Справа № 544/640/21
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
іменем України

15 липня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0000110, №0000093, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мостовівщина Великобагачанського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у січні 2021 року (більш точної дати на досудовому слідстві не встановлено), близько 21-00 години, перебуваючи на АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, незаконно, без дозволу власника проник до будинку ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності власника, діючи умисно, з корисливого мотиву викрав брухт з міді, за що 12 квітня 2021 року Пирятинським районним судом був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Крім цього, у лютому 2021 року (більш точної дати на досудовому слідстві не встановлено), близько 21-00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, незаконно, без дозволу власника проник до господарської будівлі ОСОБА_6 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності власника, діючи умисно, з корисливого мотиву, викрав брухт з міді, за що 12 квітня 2021 року Пирятинським районним судом був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Крім цього, у лютому 2021 року (точної дати на досудовому слідстві не встановлено) близько 21-00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, незаконно, без дозволу власника проник до будинку ОСОБА_7 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності власника, діючи умисно, з корисливого мотиву викрав брухт з міді, за що 12 квітня 2021 року Пирятинським районним судом був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, ОСОБА_4 , 28.03.2021, близько 13-00 години, з метою викрадення чужого майна прибув до господарства ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу через незамкнені вхідні двері проник до будинку ОСОБА_8 , всередині якого шляхом демонтажу печі опалення викрав плиту опалення да дверці плити опалення за гальною вартістю згідно висновку експерта 933,33грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця події зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд, реалізувавши викрадені речі як металобрухт. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 933,33грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю, підтвердив всі обставини скоєних ним злочинів, щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Потерпілі у своїх заявах, наданих суду, зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають, при призначенні покарання поклались на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла, та за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, який свою вину визнав, у скоєному щиро розкаявся, надав послідовні покази щодо вчинених ним злочинів; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність; раніше несудимий; притягувався до адміністративної відповідальності.
За сукупності наведених вище обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також думку прокурора та потерпілих, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.162 КК України, та позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України із застосуванням положень ст.69-1, 70 КК України.

При прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому суд враховує висновок досудової доповіді, згідно якого виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного суд уважає, що обвинувачений загрози для суспільства не становить, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільні позови не заявлялись.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Суд вважає за необхідне згідно ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведені експертизи.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що застосовувався до ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування, закінчився 16.06.2021. Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу на даний час суд не вбачає.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання:

- за ч.1 ст.162 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: частина плити опалення, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 залишити останній; сліди папілярних ліній зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000110 в сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривня 40 копійок.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1