ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Севастополь АР
Крим, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України,-

ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Рубіжне Луганської області,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України,

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Єреван Вірменія, який
зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_5 , фактично проживає
за адресою: АДРЕСА_6 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 до 18 вересня 2021 року.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що існують ризики, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу щодо обвинувачених, а саме щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, експертів, вчинення іншого кримінального правопорушення, щодо ОСОБА_9 ризики незаконного впливу на потерпілих, експертів, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та обрати останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, передбачений ст.177 КПК України, прокурором не доведений. Вказує на те, що відсутні достатні дані та відомості, які підтверджені документально, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки та займатиметься злочинною діяльністю. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 знаходиться під вартою більше ніж рік та жодних нових обґрунтованих підстав для продовження строку тримання під вартою стороною обвинувачення не наведено.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 та обрати останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
У своїх вимогах захисник посилається на неодноразове звернення прокурора із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу, які є однаковими за змістом, є необґрунтованими та жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, прокурором не доведений та відповідних доказів не надано, а ймовірність існування цих ризиків обґрунтовується тільки тяжкістю злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_11 , що є неприпустимим з огляду на судову практику ЄСПЛ. Вважає, що цілодобовий домашній арешт цілком забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Вказує на те, що ОСОБА_11 більше року перебуває під вартою без надання доказів існування зазначених ризиків.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 та обрати останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, передбачений ст.177 КПК України, прокурором не доведений. Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 знаходиться під вартою більше 17 місяців та жодних нових обґрунтованих підстав для продовження строку тримання під вартою стороною обвинувачення не наведено. Вказує на те, що в матеріалах справи не міститься жодного належного доказу на підтвердження причетності ОСОБА_9 до інкримінованих йому правопорушень. Зазначає, що стан здоров`я обвинуваченого погіршився впродовж тримання його під вартою та є таким, що вимагає постійного професійного лікарняного догляду, він неодноразово звертався за медичною допомогою, перебуваючи під вартою. Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні цивільну дружину та новонароджену дитину.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор, захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, клопотань про їх особисту участь в судовому засіданні до суду не подавали, а отже, враховуючи те, що відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний суд здійснює розгляд без участі сторін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених
ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №641/10378/20, 21 липня 2021 року в судовому засіданні Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку ст.331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України, що виразилося у незакінченому замаху до вчинення терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто вчиненні вибуху, що створювало небезпеку для життя та здоров`я людей та заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, з метою впливу на прийняття рішення та вчинення дій юридичною особою; в незаконному придбанні та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу; у вчиненні терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні підпалів, які створили небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяли значної майнової шкоди з метою впливу на прийняття рішень юридичною особою, а також погрози вчинення зазначених дій з тією самою метою; ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, що виразилося у вчиненні терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні підпалів, які створили небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяли значної майнової шкоди з метою впливу на прийняття рішень юридичною особою, а також погрози вчинення зазначених дій з тією самою метою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та доводи обвинувачених та їх захисників щодо зміни ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 запобіжного заходу на більш м`який.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинувачених під вартою.
Так, ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання, за яким фактично не проживає, офіційно не одружений, має двох неповнолітніх дітей, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 2 ст. 258 КК України, покарання за яке передбачено до 12 років позбавлення волі, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення волі, перебував в даному кримінальному провадженні у розшуку, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.
На наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та експертів у цьому кримінальному провадженні вказує те, що ОСОБА_7 обізнаний про надання свідчень проти нього потерпілим ОСОБА_12 , а також наявність в матеріалах кримінального провадження експертних висновків, якими обґрунтовується підозра у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Крім того, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, щодо нього в іншому суді перебуває інше кримінальне провадження, що вказує на те, що він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
ОСОБА_11 має зареєстроване місце проживання, за яким фактично не проживає, одружений, має двох неповнолітніх дітей, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, що відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, перебував в даному кримінальному провадженні у розшуку, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.
На наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_11 обізнаний про надання свідчень проти нього потерпілим ОСОБА_12 , а наявними в матеріалах кримінального провадження експертними висновками обґрунтовується підозра у вчиненні інкримінованого йому злочину, а отже, обвинувачений може здійснити вплив на потерпілого та експерта з метою зміни показів на його користь.
Крім того, ОСОБА_11 офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, втім щодо нього у інших судах перебувають кримінальні провадження по обвинуваченню у вчиненні особливо тяжких злочинів та тяжких злочинів, що вказує на те, що він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
ОСОБА_9 має зареєстроване місце проживання, за яким фактично не проживає, не одружений, має малолітнього сина, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, щодо нього у іншому суді перебуває інше кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні особливо тяжкого злочину, а отже, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Крім того, ОСОБА_9 може здійснити вплив на потерпілого та експерта з метою зміни показів на його користь, оскільки він обізнаний про надання свідчень проти нього потерпілим ОСОБА_12 , а наявними в матеріалах кримінального провадження експертними висновками обґрунтовується підозра у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 під вартою.
Разом з цим колегія суддів й зважає на тривалість строку застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в той же час, на думку апеляційного суду, у цьому провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Водночас, враховуючи те, що на цей час судом першої інстанції ще не прийнято остаточного рішення й судовий розгляд ще триває, а також положення ст. 28, ч. 1 ст. 318 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду цього кримінального провадження та вжити термінових заходів щодо дотримання вищенаведених вимог кримінального процесуального закону.
Доводи захисників про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурора встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , та встановлена наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисниками в апеляційних скаргах не наведено.
Щодо вимог захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визначити в даному кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розмір застави, слід зазначити, що обвинуваченим інкримінується вчинення злочину у спосіб, який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, а також з погрозами вчинення таких дій, а отже відповідно до ст. 183 КПК України передбачено право суду не визначати заставу у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Твердження захисника ОСОБА_8 на те, що в матеріалах справи не міститься жодного належного доказу на підтвердження причетності ОСОБА_9 до інкримінованих йому правопорушень, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки питання кваліфікації дій, доведеності або недоведеності висунутого обвинувачення надається судом при ухваленні судового рішення по суті справи.
Щодо посилання захисника ОСОБА_8 , що стан здоров`я ОСОБА_9 , яке погіршилося впродовж тримання його під вартою, та є таким, що вимагає постійного професійного лікарняного догляду, у зв`язку з чим він неодноразово звертався за медичною допомогою, перебуваючи під вартою, апеляційний суд зазначає, що матеріали провадження не містять будь-яких документів, які підтверджували б дані обставини.
Щодо посилання захисника ОСОБА_8 на те, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні цивільну дружину та новонароджену дитину, слід зазначити, що дані обставини не можуть бути підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, так як з урахуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_9 перешкод або інших стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки.
Всі викладені захисниками апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисників залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4