справа № 208/7508/20
№ провадження 1-в/208/42/21
УХВАЛА
Іменем України

05 лютого 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за поданням, які надійшли з ДУ "Кам`янська виправна колонія № 34" відносно засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до вимог закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617-VIII
встановив:
До Заводського районного суду м.Дніпродзержинська надійшло подання начальника Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№ 34)" )" про приведення вироку у відповідність до вимог закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень"(надалі Закон) у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій ОСОБА_3 , засудженої 21.02.2019 року вироком Доманівського районного суду Миколаївської області за ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України строком на 4 років позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст.70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Южноукраїнського міського суду від 03.07.2018 року та Доманівського районного суду Миколаївської області від 03.10.2018 року та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Южноукраїнського міського суду від 21.11.2016 року та остаточно призначено покарання виді 5 років позбавлення волі. Вироком Миколаївського апеляційного суду від 27.08.2019р. постановлено новий вирок, яким ОСОБА_3 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.При цьому за вироком Южноукраїнського міського суду від 21.11.2016 року року за ч.1 ст.309 КК України призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Прокурор в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Засуджена в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд подання без її участі.
Представник колонії також надала суду письмову заяву про розгляд подання без участі представника установи, підтримала подання в повному обсязі.
Суд розглянувши подання, дослідив надані письмові матеріали, дійшов висновку, що подання слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 була засуджена 21.02.2019 року вироком Доманівського районного суду Миколаївської області за ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України строком на 4 років позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст.70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Южноукраїнського міського суду від 03.07.2018 року та Доманівського районного суду Миколаївської області від 03.10.2018 року та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Южноукраїнського міського суду від 21.11.2016 року та остаточно призначено покарання виді 5 років позбавлення волі. Вироком Миколаївського апеляційного суду від 27.08.2019р. постановлено новий вирок, яким ОСОБА_3 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
У відповідності до положень ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Частиною 2, 3 ст. 74 КК України встановлено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Частина 1 ст. 309 КК України на теперішній час кваліфікується як кримінальний проступок, за який передбачене покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років..
Відповідно до ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, і відбуте засудженою покарання підлягає відповідному перерахунку, з визначенням остаточного покарання у відповідності до ст. 71 КК України.
Таким чином, суд вважає за необхідне привести вирок Южноукраїнського міського суду від 21.11.2016 року року за ч.1 ст.309 КК України відносно ОСОБА_3 у відповідність до чинного законодавства.

Керуючись ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
Подання начальника ДУ "Кам`янська виправна колонія № 34" відносно засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Вважати ОСОБА_3 засудженою за вироком Южноукраїнського міського суду від 21.11.2016 року року за ч.1 ст.309 КК України, до 2років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки та за вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 21.02.2019 року за ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК Українивизначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1