Справа № 202/4870/21
Провадження № 1-кс/202/4137/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
10 серпня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення поліції № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернігівка Спаського району Приморського краю Росії, громадянина України, який має середню освіту, розлучений, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий відділення поліції № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася у кримінальному провадженні № 0000470 від 9 серпня 2021 року з вищевказаним клопотанням, в якому зазначає, що 10 серпня 2021 року ОСОБА_4 було повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому заволодінні в приміщенні Комунального закладу «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Батумська, 13, майном ОСОБА_7 на суму 1620 грн.
Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду, протоколами допиту потерпілої та свідків тощо.
Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, ніде не зареєстрований, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий.

Вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора, який клопотання підтримав, підозрюваного та його захисника, які просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання слідчого не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що 9 серпня 2021 року ОСОБА_4 був затриманий у порядку статті 208 КПК України та 10 серпня 2021 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

Згідно з частиною першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується, насамперед, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 та свідків, протоколом огляду, під час якого в нього були вилучені речі потерпілої.
При цьому слідчий суддя відзначає, що обґрунтована підозра передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення або навіть винесення вироку.
Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваної особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, що незалежно від подальшої доведеності підозри ОСОБА_4 чи кримінально-правової кваліфікації його діяння на сьогодні є достатні підстави стверджувати, що він може бути причетним до заволодіння майном ОСОБА_7 .
Також слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу.

При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, розмір шкоди, завданої його діями, а також дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, офіційно не працює і не має джерела доходу, в той же час має постійне місце проживання, досяг передпенсійного віку, відсутність збитків від інкримінованого йому діяння, так як викрадене майно було вилучене у підозрюваного та повернуто потерпілій.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що для запобігання ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, достатньою мірою буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи особи, дозволить контролювати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що тримання підозрюваного під вартою є невиправданим з огляду на його вік, наявність постійного місця проживання, відсутність значної шкоди та суспільного резонансу від злочину, можливість запобігти ризикам, передбаченим частиною 1 статті 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до правових позицій ЄСПЛ, викладених у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії").

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином, у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, застосувавши відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 8 жовтня 2021 року, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, судді за кожним викликом, не відлучатися з міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну .
Строк дії ухвали слідчого судді до 8 жовтня 2021 року.
Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1