Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8116/20
Провадження №1-кп/523/918/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002013 від 18.11.2018року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крикливець Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину 6 років, працюючого неофіційно, раніше не судимого.

За змістом обвинувального акту зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.272 ч.1 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси з Одеської місцевої прокуратури №4 надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.272 ч.1 КК України без клопотання прокурора про його розгляд без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також за відсутності письмової заяви самого обвинуваченого про надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, у зв`язку чим на підставі ст.382 ч.3 КПК України суд визнав за необхідне призначити розгляд обвинувального акту у загальному порядку за участю прокурора, обвинуваченого.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 згідно наказу №3-К від 29.09.2018р. на підставі протоколу загальних зборів засновників ТОВ «МИГ-2018» за №2 від 28.09.2018 року був призначений на посаду директора ТОВ «МИГ-2018», яке займалося діяльністю, пов`язаної з роздрібним продажем населенню паливно - мастильних матеріалів.

Відповідно Статуту вищевказаного товариства ОСОБА_5 був наділений правами та обов`язками щодо виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в тому числі приймати працівників, здійснювати господарському діяльність як фізична особа підприємець у сфері діяльності товариства. У невстановлений слідством час ОСОБА_5 , використовуючи надані йому повноваження, діючи на власний розсуд, розмістив за адресою: АДРЕСА_3 автомобільну заправну станцію (АЗС), яка являє собою металевий контейнер з вмонтованою колонкою, всередині контейнера знаходяться цистерни, підключення до енергомережі здійснюється за допомогою дроту, який пролягає безпосередньо на землі уздовж автозаправної станції.

В подальшому 17.11.2018 року приблизно о 11:30 годині ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, допустив до роботи ОСОБА_6 , який не пройшовши необхідного навчання для ведення робіт підвищеної небезпеки та експлуатації АЗС, за вищезазначеною адресою, здійснив роздрібну торгівлю нафтопродуктом дизельної фракції нафти з доданням нафтопродукту газової фракції нафти, а саме заправив автомобіль марки «Ford Mondeо» під керуванням ОСОБА_7 на 17,2 літри дизельного палива на суму 500 гривень на автозаправці, обладнаній всупереч вимогам п.15 розділу ІІ, п.п. 1.21, 1.22 розділу IV, п.п.3.6, 3.7, 3.8 розділу V, п.9.2 розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом МВС України за №1417 від 30.12.2014р., а саме приміщення не було забезпечене системами протипожежного захисту, первинними засобами пожежогасіння та необхідною кількістю води для зовнішнього пожежогасіння, не здійснений захист будівлі, споруд від прямих попадань блискавки, електромережа експлуатувалася з порушенням вимог ПУЕ, тобто ОСОБА_5 без одержання дозволів Головного управління Держпраці в Одеській області, не забезпечив безпечного обслуговування технологічного обладнання АЗС, перевірку стану електропроводки, заземлюючих пристроїв та елементів відповідно нормативно правових актів, тим самим своїми діями допустивши порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, створивши загрозу загибелі людей та настання тяжких наслідків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому проступку, викладеному в обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно у 2018 році був директором ТОВ «МИГ-2018», відповідно Статуту підприємства він був ознайомлений з наділеними правами та обов`язками, також йому було відомо про підвищену небезпеку роботи на АЗС, яке займалося зберіганням, реалізацією паливно-мастильних матеріалів типу дизельного палива, однак здійснював господарську діяльність без отримання дозвільних документів з порушенням законодавчих та нормативних актів, усвідомлюючи настання можливих наслідків. 17.11.2018 року на територію автозаправки приїхали правоохоронні органи, які виявили порушення.

Вину визнає повністю, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, не заперечуючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, висловлюючи щире каяття.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного проступку в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що в умисних діях обвинуваченого ОСОБА_5 є склад кримінального проступку, передбаченого ст.272 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Статтею 5 ч.2 КК України регламентовано, що Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, тобто слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу у межах санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує час вчинення кримінального проступку, який мав місце у 2018 році, характер, ступінь тяжкості, мотивацію та суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, добровільно зізнався у скоєнні інкримінованого йому проступку, має постійне місце мешкання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину, працює, негативне ставлення до скоєного діяння.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме 1800 літрів невідомої рідкої речовини блакитно-зеленого кольору, яка передана на відповідальне зберігання ТОВ «Вікос ЮГ» відповідно акту прийому передачі матеріальних цінностей;

