ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/343/21 Справа № 694/1280/21 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваний захисникиОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 липня 2021 року про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Звенигородського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 липня 2021 року клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши останньому в період з 20-00 год. до 06-00 год. наступного дня залишати житло за місцем постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого відділення Звенигородського району ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта ОСОБА_9 , за першою вимогою;

з 20.00 год. по 06.00 год. не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

носити електронний засіб контролю;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні іншої частині клопотання відмовлено.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, зможе запобігти встановленим ризикам передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_6 має постійне місце проживання , офіційно працює, є інвалідом ІІ групи та учасником бойових дій, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується як за місцем проживання та і за місцем роботи.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосувати більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що вона прийнята з порушенням норм законодавства. Докази, які містяться в матеріалах провадження дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому злочині, а необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була обґрунтована.

Сторона обвинувачення звертає увагу на

наявність вагомих доказів на вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення;

тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим за ч. 3 ст. 368 КК України до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

вік та стан здоров`я ОСОБА_6 достатній для продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування.

До апеляційного суду надійшло заперечення від підозрюваного ОСОБА_6 на апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.07.2021 року щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що твердження прокурора про те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому останній підозрюється не відповідає дійсності, так як гроші від ОСОБА_10 він отримав за продаж належного йому нежитлового приміщення, обладнаного під станцією технічного обслуговування, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, земельна ділянка, яка знаходиться за вищевказаною адресою знаходиться у віданні територіальної громади і всі рішення приймаються виключно на сесії територіальної громади, і ОСОБА_6 за своїми посадовими обов`язками ніяким чином не може впливати на рішення депутатів територіальної громади, а лише може надати технічну документацію на розміщення на ділянці належне йому нежитлове приміщення.

Просить ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.07.2021 року залишити без змін. Апеляційний розгляд проводити без участі ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, в слідчому відділі Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000002, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, будучи особою яка тимчасово обіймає в державному органі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, а тому відповідно до ч. 3 ст. 18 та Примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою і займаючи зазначену посаду вчинив службовий злочин.
У грудні 2020 року, ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_6 за адресою розташування відділу у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, з метою оформлення документів на земельну ділянку для здійснення господарської діяльності. У ході вказаної зустрічі у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за вирішення питання щодо передачі у власність ОСОБА_10 вказаної земельної ділянки.
Реалізуюче свій злочинний умисел, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 про те, що для оформлення необхідних документів, оформлення яких відноситься до його компетенції, щодо передачі у власність земельної ділянки, ОСОБА_10 необхідно надати йому неправомірну вигоду в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США. У подальшому, ОСОБА_6 близько 15 години 14 липня 2021 року, перебуваючи у кабінеті № 4 відділу у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, а саме по вул. Ювілейна, буд. 30 в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вимагання раніше, а саме у грудні 2020 року, одержав від ОСОБА_10 обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України станом на 14.07.2021, складає 273 216, 00 гривень (двісті сімдесят три тисячі двісті шістнадцять гривень), що у 238,2 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, з урахуванням податкової соціальної пільги з липня 2021 року, за вирішення питання щодо оформлення документів щодо передачі у власність ОСОБА_10 земельної ділянки для зайняття господарською діяльністю, яка розташована по АДРЕСА_2 .
Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
14 липня 2021 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 15 липня 2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст.2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не повністю дотримані, його висновки про те, що прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної не можуть служити виключними підставами для її ув`язнення, є не обґрунтованими.
З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як домашній арешт.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду не повністю погоджується.
Встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що свідчить про те, що останній під загрозою покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду.
Разом з тим, ОСОБА_6 , відмовився надавати будь які покази по даній справі під час досудового слідства, в судовому засідання в апеляційній інстанції свою вину не визнавав, а також результати інших слідчих (розшукових) дій, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Усвідомлення ОСОБА_6 можливих негативних наслідків у вигляді кримінальної відповідальності може бути чинником для впливу на свідків, понятих, які проживають з підозрюваним в одному населеному пункті. Отже, з метою недопущення невиправданого ризику для життя та здоров`я свідків кримінального правопорушення доцільним є взяття підозрюваного ОСОБА_6 під варту з правом внесення застави.
Враховуючи викладене, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на свідків, продовжувати кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, тощо.
Доводи, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, специфіки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, характер дій підозрюваного, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного, найшли своє підтвердження при розгляді справи в апеляційному суді.
Під час апеляційного розгляду прокурор навів достатньо підстав та обґрунтував доцільність застосування ОСОБА_6 більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде недостатнім для запобігання належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Отже, слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про доцільність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням певних обов`язків, що буде необхідним та достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, його поведінку та спосіб життя, обставин події кримінального провадження, прийшов до передчасного висновку щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, із застосуванням електронного засобу контролю відносно підозрюваного ОСОБА_6 та у зв`язку із наведеним апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової про задоволення клопотання слідчого.

Разом з тим, на підставі викладеного, враховуючи обставини кримінального провадження, сімейний та майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 , яка зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України у випадку внесення застави.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Ч. 4 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наслідки від вчиненого злочину, особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні можливо встановити заставу, встановлений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з метою гарантування виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язку, передбачених кримінальним процесуальним законом, а саме заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що є необхідним та достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 189, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 липня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 368 КК України задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 13 вересня 2021 року включно із визначенням застави у розмірі 80 мінімальних прожиткових мінімумів, що становить 190320 (сто дев`яносто тисяч триста двадцять)грн.00 коп.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими, підозрюваними, визначеними слідчим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Взяти ОСОБА_6 під варту у залі суду.
Виконання даної ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні, а контроль за її виконанням на прокурора.
Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2