Справа № 308/6326/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 11.04.2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Вузлове Берегівського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, неодруженого, з базовою середньою освітою, раніше засудженого:

-вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 20.04.2011 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік ;

-вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 11.08.2011 за ч.3 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 06.12.2012 за ч.3 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;

-вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 02.11.2018 року за ч.3 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 02.11.2018 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2019 на підставі ст. 71 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяці, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік ;

-вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 12.02.2021 року за ч.2 ст. 125 КК України до покарання в виді громадських робіт строком на 150 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000089 від 11.04.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

21 травня 2021 року за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказаний обвинувальний акт передано на розгляд судді ОСОБА_1 04.06.2021 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з врахуванням тимчасової непрацездатності судді призначено розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження.

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

28 березня 2021 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючиїх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, діючи таємно, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, незаконно, безоплатно та поза волею власника вилучив належний громадянину ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Nokia» МОДЕЛІ «1 Plus» та в подальшому, маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим майном,збув його громадянці ОСОБА_5 за суму 5000 угорських форинтів. Ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia» МОДЕЛІ «1 Plus», бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу станом на 28.03.2021 року становить 878,00 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_6 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву ОСОБА_3 щодо визнання винуватості, згодуіз встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодуна розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

Крім того, до суду з обвинувальним актом направлено заяву потерпілого ОСОБА_4 , який є потерпілим у кримінальному провадженні, згідно з якої він не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 11.04.2021 року.

Прокурором до суду подано клопотання про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, наявність заяви потерпілого, в якій останній зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, зокрема 28 березня 2021 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , де у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), реалізуючи який, бажаючи збагатитись за чужий рахунок, поза волею власника вилучив мобільний телефон марки «Nokia» МОДЕЛІ «1 Plus», вартістю 878,00 грн., який належить ОСОБА_4 та збув його громадянці ОСОБА_5 за суму 5000 угорських форинтів. Внаслідок учинення кримінального проступку, завдав матеріальну шкоду потерпілому належить ОСОБА_4 на загальну суму 878,00 грн.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Мотиви призначення покарання

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання, відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який проживає разом з матір`ю, з 17.10.2012 по 17.12.2015 відбув покарання в установах державної кримінально виконавчої служби, не працює, на обліку у лікарів КНП УРКЛУРР ЗО нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує, що ОСОБА_3 хоча і щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, але маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного кримінального правопорушення (проступку), позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, те, що ОСОБА_3 не працює, а отже не має сталого матеріального стану, обставин, що пом`якшують покарання, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства шляхом призначення ОСОБА_3 покарання в виді обмеження волі строком на 1 рік, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

При цьому, при обрані виду та міри покарання судом враховано повне відшкодування обвинуваченим спричиненої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди шляхом фактичного повернення викраденого майна потерпілому та відсутність з цього приводу будь-яких вимог з боку останнього.

Разом із цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Також судом встановлено, що покарання у виді 150 годин громадських робіт за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2021 ОСОБА_3 відбув повністю /повідомлення Ужгородського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області № 39/12/3610-21 від 21.05.2021/, підстави для призначення покарання за сукупністю вироків або кримінальних правопорушень відсутні.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати у розмірі 817 грн. 25 коп. за проведення судово - товарознавчої експертизи №СЕ - 19/107-21/3319-ТВ від 15.04.2021 року, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 107, 368, 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведену по справі товарознавчу експертизиу №СЕ - 19/107-21/1072-ТВ від 10.02.2021 року в сумі 653 грн. 80 коп.

Речовий доказ по справі, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» МОДЕЛІ «1 Plus», який знаходиться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_4 - залишити ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381та382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1