Справа № 641/5410/20
Провадження № 1-кп/643/662/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 28.08.2015 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буди Харківського району Харківської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1 ч. 2 ст. 383 ч. 2 ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України.

Зазначена кримінальна справа перебуває на стадії підготовчого провадження.

24.03.2021 суд видалився до нарадчої кімнати для вирішення питання про призначення судового розгляду.

Під час перебування в нарадчій кімнаті судом встановлено, що в обвинувальному акті в якості представника потерпілого ДП «ХЕМЗ» зазначений ОСОБА_7

ОСОБА_7 є присяжним в Московському районному суду м. Харкова та в даний час в одному складі суду з головуючим суддею ОСОБА_1 розглядає окремі цивільні справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 7 вказаного вище Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі № 277/599/15-к, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»). У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

З метою забезпечення права учасників судового провадження на розгляд даної кримінальної справи незалежним та безстороннім судом, зокрема забезпечення права бути проінформованими про ту обставину, що головуючий в даній справі суддя ОСОБА_1 спільно з особою, яка в обвинувальному акті зазначена в якості представника потерпілого, приймає участь в розгляді окремих цивільних справ в одному складі суду, а також забезпечення права заявити відвід складу суду з цих підстав, суд вважає за необхідне повідомити про вказану обставину учасників судового провадження.

Також суд приходить до висновку, що процесуальні дії у даній справі, в тому числі вирішення питання про призначення справи до судового розгляду та постановлення відповідної ухвали, необхідно здійснювати після того, як учасникам справи буде відкрито вказану вище інформацію.

Вирішуючи питання щодо дій суду за таких обставин, суд керується наступним.

Як встановлено ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, висловлених в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 182/523/16-к, вихід з нарадчої кімнати та поновлення судового розгляду не суперечать загальним засадам кримінального провадження.

За таких обставин, з метою сприяння реалізації основних засад кримінального провадження, виконання його завдань та дотримання вимог законодавства щодо постановлення законного і обґрунтованого судового рішення, а саме вирішення питання про призначення судового розгляду складом суду, щодо незалежності і безсторонності якого у учасників судового провадження відсутні об`єктивні сумніви, суд вважає за необхідне поновити підготовче провадження.

Керуючись ст. 2, 314, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Поновити підготовче провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1 ч. 2 ст. 383 ч. 2 ст. 384 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова 29.03.2021 року о 14-00 год.

Суддя ОСОБА_1