Справа №523/4563/18
Провадження №1-кп/523/243/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006590 від 29.06.2017 року, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, в межах розгляду означеного кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, офіційно неодруженого, працюючого продавцем-вантажником в магазині «Валентина», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-29.03.2017 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.152, ст.ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0006590, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що будучи судимим за означеним вище вироком суду та маючи не зняту й не погашену у встановленому законом порядку судимість, 31.12.2017 року приблизно о 01:00 годині перебуваючи біля будинку №299 по вул.Миколаївська дорога в м.Одесі, побачив раніше незнайому ОСОБА_7 , та почав її переслідувати.

В подальшому, підсудний ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №287 А по вул.Миколаївська дорога в м.Одесі, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та діючи умисно, з метою нанесення їй тілесних ушкоджень, схов останню руками за обидва плеча та штовхнув об бетонний паркан, внаслідок чого вказана потерпіла під силою поштовху вдарилась об бетонний паркан нижньою лівою кінцівкою, а саме зовнішньою поверхнею лівого стегна. Після чого, потерпіла ОСОБА_7 з метою захисту від підсудного та припинення його протиправних дій, пошуку допомоги вибігла на дорогу, але вказаний підсудний перебуваючи біля дороги вказаного вище будинку (№287А) наздогнав потерпілу, схопив її за комір куртки і волосся та почав волочити по дорозі. Потерпіла намагалася вирватися, але підсудний ОСОБА_6 тримав її за руку проти волі та ривками тягнув її, внаслідок чого остання впала на асфальтову доріжку на ліву сторону тулуба та вдарилася коліном, ліктем, а також стегном.

Підсудний ОСОБА_6 волочив потерпілу ОСОБА_7 асфальтованою дорогою ривками, при цьому штовхав її руками, внаслідок чого остання постійно та неодноразово падала і вдарялася лівою стороною свого тулуба, колінним суглобом лівої нижньої кінцівки, а також нижньою лівою кінцівкою, а саме зовнішньою поверхнею лівого стегна об асфальтоване покриття проїзної частини, але був помічений водієм автомобіля ОСОБА_8 , який їхав повз, зупинився та припинив протиправні дії вказаного підсудного.

Таким чином, підсудному ОСОБА_6 інкриміновано нанесення потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді синця лівого стегна, синця та садна області лівого колінного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Захисником ОСОБА_5 10.02.2020 року і 30.07.2020 року до суду подані клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності за ст.49 КК України, в обґрунтування яких захисник посилається на те, що інкриміноване підсудному діяння відноситься до категорії кримінального проступку та з часу його вчинення минуло більш ніж два роки.

З`ясувавши в судовому засіданні позицію захисника ОСОБА_5 , яка підтримала свої клопотання та просила звільнити підсудного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також отримавши згоду від вказаного підсудного на звільнення його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, з`ясувавши позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка залишила вирішення означеного питання на розсуд суду, вивчивши клопотання сторони захисту та дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

З огляду на п.1 ч.2 ст.284 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а у ч.4 ст.286 цього Кодексу встановлено, що під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження може звернутися до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, яке має бути розглянуто судом невідкладно.
Статтею 44 КК України регламентовано, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Так, статтею 12 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VІІІ від 22.11.2018 року (набрав чинності 01.07.2020 року), визначено класифікацію кримінальних правопорушень, які поділяються, зокрема на кримінальні проступки (передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі).

За санкцією ч.1 ст.125 КК України, кримінальна відповідальність настає за умисне легке тілесне ушкодження, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Таким чином, інкриміноване підсудному ОСОБА_6 кримінально-протиправне діяння у контексті Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VІІІ від 22.11.2018 року та ст.12 КК України, - визначено як кримінальний проступок.
Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі (п.1 ч.1).
Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, є обов`язковим (п.8).
Отже, за означеним обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0006590, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального-протиправного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, яке як зазначено вище та згідно зі ст.12 цього ж Кодексу, відноситься до кримінального проступку.
З урахуванням викладеного й зважаючи на встановлені під час судового провадження дані про особу підсудного ОСОБА_6 , який згідно з довідкою МВС України станом на 06.04.2020 року, протягом строків давності до кримінальної відповідальності не притягувався, обвинувачується у скоєнні кримінального проступку (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VІІІ від 22.11.2018 року) та надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами, суд у контексті п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286 КПК України та ст.ст.12, 44, 49 КК України вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 підлягають задоволенню, із закриттям кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.284-286, 369-372 КПК України, ст.ст.12, 44, 49 КК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VІІІ від 22.11.2018 року, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0006590, на підставі ст.49 КК України, - задовольнити.

Згідно з п.1 ч.1 ст.49 КК України, кримінальне провадження №0006590, внесене до ЄРДР 31.12.2017 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.
Копії ухвали надати заінтересованим особам.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1