання, може ігнорувати в подальшому виклики до суду, що може перешкодити оперативному розгляду даного кримінального провадження, що і є, на думку суду, - перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_4 неодноразово зазначав про намір вчинити з собою дії суїцидального характеру, а, враховуючи висновок експертизи, - суд сприймає такі наміри реально, а тому такі дії ОСОБА_4 суд також сприймає як намір вчинити інші дії, які можуть перешкоджати слуханню кримінального провадження.

Так, що стосується ризику, який передбачено п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - вчинити інше кримінальне правопорушення (суспільно небезпечене діяння), то вважаю, що такий ризик наявний в діях ОСОБА_4 , з огляду на наступне.
- як вбачається з матеріалів кримінального провадження, є обгрунтована підозра вважати, що ОСОБА_13 вчинив суспільно небезпечні діяння, які мають ознаки злочинів, що пов`язані із статевою свободою та статевою недоторканістю особи, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 156 КК України (3 епізоди) та ч. 4 ст. 153 КК України (1 епізод).

З огляду на матеріали кримінального провадження, суд вважає, що ОСОБА_4 в стані, в якому перебуває на даний час становить суспільну небезпеку не тільки для себе, а й для оточуюючих, так як, враховуючи висновки експертизи, - слід вважати, що ОСОБА_4 схильний до вчинення сусупільно небезпечних діянь, які мають ознаки злочинів, пов`язаних з посяганням на статеві недоторканість малолітніх дітей, а тому, суд вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, - може вчинити інші суспільно небезпечні діяння у відношенні третіх осіб.

Відповідно, враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи в психічному стані, який мав станом на час вчинення суспільно небезпечних діянь, та має станом на час слухання даного кримінального провадження в суді, - схильний до вчинення суспільно небезпечних діянь, пов`язаних з статевою недоторканістю малолітніх осіб, перебуваючи на волі, та, можливо, не усвідомлюючи своїх дій, зможе вчинити інше суспільно небезпечне діяння, чому можливо запобігти лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу, передбаченого ст. 508 КПК України, причому, - самого суворого з альтернативного вибору.
Що стосується п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, то суд зазначає наступне.
Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ( в даному випадку з урахуванням положення ст. 508 КПК України, - відмовляє у поміщенні особи до психіатричного закладу), якщо прокурор та слідчий не доведуть недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно, суд вважає, що в даному випадку прокурор довів, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу до ОСОБА_4 у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом неможливе, з огляду на те, що ОСОБА_4 є суспільно небезпечною особою, - становить небезпеку як для оточуючих громадян, зокрема, - малолітніх осіб жіночої статі, так становить небезпеку і для себе (неодноразово виявляв суїцидальні наміри в судовому засіданні), батьків немає, його рідний брат, який є законним представником, - ОСОБА_5 вважає, що не зможе належним чином впливати на ОСОБА_4 , в разі його залишення на волі, а тому суд констатує, що в даному випадку на ОСОБА_4 , який становить небезпеку як для інших осіб, так і для себе, - рідні впливу не матимуть, що виключає застосування запобіжного заходу, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 508 КПК України

Отже, суд приходить до остаточного висновку, що застосування в даному випадку більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме, - передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, з огляду на обставини справи, які встановлені в судовому засіданні, не виключить небезпечної поведінки ОСОБА_4 в побуті в разі перебування його на волі.

Відповідно, з огляду на обставини кримінального провадження, які встановлені в судовому засіданні, немає підстав для застосування положень ч. 2 та ч. 4 ст. 194 КПК України,
Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, встановлених під час судового засідання, та з огляду на вимоги ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, та, відповідно, необхідності застосування до ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, як поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, з огляду на наступне.
Перш за все слід зазначити, що порядок затримання особи, обрання, зміни та скасування запобіжних заходів чітко врегульовано Главою 18 КПК України, - Запобіжні заходи, затримання особи, проте, вищевказані норми в даному випадку слід застосовувати з урахуванням особливостей, які зазначені в Главі 39 КПК України, - кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Так, згідно ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані такі запобіжні заходи:

- передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;
- поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Отже, запобіжні заходи, - це заходи забезпечення кримінального провадження, які здійснюються уповноваженими на те державними органами, на підставах та в порядку, який передбачено КПК України, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються (обвинувачуються) у вчиненні кримінальних правопорушень, шляхом застосування дозволеного Законом процесуального примусу, який обмежує конституційні права та свободи, особисту свободу та свободу пересування підозрюваного (обвинуваченого).
Зглядаючись на вид запобіжних заходів, то слід зазначити, що обмеження прав підозрюваного (обвинуваченого) стосуються, перш за все свободи пересування та вільного вибору місця перебування.
Мета запобіжних заходів, - запобігти можливості підозрюваному (обвинуваченому) ухилитися від слідства і суду, перешкодити встановленню об`єктивної істини та здійсненню правосуддя, а також продовжити злочинну діяльність.
Відповідно, в даному випадку метою застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку у відношенні ОСОБА_4 є запобігання можливості вчинення ним інших суспільно небезпечних діянь, які мають ознаки злочину, тобто, виключення його суспільно небезпечної поведінки, під час якої він становить небезпеку як для оточуючих, так і для себе.
Що стосується системи запобіжних заходів, які застосовуються в даному випадку, то вона закріплена в ч. 1 ст. 508 КПК України, та надає слідчому судді під час досудового розслідування кримінального провадження та суду під час судового провадження по справі альтернативність вибору при призначенні запобіжного заходу.
Слід зазначити, що альтернативність вибору запобіжного заходу законодавцем передбачена з метою застосування найбільш ефективного запобіжного заходу у кожному кримінальному провадженні, з метою якнайменш тяжкого втручання в Конституційні свободи та права громадян, з урахуванням таких чинників, - як то, - тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, (в даному випадку, - суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки злочину), особу правопорушника, обставини вчиненого злочину, (суспільно небезпечного діяння), та інші обставини, які передбачені у похідній нормі від ч. 1 ст. 177 КПК України, - в ст. 178 КПК України, та які у своїй сукупності можуть об`єктивно впливати на хід досудового розслідування та прийняття законного рішення за його результатами.
За характером вчиненого кримінального правопорушення, злочину чи кримінального проступку, суспільно небезпечного діяння, законодавцем визначено обмеження щодо застосування запобіжних заходів.
Крім того, під час проведення досудового слідства, судового слухання по справах даної категорії передбачена можливість застосування всіх без винятку, зазначених в ч. 1 ст. 508 КПК України запобіжних заходів.
Проте, законодавець імперативно покладає обов`язок на слідчого, прокурора під час звернення до слідчого судді, суду обґрунтувати потребу у застосуванні певного запобіжного заходу.
Отже, вищевказаний обов`язок є винятковим, який зобов`язує слідчого та прокурора надати слідчому судді, суду дані, з яких із певною вірогідністю (найбільш вірогідною) стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки затриманого, підозрюваного чи обвинуваченого, відповідно, не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства, яке входить в поняття кримінальної репресії.
Для обрання та застосування запобіжного заходу у кожному кримінальному провадженні, без вийнятку, потрібна система фактичних підстав:
- докази вчинення підозрюваним (обвинуваченим) злочину, суспільно небезпечного діяння;
- докази наявності ризиків, які передбачені положенням ч. 1 ст. 177 КПК України, та які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вичинити нові злочини чи протидіяти розслідуванню шляхом зникнення з місця проживання, незаконного впливу на сторін кримінального провадження, тощо;
- доведеність під час обрання конкретного запобіжного заходу того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, причому, як вказувалося судом вище, обов`язок такого доведення імперативно лежить на стороні обвинувачення, - слідчому, прокурору.
Отже, фактичними підставами застосування запобіжних заходів є наявність системи незаперечних доказів учинення відповідною особою злочину.
Оскільки запобіжні заходи застосовуються, як правило, до підозрюваного, а повідомлення про підозру здійснюється лише за наявності достатніх доказів, які викривають особу в учиненні злочину, то й запобіжні заходи можуть бути обрані тільки за наявності таких доказів.
Для наявності підстав для застосування запобіжного заходу необхідна наявність двох елементів по кримінальному провадженні, причому, обов`язково, в їх сукупності, а саме:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка визначається з урахуванням тяжкості вчиненого злочину чи кримінального проступку та характеристики підозрюваного, обвинуваченого. Для цього встановлюється наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення й відповідно їй повідомляється про підозру у вчиненні конкретного кримінального правопорушення;
- наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може перешкоджати будь-яким чином здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення того, у якому він підозрюється, обвинувачується. Зазначене повинно підтверджуватися матеріалами кримінального провадження, зокрема, показаннями свідків, потерпілих, отриманою інформацією в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, тощо.
Слід зазначити про те, що необгрунтоване застосування запобіжного заходу, неправильний його вибір, відмова скасувати його, коли в ньому відпала подальша необхідність, повинно розглядатися як несправедливість щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного), в зв`язку з чим недопустимо застосовувати запобіжний захід або погрожувати його застосуванням за відмову дати показання або подати будь - які докази, примушувати його до інших дій, що не входять до кола процесуальних обов`язків.
Спроби компенсувати недоліки і неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжних заходів не можуть бути виправдані жодною метою.
Отже, що стосується ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, то суд зазначає наступне:
- в діях ОСОБА_4 наявні ризики, який передбачено п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, (що судом обгрунтовано вище).
Отже, суд приходить до остаточного, непереборного висновку, що:
- має місце обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, яке мають ознаки злочинів, які пеоредбачено ч. 4 ст. 154, ч. 2 ст. 156 КК України.
- в діях ОСОБА_4 є в наявності ризики, які передбачено п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;
- ОСОБА_4 , з огляду на його поведінку, та наслідки скоєних ним суспільно небезпечних діянь, його поведінку після вчинення таких діянь, - є суспільно небезпечною особою, перебування якої на волі на час суду становить велику суспільну небезпеку як для самого ОСОБА_4 так і для інших осіб;
- прокурор в судовому засіданні довів, що зазначені вище ризики вказують на наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, та прокурор в судовому засіданні довів, що інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, - буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні;
- що є вичерпними підставами для задоволення клопотання прокурора щодо обрання відносно ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, як поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Також при вирішенні питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, було враховано також положення ст. 178 КПК України.
Так, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Отже, що стосується п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, то суд вважає, що до клопотання станом на час розгляду клопотання додано достатньо доказів, які були досліджені в судовому засіданні, та які, з огляду на їх зміст, - дають розумні, достатні підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним суспільно небезпечних діянь, які передбачені ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 156 України.