- а також 6 пластмасових каністр об`ємом 20 літрів кожна, в п`яти з яких наявна невідома рідка речовина блакитно-зеленого кольору, а одній з яких знаходиться невідома рідка речовина жовтого кольору, одна пластикова пляшка об`ємом 1,5 літри, в якій вилучено невідому рідку речовину блакитно-зеленого кольору в якості експериментального зразку, які передані до камери схову при Суворовському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, які після набрання вироком чинності підлягає знищенню.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 21.11.2018 року був накладений арешт на вилучене в результаті огляду металевого контейнеру сірого кольору та прилеглої території до нього, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Хуторська біля будинку 70/1 майно, а саме: 1800 літрів невідомої рідкої речовини блакитно-зеленого кольору, а також 6 пластмасових каністр об`ємом 20 літрів кожна, в п`яти з яких наявна невідома рідка речовина блакитно-зеленого кольору, а одній з яких знаходиться невідома рідка речовина жовтого кольору, а також одну пластикову пляшку об`ємом 1,5 літри, в якій вилучено невідому рідку речовину блакитно-зеленого кольору.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом ст.100 ч.1 КК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Вислухавши думку учасників процесу прокурора, який не заперечував проти скасування арешту з майна, оскільки у зв`язку з закінченням розгляду кримінального провадження в подальшому не має підстав для зберігання речових доказів, захисника ОСОБА_4 , який просив вирішити питання щодо вилученого майна та повернути дизельне паливо ТОВ «МИГ-2018» в особі ОСОБА_8 , обвинуваченого, який приєднався до загальної думки, суд дійшов до висновку про недоцільність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки на теперішній час відпала необхідність в арешті майна та після набрання вироком чинності 1800 літрів невідомої рідкої речовини блакитно-зеленого кольору, яке передане на відповідальне зберігання ТОВ «Вікос ЮГ» відповідно акту прийому передачі матеріальних цінностей - вважати повернутими за належністю

Разом з цим суд приймає до уваги посилання сторони захисту, що власником дизельного палива є ТОВ «МИГ 2108» року в особі ОСОБА_8 , однак дана обставина не знайшла свого належного підтвердження, у зв`язку з чим дане питання суд залишає без розгляду, що не позбавляє сторону захисту в подальшому звернутися з відповідним клопотанням.

Крім того, з`ясовано, що у ході досудового слідства здійснювалось залучення експертів для проведення експертиз за №2626-Х від 28.02.2019р., №19-6927, №19-1218, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 17646 гривень (2574грв., 11304грв., 3768грв.)

Матеріали кримінального провадження за №0002013 від 18.11.2018року року до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси (Одеській місцевій прокуратурі №4).

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням санкції ч.1 ст.272 КК України, яка діяла на момент вчинення проступку, та вимог ст.ст.51, 53 цього ж Кодексу, суд, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, раніше не судимий, має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, утриманців, працює, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень.

Керуючись ст.ст. 51, 53 КК України, ст.ст. 170, 174, 349, 369-371, 373-374, 382, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.272 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/16158/18 (Пр.№1-кс/523/3988/18) від 21.11.2018 року, якою був накладений арешт на вилучене в результаті огляду автозаправки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Хуторська біля будинку 70/1 майно, а саме: 1800 літрів невідомої рідкої речовини блакитно-зеленого кольору, а також 6 пластмасових каністр об`ємом 20 літрів кожна, в п`яти з яких наявна невідома рідка речовина блакитно-зеленого кольору, а одній з яких знаходиться невідома рідка речовина жовтого кольору, а також одну пластикову пляшку об`ємом 1,5 літри, в яку вилучено невідому рідку речовину блакитно-зеленого кольору - скасувати.

Скасувати арешт з тимчасово вилученого майна, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.11.2018 року.

Речові докази - 1800 літрів невідомої рідкої речовини блакитно-зеленого кольору, яке передане на відповідальне зберігання ТОВ «Вікос ЮГ» відповідно акту прийому передачі матеріальних цінностей вважати повернутими за належністю.

Речові докази - 6 пластмасових каністр об`ємом 20 літрів кожна, в п`яти з яких наявна невідома рідка речовина блакитно-зеленого кольору, а одній з яких знаходиться невідома рідка речовина жовтого кольору, одна пластикова пляшка об`ємом 1,5 літри, в якій вилучено невідому рідку речовину блакитно-зеленого кольору в якості експериментального зразку, які передані до камери схову при Суворовському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області - знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області (Хаджибеївський ВП Суворовський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області), який безпосередньо займався розкриттям злочину.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави в особі Одеського НДЕКЦ МВС України в Одеській області процесуальні витрати у сумі 2574 гривень, на користь держави в особі ОНДІСЕ Міністерства юстиції України у сумі 11304грв, 3768 грв., - вартість проведених експертиз, пов`язаних із залученням експертів під час досудового розслідування для проведення.

Матеріали кримінального провадження за №0002013 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2018р. зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1