У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000301, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000301, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна, у якому просить постановити ухвалу про арешт:

- транспортного засобу марки DAF з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ;

- дизельного пального в загальній кількості 30 000 літрів (відповідно до ТТН №1608 від 18.08.2021);

- ключа до транспортного засобу марки «DAF» з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ;

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки DAF з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_1 СХІ № НОМЕР_3 , яке належить на праві власності ТОВ «INVIS» LEC - 1 шт.;

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «DAF» з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_2 СХІ № НОМЕР_4 , яке належить на праві власності ТОВ «INVIS» LEC - 1 шт.

Вимоги клопотання мотивовані тим, що виявлені незаконно виготовлене дизельне паливо та вантажний автомобіль марки DAF з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 є матеріальними об`єктами, які були відповідно предметом та засобом вчинення кримінального правопорушення, як наслідок, мають значення речових доказів вчиненого злочину. Так, виявлене дизельне паливо є матеріальним об`єктами, які були предметом кримінального правопорушення, а вантажний автомобіль марки «DAF» з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_5 є засобом його вчинення, та речовими доказами. Транспортний засіб - вантажний автомобіль марки «DAF» з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 є об`єктом, який містить відомості про місця розташування незаконно виготовленого пального, а саме пальне - є об`єктом, яке підлягає експертному дослідженню задля встановлення його походження та способу виготовлення. Вказано, що відправник товару з 01.01.2021 немає жодної зареєстрованої акцизної накладної в реєстрі накладних, а згідно коду ЄДРПОУ, який внесено до ТТН, відправником товару є ТОВ "Літоіл", що свідчить про те, що до ТТН внесено недостовірні відомості.

Прокурор та слідчий під час судового засідання клопотання підтримали, просили таке задовольнити в повному обсязі.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 під час судового засідання заперечував щодо задоволення клопотання з підстав та мотивів, наведених за змістом письмових заперечень. Зокрема, зазначив, що ТОВ «ІНВІС» не вчиняло будь якого кримінального правопорушення, здійснювало законну статутну діяльність, та здійснювало перевезення паливно- мастильних матеріалів у відповідності до умов договору поставки та договору про надання послуг з перевезення вантажу. Позиція органу досудового розслідування та процесуального керівника у даному провадженні побудована виключно на припущеннях, а представлення та часткове розвантаження на заправній станції, що не вказана в товаро-транспортній накладній як кінцевий пункт призначення, чи допущена технічна помилка в ТТН не утворює будь якого складу кримінального правопорушення. Вантажний автомобіль - з причепом, технічний паспорт до нього не може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки предметом даного кримінального правопорушення є виключно дизельне пальне, яке є предметом господарської діяльності в межах статутної діяльності, що не суперечить чинному законодавству, що підтверджено як первинними бухгалтерськими документами, так і представленими сертифікатом відповідності та посвідченням якості на дизель, а отже вилучені речі не відповідають критеріям, встановленим ст. 98 КПК України. Власником майна надано всі необхідні документи, які вказують як на законне походження паливно-мастильних матеріалів, так і на належну їх якість. На розгляді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходилось клопотання про арешт майна, що належить ТОВ «ІНВІС», у кримінальному провадженні №0000365, внесеному до ЄРДР 19.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, дізнання у якому здійснюється сектором дізнання ВП №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, у якому предметом дослідження є той самий факт невідповідності в товаро-транспортній накладній. 25 серпня 2021 року слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_6 в судовому засіданні вже досліджувались питання, які стосуються даних обставин, та за результатами розгляду клопотання було відмовлено в арешті майна, при цьому наголошено на необхідності негайного повернення майна ТОВ «ІНВІС». Поряд з цим вже інший орган досудового розслідування та інший процесуальний прокурор поставив повторно питання щодо арешту майна у іншому провадженні хоча і по тому ж самому факту та щодо тих самих обставин.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею зі змісту доданого до клопотання витягу ЄРДР встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000301, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301 слідує, що 18.08.2021 працівниками ВПЗуСОТАГ ГУ ДФС у Закарпатській області було здійснено виїзд в с. Зняцьово, Мукачівського району та виявлено на АЗС торгової марки «МОТТО» по вулиці Центральній, 68 б вантажний транспортний засіб марки «DAF» з напівпричепом (цистерна) д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який готувався до зливу паливо-мастильних матеріалів, а саме: дизельного пального. Вивченням документів встановлено, що вказаний транспортний засіб перевозив паливо, пункт розвантаження зазначено Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Окружна, 9, а одержувачем товару є АЗС «МОТТО». Згідно отриманих даних відправник товару з 01.01.2021 не має зареєстрованої жодної акцизної накладної в реєстрі накладних, а згідно коду ЄДРПОУ, який внесено до ТТН, відправником товару є інше товариство, що свідчить про те, що до товаро-транспортної накладної внесено недостовірні дані. Також встановлено, що перевізником товару є інше товариство. З огляду на вищевикладене, є підстави вважати, що у даному випадку невстановлені слідством особи незаконно транспортували з метою збуту незаконно виготовлені підакцизні товари, а саме дизельне пальне.

