Справа № 473/1521/21
Номер провадження1-кп/473/200/2021
В И Р О К
іменем України

"06" травня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області ускладі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в приміщенні суду м. Вознесенська обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000062 від 06.03.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупінська Херсонської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 09.07.2014 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.125, ч.2 ст.121 КК України до 7-ми років позбавлення волі, на підставі ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 08.01.2019 звільненого від відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково на 2 роки 3 місяці 3 дні,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, те що 04.03.2021 близько 10-00 години, ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_4

Проходячи повз територію вказаного домоволодіння, в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, останній підійшов до металевих воріт зазначеного вище домоволодіння, та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив їх демонтаж шляхом зняття двох частин металевих воріт, загальною вагою 142 кг, що належать потерпілій ОСОБА_4 .

В подальшому викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 781 грн.

Дії ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Так, положеннями ч.ч. 2, 3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченимицим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 від 27.04.2021, складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій він зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло, що у разі розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини та згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Згідно наявної в матеріалах справи письмової заяви потерпілої ОСОБА_4 від 27.04.2021, остання згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена та розуміє, що у разі розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному проваджені.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, суд дійшов висновку, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком, характеризується корисливою метою та становить одну із найпоширеніших і найнебезпечніших груп злочинних діянь, оскільки посягає на одне із найцінніших соціальних благ право власності. Обвинувачений повністю визнав вину, завдана потерпілій ОСОБА_4 шкода повністю відшкодована, не працює, має непогашену судимість; вчинив кримінальний проступок протягом невідбутої частини покарання.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання підлягає частковому приєднанню невідбута частина покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , який був засуджений за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.07.2014 до 7 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково строком на 2 роки 3 місяці 3 дні відповідно до ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 08.01.2019, оскільки він вчинив кримінальний проступок в період невідбутої частини покарання.
Виходячи із вищевикладеного, на думку суду, відсутні підстави для призначення покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням, згідно ст.75 КК України.
Враховуючи всі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речового доказу вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
У відповідності до ст.ст. 71, 72, 81 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.07.2014, та остаточно призначити 2 роки 4 місяці обмеження волі.
Початок строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з дня його взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.05.2021 до виконання після набрання ним законної сили.
Речовий доказ - дві частини металевих воріт, які передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 , залишити їй як власниці.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1