Справа № 548/1089/21
Провадження №1-кп/548/155/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2021 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000106 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушеня (злочину) , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
24.05.2021 року до Хорольського районного суду Полтавської області для розгляду надійшло кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000106 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушеня (злочину) , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 року дану справу передано судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 24.05.2021 року кримінальне провадження № 0000106 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушеня (злочину) , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, встановлені ризики слідчим суддею, на даний час, не відпали, як наслідок, обставини визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, на його переконання є дійсними .

У судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченому винуватим в інкримінованому йому злочині, а також те, що обвинувачений не має міцних соціальних зав`язків, офіційно не працюючий, раніше судимий, тому намагаючись уникнути покарання може переховуватись від суду, та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки всі свідки не допитані в судовому засіданні, тобто існують ризики передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Також при цьому суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Зважаючи на те що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Так, у даному випадку кримінальне правопорушення яке інкримінується обвинуваченій є тяжким злочином. На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні. Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

На даному етапі судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, суду не надано переконливих доказів щодо необхідності скасування запобіжного заходу обвинуваченому.

Суд вважає, що на теперішній час, запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні прокурора, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків в їх сукупності і запобігти вказаним ризикам.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. Проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональних зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При цьому, суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 належить продовжити, згідно ст. 197 КПК України, строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 128, 314-317 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушеня (злочину) , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжити на 60 днів, тобто з 25.06.2021 до 23.08.2021 року, включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1