Провадження №: 1-кс/755/1097/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0000150 від 16.10.2020, про арешт майна,
за участі прокурора ОСОБА_4 , -
У С Т А Н О В И В :
04.03.2020 прокурор групи прокурорів Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням про накладення арешту на грошові кошти у розмірі 141 353 грн, які були вилучені під час обшуку 26.02.2021 року за адресою АДРЕСА_1 .
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000150 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України.

Зокрема, досудовим розслідування встановлено, що невстановленими особами, запроваджено шахрайський механізм діяльності на території м. Києва розгалуженої мережі «кол-центрів», діяльність яких направлена на привласнення коштів громадян України шляхом електронних маніпуляцій та введення їх в оману, а також шляхом продажу фіктивних бінарних опціонів та створення шахрайських пірамід.
Так, у період з липня 2019 року по даний час, невстановлені особи, використовуючи спеціалізоване обладнання для створення «ботоферм», тобто програмних засобів (у тому числі аккаунтів) та телекомунікаційних пристроїв, об`єднаних у єдину систему, що працює за конкретно визначеним алгоритмом та імітує діяльність групи людей у мережах електронних комунікацій, що в свою чергу надає змогу поширювати потрібний зловмисникам контент від великої кількості джерел мережі інтернет, які працюють під управлінням однією особи через створені нею «кол-центри» з метою отримання конфіденційної інформації громадян, за допомогою якої отримується незаконний доступ до їх банківських рахунків, електронних гаманців громадян, систем розрахунків у криптовалюті та несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем фінансових установ з метою подальшого викрадення грошових коштів.
Прокурор до судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі. Стверджував, що вилучені грошові кошти, які є предметом кримінального правопорушення та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Додав про відповідність грошових коштів ознакам п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України. Також зазначив, що вони були вилучені саме за місцем роботи «ботоферми».

Слідчий суддя відкладав розгляд вказаного клопотання, для можливості подати свої заперечення представнику власника майна адвокату ОСОБА_5 , проте у судове засідання 11.03.2021 року останній не з`явився, тому суд розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Аналіз клопотання прокурора про накладення арешту на майно, дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як з матеріалів клопотання, так і в судовому засіданні прокурором зазначено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Аналізуючи наведені правові норми та враховуючи, що до клопотання додані документи та матеріали, якими ініціатор клопотання обґрунтовує доводи клопотання, в тому числі протокол обшуку від 26 лютого 2021 року, згідно якого було вилучено комп`ютерну техніку, чорнові записи, тощо, який проводився на підставі ухвали слідчого судді та враховуючи те, що майно (грошові кошти), на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та постановою про визнання грошових коштів речовими доказами від 01 березня 2021 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Грошові кошти були вилучені під час проведення обшуку 26.02.2021 року, нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно інформації з КП «Південне Бюро Технічної Інвентаризації» від 28.01.2021 року на праві власності зареєстровано за ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_7 .
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження за ст. 200 КК України (початковому) потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Крім того, слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
Строки звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна дотримані, оскільки відповідне клопотання було направлено за допомогою поштового зв`язку у відповідності до вимог ч. 5 ст. 171, 115 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене під час проведення обшуку 26.02.2021 року, нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно інформації з КП «Південне Бюро Технічної Інвентаризації» від 28.01.2021 року на праві власності зареєстровано за ОСОБА_6 , у присутності ОСОБА_7 , а саме: на грошові кошти в сумі 141 353 грн.
Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8