СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту майна у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000003 від 05.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло вказане клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме, на грошові кошти ПП «АГРОФІРМА «ТПП АГРОАЛЬЯНС» (код 39409322) (далі ПП) на суму 52 953 505 грн., які знаходяться на рахунках в банківських установах із забороною їх відчуження (крім видаткових операцій на обов`язкові платежі до бюджету та для виплати заробітної плати).

Клопотання обґрунтовується тим, що згідно з матеріалами кримінального провадження службові особи ПП, в період 2019-2021 років, відобразили в податковій звітності фіктивні фінансово-господарські операції з різними суб`єктами господарювання, у зв`язку з чим умисно ухилилися від сплати ПДВ на суму 52 953 505 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, що підтверджується висновком економічного дослідження № 22/04/21-3 від 22 квітня 2021 року. 07 червня 2021 року слідчим винесено постанову про визнання вказаних грошових коштів речовими доказами, оскільки вони містять відомості, які можуть бути використанні для доведення обставин, що входять в предмет доказування.

Враховуючи ці дані, орган досудового розслідування вважає, що виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів та забезпечення відшкодування збитків завданих державі.

Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання і просив його задовольнити з підстав в ньому наведених, вважаючи подані докази достатніми для такого рішення.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відразу звертає на себе увагу те, що грошові кошти є засобом платежу, а тому позбавлення права володіти та розпоряджатися ними прямо впливає на законний економічний інтерес їх власника, в тому числі на його задекларовану спроможність відповідати використанням такого засобу перед взятими на себе цивільно-правовими зобов`язаннями. Відтак, арешт на гроші має бути безумовно збалансований з реальними інтересами правосуддя.

Частинами 2, 3 та 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої особи, в тому числі й добросовісного набувача, за наявності достатніх підстав вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, дійсно 07 червня 2021 року постановою слідчого (а. 43-45) вказані грошові кошти визнанні речовими доказами у даному кримінальному провадженні, проте таке рішення не є преюдиційним для слідчого судді.

Ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, у матеріалах клопотання відсутні будь-які дані, які можна було сприймати, навіть на мінімальному рівні як доказ в розумінні вимог ст. 84 КПК України, які містили б відомості про відповідність вказаних грошових коштів, фізичне існування яких взагалі не встановлене, критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді саме докази обставин, на які вони посилаються, чого у даному випадку зроблено не було.

Фактична складова, яка покладена в основу клопотання, ґрунтується тільки на рапорті оперативного працівника, складеного в межах іншого кримінального провадження (…0095), висновку фахівця бухгалтера, правове значення якого в межах кримінальної процедури нікчемне в принципі, а також на даних протоколах оглядів, якими навпаки підтверджена наявність звітних податкових документів ПП. У справі відсутні дані про проведення документальної перевірки ПП уповноваженим органом у сфері державного контролю з оподаткування.

Таким чином, слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування ініційованого ним заходу забезпечення у виді арешту майна, відтак через не виконання вимог п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України можливість застосування заходу забезпечення виключається.

Крім того, за ч. 2 ст. 170 КПК України дійсно визначено, що арешт майна допускається і з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на що також посилався слідчий. Але, у випадку накладення арешту з цією метою, має бути обґрунтований розмір позову (ч. 6 ст. 170 КПК України). Водночас, у матеріалах клопотання відсутні дані про заявлений цивільний позов, більш того підозру нікому не оголошено, відсутні дані й про здійснення кримінального провадження щодо юридичної особи (а. 5).

Враховуючи викладене, необхідність накладення арешту матеріалами поданого клопотання не доведена. Відтак клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту майна у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000003 від 05.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а саме, на грошові кошти на суму 52 953 505 грн., які знаходяться на рахунках в банківських установах залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5