Номер провадження: 11-кп/813/1034/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2021 року у кримінальному проваджені № 0000039, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування 29.04.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець пгт. Криве Озеро, Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146 КК України, -

встановив:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2021 року, постановленою у підготовчому судовому засіданні, задоволено клопотання прокурора ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146 КК України у кримінальному проваджені № 0000039, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування 29.04.2020 року та застосовано запобіжний захід у виглядітримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 27.03.2021 року включно.

Рішення суду мотивовано тим, що встановлені у судовому засіданні обставини інкримінованих злочинів та характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_5 свідчать про існування ризиків можливого перешкоджання кримінальному провадженню, що вказувало на необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є втручанням в права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ризики зазначені у клопотанні відсутні.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора, обравши відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, а саме організація нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, вчинений організованою групою;

- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України, а саме організація викрадення людини, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, вчинене організованою групою.

Положеннями ч.4 ст.4221 КПК України визначено, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Захисник у судове засідання не з`явилася про причини неявки суд не повідомила. Від обвинуваченого клопотання про участь у розгляді апеляційної скарги не надходило.

До початку судового розгляду від прокурора ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи без його участі в порядку ч. 4 ст. 4221 КПК України.

Приймаючи до уваги, що учасники процесу були належним чином повідомленні про дату розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України, вимоги якої є імперативними, апеляційний суд вважає за можливим та необхідним апеляційний розгляд провести за відсутності сторін кримінального провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача; вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В апеляційній скарзі захисником не оспорюються обставини скоєння ним злочинів та безпідставність висунутого йому обвинувачення, в зв`язку з чим у цій частині відповідна правова оцінка апеляційним судом не надається.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 є громадянином України, не одружений, не працевлаштований, утриманців не має та на даній стадії йому висунуто обвинувачення у організації вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи та заподіянням потерпілому фізичних страждань, вчинене організованою групою.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків та будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та можливого покарання, яке загрожує в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

Також враховуючи наведені вище обставини та поведінку обвинуваченого на час вчинення правопорушення у складі групи осіб із застосування фізичного насилля, апеляційний суд вважає, що існує певний ступінь можливого ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, шляхом схиляння їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому апеляційний суд вважає, що також існує незначний ступінь ризику можливого знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений до теперішнього часу не вказав органу досудового розслідування особу, яка з метою вчинення злочину разом з іншими встановленими особами знайомилась через соціальні мережі з потерпілими.

Водночас, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані з заволодінням чужого майна, оскільки не працює та шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі.

За наведених вище обставин, апеляційний суд не погоджується із доводами захисника щодо необґрунтованості ризиків, оскільки зазначені обставини районним судом свідчать про існування встановлених вище ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що прокурором доведена незмінність у кримінальному провадженні заявлених під час досудового розслідування ризиків, що знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого апеляційний суд визнає необґрунтованими.
Інших доводів на спростування вищенаведеного апеляційному суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право:1) залишити ухвалу без змін; 2) змінити ухвалу; 3) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу або закрити кримінальне провадження; 4) скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновки суду, щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідають вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтуються на матеріалах справи, а дані про особу обвинуваченого та висунуте йому обвинувачення у скоєнні ним тяжкого та особливо тяжкого злочинів, дають підстави вважати, що на даний час існують зазначені районним судом ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою. Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Керуючись ст. ст. 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному проваджені № 0000039, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування 29.04.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4