Справа №592/8847/21
Провадження №1-кс/592/4364/21

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою, яку мотивує тим, щоу провадженні першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000011 від 17.02.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1-2 ст. 204 КК України. Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.05.2021 р. було надано слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . 09.06.2021 р. на підставі ухвали слідчого судді від 27.05.2021 р. було проведено обшук за вищевказаною адресою, у ході проведення якого було виявлено та вилучено відеореєстратор з написом NVR1A04-4Р; 1 (одне обладнання) для незаконного виготовлення тютюнових виробів типу станок з написом «Mahota x Co.Ltd»; металева запчастина з написом «Camozzi» 358-011-021L, у кількості 3 штуки; металева запчастина з написом «Lugtec», у кількості 1 штука; металева запчастина з написом «O.E.M. MAHCINE», у кількості 2 штуки; електрична катушка з написом «677», у кількості 1 штука; металева конструкція у кількості 2 штуки; металева деталь з написом «Lugtec» 1 ВТС 50х30хS, у кількості 1 штука; мобільний телефон Iphone 6S+. Під час проведення обшуку адвокатом ОСОБА_4 до протоколу обшуку були надані зауваження, оскільки виявлені та вилучені речі не мають ніякого відношення до досудового розслідування не мають, відеореєстратор відсутній в переліку майна, яке було метою для виявлення та вилучення за ухвалою слідчого судді про обшук. Адвокат ОСОБА_4 в порядку ст. 220 КПК України неодноразово звертався до слідчого з клопотанням про повернення тимчасового вилученого майна, однак йому було відмовлено, про що винесено вмотивовані постанови. Просить слідчого суддю: зобов`язати слідчого першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_6 повернути ОСОБА_3 виявлене та вилучене майно під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили задовольнити.

Прокурор прокуратури Сумської області ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала.

Заслухавши думку заявника, захисника та прокурора, дослідивши матеріали та оцінивши надані докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 17.02.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1-2 ст. 204 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.05.2021 р. було надано слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

09.06.2021 р. на підставі ухвали слідчого судді від 27.05.2021 р. було проведено обшук за вищевказаною адресою, у ході проведення якого було виявлено та вилучено відеореєстратор з написом NVR1A04-4Р; 1 (одне обладнання) для незаконного виготовлення тютюнових виробів типу станок з написом «Mahota x Co.Ltd»; металева запчастина з написом «Camozzi» 358-011-021L, у кількості 3 штуки; металева запчастина з написом «Lugtec», у кількості 1 штука; металева запчастина з написом «O.E.M. MAHCINE», у кількості 2 штуки; електрична катушка з написом «677», у кількості 1 штука; металева конструкція у кількості 2 штуки; металева деталь з написом «Lugtec» 1 ВТС 50х30хS, у кількості 1 штука; мобільний телефон Iphone 6S+.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи. Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає можливість тимчасового вилучення майна у трьох випадках: 1) у затриманої особи; 2) при проведенні огляду; 3) при проведенні обшуку. Майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

Саме невиконання процесуального обов`язку щодо негайного повернення майна особі й зумовлює існування процесуального механізму щодо оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, визначеного в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Слідчий суддя ретельно оцінює підстави віднесення вищевказаного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні ст. 167 КПК, оскільки вони залежать від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Зокрема, такий порядок регламентовано положеннями п. 6 ч. 2 ст. 235 та ст. 236 КПК, згідно з якими ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. На підставі ч.7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З ухвали слідчого судді від 27.05.2021 р. вбачається, що слідчому було надано дозвіл на проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення предметів, речей та документів, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або були об`єктом злочинних дій, а саме незаконно виготовлених алкогольних напоїв, незаконно виготовлених тютюнових виробів, сировини для їх виготовлення, смакових домішок, барвників та обладнання, що забезпечує виготовлення тютюнових виробів, деталей від такого обладнання, чорнових записів, мобільних телефонів.

Тобто в ухвалі слідчого судді вилучене майно було включене (крім відеореєстратору) до переліку щодо якого здійснювався обшук, тому у такому випадку слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги заявника є необґрунтованими, оскільки вилучення майна, яке відповідає передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України ознакам, у такий спосіб не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частин та іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст. ст. 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Крім цього, частиною другою статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. В той же час, абзац другий цієї частини статті в імперативному порядку дозволяє тимчасово вилучити електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При розгляді даної скарги слідчому судді не надано фактичних даних, які б свідчили про те, що вилучений відеореєстратор з написом NVR1A04-4P відноситься до кримінального провадження № 0000011 від 17.02.2021 р., а також те, що він підтверджує встановлені досудовим розслідуванням обставини.

За таких обставин, враховуючи те, що станом на час розгляду даної скарги, арешт на спірний відеореєстратор в установленому порядку не накладався, жодних належних та допустимих доказів відповідності вказаного майна критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, слідчим в судове засідання не представлено, прокурором не доведено, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення вказаного відеореєстратора, що відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини в контексті дотримання Статті 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права мирного володіння майном, викладену в рішеннях у справах «Іатрідіс проти Греції», «Кушоглу проти Болгарії» та «Спорронг та Льон рот проти Швеції».

З огляду на викладене та беручи до уваги положення ч. 1 ст. 100 КПК України, саме по собі визнання спірного майна речовими доказами, на думку слідчого судді , не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органом досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Відеореєстратор з написом NVR1A04-4P повернути ОСОБА_3 .

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1