Провадження №1-кс/463/191/21
У Х В А Л А

01 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами про злочин від 24.11.2020, 26.11.2020.
Скаргу мотивує тим, що неодноразово подавав заяви, зокрема заяви від 24.11.2020 та 26.11.2020 про злочини, вчинені, на його думку, службовими особами Львівської обласної прокуратури, Львівської місцевої прокуратури № 1, однак всупереч вимогам закону ТУ ДБР, розташованим у м. Львові, відомості в ЄРДР не внесені.
В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з наведених в ній мотивів.
Представник Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. В силу ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Згідно письмових заперечень вказує, що заявник оскаржує дії сторони обвинувачення у кримінальному провадженні, досудове слідство у якому триває. А у своїх заявах не наводить даних, які мають бути внесені до ЄРДР.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали скарги, матеріали за зверненням ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник долучив дві відповіді ТУ ДБР від 30.11.2020 та 01.12.2020 щодо розгляду його звернень від 24.11.2020 та «без дати» відповідно. Шляхом огляду матеріалів звернення та з пояснень скаржника встановлено, що суть скарги полягає у не виконанні вимог ст. 214 КПК України та зобов`язання ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_3 від 24.11.2020 та 26.11.2020.
Розглянувши скаргу в межах заявлених вимог встановлено, що ОСОБА_3 подав на адресу Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву від 24.11.2020 про злочин, вчинений, на його думку, т.в.о. заступника прокурора Львівської області ОСОБА_4 , який неналежно розглядає його скарги, чим приховує інші злочини. Окрім цього, прокурор ОСОБА_5 самовільно змінює правову кваліфікацію в іншому кримінальному провадженні, безпідставно закриває провадження. Загалом всі звернення посадовими особами прокуратури ігноруються.
Відомості до ЄРДР не внесені, що стверджується листом ТУ ДБР від 30.11.2020.
В заяві про злочин від 26.11.2020 - «скарзі», яка адресована прокурору Львівської обласної прокуратури, а в подальшому передана для розгляду ТУ ДБР, ОСОБА_3 зазначає, що заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 безпідставно відмовив в розгляді його скарги на прокурора ОСОБА_6 , самовільно змінював кваліфікацію діяння, втручався в роботу слідчого. В свою чергу прокурор ОСОБА_6 , відчуваючи безкарність, співпрацює із злочинним світом. Також вважає неправомірними дії прокурора ОСОБА_7 , яка виносить злочинні постанови про закриття кримінального провадження, ігнорує його клопотання, тощо.
Відомості до ЄРДР не внесені, що стверджується листом ТУ ДБР від 01.12.2020.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.
Разом з тим, у заявах від 24.11.2020 та 26.11.2020 заявником не вказано в чому саме полягають кримінальні правопорушення службових осіб прокуратури. Натомість, наведені вище обставини, які зазначені в заявах про вчинення злочину, не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, оскільки не несуть в собі конкретних відомостей, які б підтверджували ознаки злочину, а також мотив, прямий умисел чи зацікавленість прокурорів. Мотиви скаржника по суті є його суб`єктивним сприйняттям та зводяться до незгоди з діяннями та рішеннями посадових осіб при виконанні службових обов`язків. Окрім цього, нормами КПК України встановлено відповідний порядок оскарження діяння та рішення прокурора, зокрема в порядку ст. 303 КПК України.
Окремо слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_3 раніше звертався із заявами про злочини, вчинені на його думку посадовими особами прокуратури, з приводу аналогічних обставин, наведених вище, і за наслідками досудового розслідування кримінальне провадження № 0001221 від 08.11.2019 закрито постановою слідчого від 25.06.2020. При цьому, ухвалою слідчого судді від 01.09.2020 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на вказану постанову.
З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що посадові особи Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, не допустили протиправної бездіяльності. В останніх на підставі заяв ОСОБА_3 від 24.11.2020 та 26.11.2020 не виникло обов`язку щодо внесення відомостей до ЄРДР і тому в задоволенні скарги належить відмовити.
На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372, 376 КПК України, -
у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявами від 24.11.2020, 26.11.2020 відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 04.03.2021 року о 14.10 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1