З доданої до матеріалів клопотання копії протоколу огляду місця події від 18.08.2021 встановлено, що 18.08.2021 під час огляду місця події виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки «DAF» з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ;

- дизельне пальне в загальній кількості 30 000 літрів (відповідно до ТТН №1608 від 18.08.2021);

- ключ до транспортного засобу марки «DAF» з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «DAF» з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_1 СХІ № НОМЕР_3 , яке належить на праві власності ТОВ «INVIS» LEC - 1 шт.;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «DAF» з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_2 СХІ № НОМЕР_4 , яке належить на праві власності ТОВ «INVIS» LEC - 1 шт.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з аналізу положення ч. 1 ст. 98 КПК України, слідує, що лише після того, як слідчий, прокурор встановить належність певних матеріальних об`єктів до кримінального провадження (вони були знаряддям вчинення злочину, зберегли або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій), він складає вмотивовану постанову про визнання їх та приєднання до кримінального провадження як речових доказів.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених в ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Постановою старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління Головного управління ДФС у Закарпатській області підполковника податкової міліції ОСОБА_7 транспортний засіб марки DAF з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , ключі від вищевказаного транспортного засобу та дизельне пальне, яке міститься в трьох відсіках вказаної цистерни, в кожному відсіку наявна мірильна мірка із зображенням в секціях №1 - 5000 л., секція №3 - 3000 л., секція №4 - 2000 л, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000301.

Наведені у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не можуть бути визнаними достатніми для висновку, що вилучене майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 170, 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання, додані фотознімки, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та протокол огляду місця події не є доказом обставин, які підлягають встановленню під час розгляду внесеного клопотання.

Так, слідчий, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, з посиланням на те, що виготовлене дизельне паливо та вантажний автомобіль марки «DAF» з напівпричепом (цистерною) д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 є матеріальними об`єктами, які були відповідно предметом та засобом вчинення кримінального правопорушення, однак надані представником власника вилученого майна докази спростовують вказані твердження.

Надані представником власника майна акцизні накладні ТОВ «ЛІТОІЛ», паспорт якості №334 від 14.05.2021 на дизельне паливо та додані документи, видаткові накладні на дизельне паливо, договір поставки №01/01/1-ПН від 01.01.2021, довідка щодо відвантаження палива автопідприємством ТОВ «Інвіс» замовнику ТОВ «Літоіл», поліс страхування, свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, договір №01/01/20/1-ТП про надання послуг з перевезення вантажів від 01.01.2020, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в сукупності спростовують твердження слідчого щодо незаконного транспортування паливно-мастильних матеріалів, адже свідчать про те, що акцизна накладна по даній поставці та інші подані стороною захисту акцизні накладні зареєстровані в реєстрі накладних, що спростовує твердження, наведене у клопотанні, про відсутність зареєстрованих акцизних накладних у реєстрі акцизних накладних, паливно-мастильні матеріали мають законне походження та належну якість згідно поданих документів. Сумнівів у їх достовірності у суду не виникло.

Під час судового засідання представник власника майна вказував, що в товарно-транспортній накладній, яка була надана перевізником ТОВ «Інвіс» для перевезення дизельного палива на заправку «МОТТО» було вказано підприємство ТОВ «Літойл», а код ЄДРПОУ підприємства зазначено з помилкою. Вказану обставину слідчий та прокурор під час судового засідання не спростували.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На переконання слідчого судді, слідчим та прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Аналізуючи викладене, правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речового доказу відсутні, а відтак клопотання про накладення арешту на майно задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 31.08.2021.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1