Справа № 136/354/21
провадження №1-кп/136/32/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 27.05.2020, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика-Русава, Томашпільського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , 2019 року народження, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
21.05.2020 в обідню пору, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи в дружніх стосунках із потерпілою ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 , в черговий раз прийшов до неї додому де остання, через довірчі стосунки, які склались протягом тривалого часу, запропонувала ОСОБА_2 оплатити їй комунальні послуги.
Після чого ОСОБА_2 , на ґрунті раптового виниклого умислу на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання з оплати комунальних послуг, а обернути чуже майно на свою користь, отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2400 грн., які остання передала йому добровільно, будучи переконаною в тому, що ОСОБА_2 в силу дружніх відносин, виконає її прохання.
В подальшому, ОСОБА_2 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_4 , а саме грошовими коштами в сумі 2400 грн., своє зобов`язання не виконав та витратив вказані грошові кошти на свою користь для власних потреб, при цьому повідомивши потерпілій ОСОБА_4 , що він виконав своє зобов`язання з оплати комунальних послуг.
Своїми умисними діями ОСОБА_2 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вище вказану суму.
Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутності.

Потерпіла ОСОБА_4 також надала письмову згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, 382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ на підтвердження встановлених обставин органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, непрацюючий, за місцем проживання характеризується із задовільної сторони; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, тому суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді у виді штрафу.

Призначаючи розмір штрафу обвинуваченому, суд враховує, що вищезазначене кримінальне правопорушення він скоїв до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" N 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, яким посилено санкцію ч. 1 ст. 190 КК України, в частині розміру основного покарання у виді штрафу, а тому з урахуванням ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст.5 КК України, суд вважає необхідним визначити розмір штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, яка діяла на час скоєння кримінального правопорушення (21.05.2020), оскільки санкція даної частини статті у новій редакції посилює кримінальну відповідальність за скоєння кримінального правопорушення у вказаній частині, тому вищезазначений Закон не має зворотної дії в часі відповідно до ст.5 КК України.
Підстав для застосування ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.
Речові докази ксерокопії книг та рахунків по оплаті за комунальні послуги на 4 аркушах, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1