Що стосується п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України , - вік та стан здоров`я підозрюваного, то в матеріалах кримінального провадження міститься висновок експерта, в якому саме зазначено, що ОСОБА_4 потребує примусового лікування, - що не суперечить обранню відносно нього запобіжного заходу у виді тримання в лікувальній установі психіатричного профілю лікування.

Що стосується п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України, - міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини і утриманців, то слід зазначити, що у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків немає, - батьки давно померли, інші рідні брати та сестри, окрім ОСОБА_14 , - не бажають здійснювати за ОСОБА_4 нагляд, відвернулися від нього, ОСОБА_4 ніколи не був одружений, з огляду на стан психічного здоров`я, - знайомих не має.

Що стосується п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, то, як встановлено в судовому засіданні, - ОСОБА_4 не працює, не навчається, так як є інвалідом з дитинства, - потребує стороннього догляду, - не те, щоб мати змогу ще навчатися чи працювати.
Що стосується п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України, - репутацію підозрюваного, то помісцю проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.
Що стосується п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, - майновий стан підозрюваного, то дану обставину врахувати немає можливості, так як прокурором не надано доказів, які б могли встановити майновий статус ОСОБА_4 .

Що стосується п. 8 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність судимостей у підозрюваного, то до матеріалів кримінального провадження прокурором не надано довідки вимоги про судимість ОСОБА_4 .
Що стосується п. 9 ч. 1 ст. 178 КПК України, - дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, то до ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався.
Що стосується п. 10 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, то таких відомостей в матеріалах кримінального провадження немає.
Що стосується п. 11 ч. 1 ст. 178 КПК України, - розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, то слід зазначити, що суспільно небезпечними діяннями матеріальної кшоди не завдано.
Окрім того, при обранні міри запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку було враховано також норми Основного Закону, - Конституції України, та норми Європейського права.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.
Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом.
Статтею 5 Конвенції встановлено правила позбавлення особи свободи, згідно з якими ніхто не може бути позбавлений свободи інакше, як відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно з практикою Європейського суду, фіксація точних даних про затримання, як і підстави затримання, є необхідною умовою законності затримання для цілей, передбачених ст. 5 Європейської конвенції.
В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, які передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України.

Проте, суд зазначає, що в даному кримінальному випадку, в зв`язку з тим, що кримінальне провадження здійснюється з урахуванням Глави 39 КПК України, застава призначена бути не може.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України, ст..ст. 7, 177, 178, 184, 186, 193, 194, 196, 503, 508 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку в рамках кримінального провадження за клопотанням начальника ВРЗЖЗО СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000291, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2021, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Ірпінь Києво Святошинського району Київської області, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, має інвалідність ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, щодо скоєння ним суспільно - небезпечних діянь, що мають ознаки злочинів, які передбачені ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України, -
- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, - задовольнити.
В рамках кримінального провадження № 0000291, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2021 за ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Ірпінь Києво Святошинського району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10 березня 2010 року Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не одруженого, непрацюючого, має інвалідність ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку в Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Обласне психіатрично наркологічне медичне об`єднання», 08631, Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, будинок № 8, строком на два місяці, а саме, - до 07.08.2021 року.
Направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Ірпінь Києво Святошинського району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10 березня 2010 року Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не одруженого, непрацюючого, має інвалідність ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично наркологічне медичне об`єднання», 08631, Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, будинок № 8, в порядку, передбаченому для осіб, відносно яких обрано вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Термін дії ухвали про обрання запобіжного заходу, - два місяці, - з 08.06.2021 року ( з моменту винесення), - по 07.08.2021 року (двохмісячний термін).
Ухвала про обрання запобіжного заходу припиняє свою дію 08.08.2021 року.
Ухвала підлягає до негайного виконання після проголошення.
Ухвала на підставі п. 1ч. 1 ст. 395 КПК України може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення на підставі п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1