Справа №560/902/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 13.04.2018 року, за №0000162 від 08.04.2019 року, за №0000169 від 11.04.2019 року, за №0000193 від 19.04.2019 року та за №0000210 від 30.04.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти повної загальної середньої, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2018 року біля 15 год. ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України, знаходячись в господарстві ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав трещітку для торцевих головок, подовжувач для торцевих головок, торцеві головки на 13, 14, 21 на загальну суму 210 грн., які належать ОСОБА_5 , чим завдав останньому майнової шкоди на суму 210 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену повторно.
Крім того, 28 березня 2019 року близько 10 год. ОСОБА_4 , який вже раніше вчиняв крадіжки чужого майна, знаходячись в будинку належному ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_1 , виявив в коридорі даного будинку сумку, в якій знаходився гаманець, належний ОСОБА_6 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, без дозволу власника, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав із вказаного гаманця 200 грн., чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену повторно.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , будучи таким, що раніше вчиняв злочини, передбачені ст. 185 КК України, 10 квітня 2019 року близько 20 год., знаходячись в житловому будинку ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_3 , повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємно викрасти продукти харчування, відкривши двері холодильника, вийняв з нього фарш яловичини масою 1 кг. 214 г. вартістю 111,70 грн., сосиски типу сардельки масою 810 г. вартістю 63,20 грн. та листя капусти масою 700 г. вартістю 24,50 грн., помістив їх до полотняної сумки, яка була при ньому, та почав виходити із житлового будинку, однак не довів свій злочинний намір до кінця, оскільки в той час як він вийшов із будинку та почав прямувати до виходу із господарства, його помітила ОСОБА_8 , яка, спільно з іншими односельчанами, зупинила його.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену повторно.
Не припиняючи своєї злочинної діяльності, ОСОБА_4 18 квітня 2019 року о 22 год. 50 хв., маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом відкриття металевих дверцят, проник на огороджену та забезпечену від стороннього доступу територію господарства по місцю проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , та продовжуючи свої злочинні наміри шляхом відкриття дерев`яних вхідних незамкнених дверей житлового будинку належного ОСОБА_9 , проник до кладової кімнати даного будинку. Після цього, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав продукти харчування, а саме: 2 кг. м`яса гуски вартістю 90 грн., одну банку сала свинини об`ємом 3 л. вартістю 200 грн., дві банки огірків об`ємом 3 л. вартістю 70 грн., одну банку помідорів об`ємом 3 л. вартістю 45 грн., одну банку вишень об`ємом 1 л. вартістю 70 грн., одну банку кабачків об`ємом 0,5 л. вартістю 20 грн., дві банки вишень об`ємом 0,5 л. вартістю 70 грн., одну банку салату з огірків об`ємом 0,5 л. вартістю 20 грн., одну банку варення смородини об`ємом 0,5 л. вартістю 25 грн., одну банку варення "Царське/Королівське" об`ємом 0,5 л. вартістю 30 грн., які знаходилися на полицях вказаного приміщення та належали ОСОБА_9 . Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , з метою доведення до кінця злочинного умислу, поклав наведені продукти харчування до сумки, після чого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, не маючи наміру знайти на території подвір`я та запитати дозволу у законного власника продуктів, разом із прихованими у сумці продуктами харчування загальною вартістю 640 грн., прослідував від будинку, у якому здійснив вказану крадіжку, в напрямку металевих дверцят, через які проник у дане господарство з метою завершити крадіжку чужого майна виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак, ОСОБА_4 був виявлений та зупинений ОСОБА_9 , тому злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна - крадіжку, поєднану з проникненням у житло.
У подальшому, 29 квітня 2019 року в період з 13 по 20 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , який вже раніше вчиняв крадіжки чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знаходячись у господарстві, належному ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, проник до приміщення літньої кухні шляхом відчинення дверей, звідки таємно викрав радіоприймач, 2 кг. цукру, 700 г. печива та дві хлібини "Паски", чим спричинив ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 253 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену повторно та поєднану з проникненням у інше приміщення.
Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , який вже раніше вчиняв крадіжки чужого майна, 30 квітня 2019 року біля 16 год., знаходячись в будинку ОСОБА_11 , що розташований в АДРЕСА_4 , де повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, викрав грошові кошти в сумі 200 грн. та вершкове масло вагою 400 г вартістю 46 грн., які належали ОСОБА_12 , чим завдав останній майнової шкоди на суму 246 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, вказані вище. Про вчинене обвинувачений дуже шкодує, просить не позбавляти його волі та суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення кримінальних правопорушень, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

У своїх заявах потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 просять дане кримінальне провадження розглянути без їхньої участі, зазначивши, що претензій до обвинуваченого не мають, завдана їх шкода відшкодована, а тому просять суворо не карати.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних в ході досудового розслідування матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого.

Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 185 КК України, а саме - таємному викраденні чужого майна - крадіжці, вчиненій повторно, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме - незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна - крадіжці, вчиненій повторно, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме - незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна - крадіжці, вчиненій повторно, поєднаної з проникненням у житло та ч. 3 ст. 185 КК України, а саме - таємному викраденні чужого майна - крадіжці, вчиненій повторно, поєднаної з проникненням у інше приміщення за вище встановлених обставин.

При кваліфікації дій обвинуваченого суд враховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05 квітня 2018 року в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Дане кримінальне провадження є об`єднаним з п`яти проваджень у суді, згідно ст.ст. 217, 334 КПК України.

Стороною обвинувачення було висунуто обвинувачення у трьох з об`єднаних кримінальних проваджень окремо, за ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, відповідно до ст. 32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 7 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки", якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, п`ять розбоїв, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден із яких її не було засуджено.

Сукупність можуть утворювати також злочини, передбачені однією і тією ж статтею або частиною статті Особливої частини КК, якщо: вчинені злочини мають різні стадії; було вчинено закінчений замах на злочин і незакінчений замах на злочин.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 27 вересня 2018 року у справі № 686/6613/16-к вказав, що у разі визнання особи винуватою у вчиненні декількох діянь, які відповідають складу злочину, передбаченого однією і тією самою статтею (частиною статті) закону про кримінальну відповідальність, всі ці діяння кваліфікуються в сукупності за відповідною статтею (частиною статті) лише один раз і окремої кваліфікації не потребують.

Тому кваліфікація окремо кожного діяння за кожним з проваджень є недоречною та надмірною у ракурсі наведених норм у ППВСУ та наведеної позиції ВС.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Як передбачає ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення ст. 65-67 КК України та п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Тому, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з того, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є злочинами проти власності та у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких та тяжких злочинів.

Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та наявні у матеріалах кримінального провадження є характеристики, вимога УІАП ГУНП в Рівненській області та довідки КНП "Дубровицька центральна районна лікарня" Дубровицької районної ради, з яких вбачається, що він негативно характеризується по місцю проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та не перебуває на "Д" обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілим.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом віднесено вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Касаційний кримінальний суд у своїй постанові від 22.03.2018 року у справі №759/7784/15-к вказав, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Отже, факт щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, в повному обсязі знайшов своє відображення в ході судового розгляду.

Тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який щиро розкаявся у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин та зважаючи на думку потерпілих, які в поданих суду заявах, вказали, що будь-яких претензій до обвинуваченого не мають, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій інкримінованих статей КК України із застосуванням ст. 70 КК України у виді позбавлення волі та рахує за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- трещітку для торцевих головок, подовжувач для торцевих головок, торцеві головки на 13, 14, 21, які знаходяться на зберіганні у власника ОСОБА_5 - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- морожений фарш яловичини масою 1,214 кг, сардельки масою 0,81 кг, морожене листя капусти масою 0,7 кг, які повернуті власнику ОСОБА_7 під зберігальну розписку - повернути власнику ОСОБА_7 ;

- продукти харчування, а саме: 2 кг м`яса гуски, консервацію: одну банку сала свинини об`ємом 3 л., дві банки огірків об`ємом 3 л. кожна, одну банку помідорів об`ємом 3 л., одну банку вишень об`ємом 1 л., одну банку кабачків об`ємом 0,5 л., дві банки вишень об`ємом 0,5 л. кожна, одну банку салату з огірків об`ємом 0,5 л., одну банку варення смородини об`ємом 0,5 л., одну банку варення "Царське/Королівське" об`ємом 0,5 л., які передані для зберігання власнику ОСОБА_9 - повернути власнику ОСОБА_9 ;

- радіоприймач марки "КІРО", який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_10 - повернути власнику ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1