Ухвала
Іменем України
02 березня 2021 року
м. Київ
справа №317/3238/18
провадження № 51-2828ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 29 листопада 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 березня 2019 року щодо ОСОБА_4 з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник ОСОБА_5 не погоджується з вказаними судовими рішеннями та просить про їх перегляд у касаційному порядку, попередньо поновивши йому строк на касаційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску цього строку захисник зазначає про те, що під час розгляду кримінального провадження в судах, інтереси засудженої ОСОБА_4 представляв захисник ОСОБА_6 , який на вимогу останньої не подав вчасно касаційну скаргу до суду, тому вона вимушена була самостійно звернутися із скаргою, однак у зв`язку з неусуненням нею недоліків скарги, її скаргу було повернуто.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути захиснику виходячи з наступного.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
З матеріалів провадження за скаргою, вбачається, що під час розгляду кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій захист інтересів засудженої ОСОБА_4 здійснював адвокат ОСОБА_6 , який був присутнім в судовому засіданні апеляційної інстанції 25 березня 2019 року під час проголошення апеляційним судом ухвали.
Протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження судових рішень захисником ОСОБА_6 на адресу Верховного Суду було подано касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення щодо засудженої ОСОБА_4 та оскільки обґрунтування його касаційної скарги не містило доводів, які б викликали необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачалося, що підстав для її задоволення немає, ухвалою Суду від 15 липня 2019 року захиснику ОСОБА_6 було відмовлено у відкритті касаційного провадження, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
З огляду на це, доводи захисника ОСОБА_5 про те, що захисником ОСОБА_6 не було подано касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення щодо засудженої ОСОБА_4 протягом визначеного законом строку є необґрунтованими.
Також Суд звертає увагу на те, що вступ у справу захисника ОСОБА_5 більше ніж через рік і 9 місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження та не може бути підставою для його поновлення.
Інших переконливих аргументів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження у клопотанні захисника не наведено.
За таких обставин суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення захиснику ОСОБА_5 строку на касаційне оскарження судових рішень щодо засудженої ОСОБА_4 .
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення касаційна скарга повертається.
У зв`язку з вищезазначеним, касаційну скаргу слід повернути захиснику ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 29 листопада 2018 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 25 березня 2019 року щодо ОСОБА_4 .
Касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_5
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3