ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 621/351/21

Провадження 1-кп/621/133/21

04 березня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання А.Лацько
прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Зміїв Харківської області кримінальне провадження № 0000012 від 13.01.2021 року стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зідьки Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 статті 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, у вересні 2020 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося за можливе), ОСОБА_4 , знаходячись на полі поблизу вул..Лугової в місті Зміїв Чугуївського району Харківської області, виявив дикорослі рослини коноплі, з яких з метою придбання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, обірвав стовбури та листя, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб. Після цього ОСОБА_4 переніс дану рослину коноплі до місця свого мешкання в приміщення сараю за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив її для природного висушування, після чого шляхом перетирання долонями рук подрібнив зазначену коноплю, тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав у приміщенні сараю та житловому будинку за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою для подальшого особистого вживання без мети збуту, періодично вживаючи її частину шляхом куріння за допомогою саморобного пристрою для куріння коноплі -«бульбулятора», який також незаконно зберігав за місцем свого мешкання за вищезазначеною адресою.
27 січня 2021 року, в ході проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_4 , працівниками поліції в приміщенні сараю на столі та у житловому будинку виявлено та вилучено речовину рослинного походження та фрагмент полімерної пляшки, на якій міститься нашарування речовини, які згідно висновку судово-хімічної експертизи № СЕ-19/121-21/2157-МРВ від 05.02.2021 року відносяться до особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, загальною вагою в перерахунку на постійну масу 183,0525грам, та екстракту канабісу, загальною вагою в перерахунку на постійну масу 0,5034 грам, які ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив і зберігав для особистого вживання без мети збуту.
Своїми умисними діями, які полягають у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному проступку визнав повністю, щиро покаявся, та підтвердив факти, викладені в обвинувальному акті. Під час допиту пояснив, що дійсно в вересні 2020 року на полі неподалік від свого будинку знайшов дикорослі кущі коноплі за зазначених обставин, які приніс додому, а потім частини рослин вживав як наркотик шляхом куріння. В ході обшуку в нього вдома були вилучені вказана речовина і «бульбулятор». У скоєному щиро розкаюється, та зрозумів протиправність свого вчинку.
Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони послідовно, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини скоєного кримінального правопорушення (проступку), пояснюють мотиви його вчинення. Підстав для самообмови судом не встановлено.
Враховуючи, що ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провинувизнав у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення кримінального правопорушення, суд, на підставі ч.3 статті 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Приймаючи до уваги показання, надані суду обвинуваченим, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_4 діяння повністю доведено і правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 статті 309 КК України, як умисні дії, які полягають у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, одружений, на профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимий.
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Згідно з положеннями ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, відомості про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, майновий стан обвинуваченого, характеристику за місцем проживання.
З урахуванням викладеного, за сукупності наведених вище обставин, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді обмеження волі у межах, встановлених санкцією ч.1 статті 309 Кримінального кодексу України, позаяк відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому іншого покарання, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, що унеможливлює призначення йому покарання у виді штрафу, а з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання, - недоцільність призначення покарання у виді арешту.
Крім того, з огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , слугуватиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності й справедливості кримінального судочинства, а також розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по проведенню судової експертизи №СЕ-19/121-21/2157-МРВ від 05.02.2021 року в розмірі 980,70 гривень відповідно до вимог статті 124 КПК України, належить стягнути з обвинуваченого.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368-371, 373, 374 , 392-393 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зідьки Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України не судимого, визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 статті 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту проголошення даного вироку, а саме з 04 березня 2021 року
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 980,70 (дев`ятсот вісімдесят гривень 70 коп) гривень.
Речові докази, які зберігаються в управлінні логістики та матеріального забезпечення ГУ НП в Харківській області за квитанцією № 14715 від 19.02.2021 року - знищити.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок складено і проголошено 04.03.2021

Головуючий: суддя В. Філіп`єва