У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.03.2021 року щодо обвинуваченого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК україни,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8

захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційних скаргах і захисник, і потерпіла просять змінити оскаржуваний вирок, призначивши обвинуваченому більш м`яке покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Провадження: № 11-кп/812/503/21 Суддя першої інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 121 ч.2 КК УкраїниДоповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувано ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.11.2020р. до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування судових витрат з вартості проведених під час досудового розслідування судових біологічних експертиз в сумі 9965 (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 35 коп.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційних скаргах апелянти зазначають, що призначене обвинуваченому покарання є занадто суворим.
Вважають, що враховуючи щире каяття обвинуваченого, активне сприяння слідству, і те, що він являється учасником бойових дій, має стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий, є підстави для призначення ОСОБА_6 покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

19.11.2020 ОСОБА_6 перебував в будинку, у гостях свого товариша ОСОБА_10 , який розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої.
Близько 22:00 год. між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 виникла словесна перепалка. В ході даного конфлікту у ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .
Виконуючи задумане, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх карність та бажаючи настання наслідків, наніс йому кулаком правої та лівої руки один удар в область лівої, та один удар в область правої частини голови, від яких ОСОБА_12 впав на підлогу. Після цього, коли ОСОБА_12 піднявся на ноги, ОСОБА_6 знову наніс ОСОБА_12 кулаком правої руки один удар в область голови, з лівого боку, внаслідок чого ОСОБА_12 впав на підлогу.
В подальшому ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_12 , який в цей час продовжував лежати на підлозі у зазначену вище положенні, при цьому сівши зверху на тулуб останнього та наніс йому кулаками обох рук серію ударів в область голови та тулубу, після чого ОСОБА_6 піднявся та наніс два удари взутою лівою ногою в область тазу ОСОБА_12 ..
Після спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_12 відповз до іншої кімнати будинку, де 20.11.2020 у вечірній час доби його було виявлено ОСОБА_10 , без ознак життя.
Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок дифузної закритої черепно-мозкової травми у вигляді тотального субдурального, субарахноїдального крововиливів.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Фактичні обставини злочинів, які викладені у вироку, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України, судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.

Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку ці вимоги закону при призначені покарання ОСОБА_6 дотримані.

Мотивуючи призначення покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, пом`якшуючи покарання обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що покарання обвинуваченому призначено у відповідності з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, у межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, та є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також районним судом було враховано і те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності громадян, однак в силу ст. 89 КК України судимість погашена, і знову вчинив вже насильницьке кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України, про що просить захисник в апеляційній скарзі.

Та погоджується з обгрунтуванням даного висновку, що визнання вини, щире розкаяння обвинуваченого, наявність у нього статусу учасника бойових дій і позиція потерпілої ОСОБА_7 , яка не настоює на суворому покаранні обвинуваченого, не дають підстав призначити покарання за ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі не буде сприяти виправленню і перевихованню останнього.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для зміни вироку та його пом`якшення, про що просять апелянти, а тому їх апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.03.2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: