ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 622/12/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/498/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- прокурора ОСОБА_6 ,
- власника майна ОСОБА_7 ,
- представника власника майна ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 13.01.2021,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Золочвського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000009 від 10.01.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна.

Накладено арешт на майно, яке було вилучене 09.01.2021 в ході огляду місця події.

Вилучене майно поміщено до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Золочвського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, смт. Золочів, вул. Центральна, буд. 26.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 11.01.2021 слідчий СВ Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , звернулася до суду з клопотанням в межах матеріалів кримінального провадження № 0000009 від 10.01.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого СВ Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 перебуває кримінальне провадження за № 0000009 від 10.01.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що незастосування арешту майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційні скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 13.01.2021 та постановити нову, якою скасувати арешт на майно.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України, як і клопотання слідчого про арешт майна.

Крім того адвокат ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 16.02.2021 повернуто її скаргу про скасування арешту на майно. Копію вказаної ухвали вона отримала 25.02.2021.

Твердження апелянта, щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження матеріалами судового провадження не спростовуються; причини пропуску процесуального строку, на які посилаються у клопотанні заявники є поважними, а тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 13.01.2021 підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи ОСОБА_10 та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

В клопотанні про арешт майна (а. с. 1 - 2) слідчий СВ Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 вказав, що виникла необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Між тим, клопотання містить суттєві протиріччя.

Як вбачається з матеріалів справи, не встановлено власника автомобілю УАЗ, державний номер НОМЕР_1 , на який накладено арешт, а також власником причепа, державний номер НОМЕР_2 зазначено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Ч. 2 ст. 64-2 КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином, чинним КПК визначена можливість арешту майна третьої особи лише за клопотанням прокурора.

Проте, клопотання про арешт майна третьої особи звернувся слідчий СВ Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 .

Відповідно до вимог закону, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Крім того, ч 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік майна, що належить арештувати, розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього кодексу.

Проте, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 надала товарно-транспортні накладні при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) та видаткові накладні на продажу деревини.

Таким чином клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, а саме не обґрунтовано доводи клопотання та не зазначені всі ідентифікуючі ознаки майна.

Частина 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя, всупереч вимогам ч. 2 ст. 171 та ч. 3 ст. 172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання не відповідає вимогам законодавства, а тому необґрунтовано розглянув його по суті зазначених у ньому питань та прийняв передчасне, за переконанням колегії суддів, рішення.

У тому вигляді, в якому клопотання надано до суду, слідчий суддя позбавлений можливості розглянути його та надати оцінку доцільності відмови чи задоволенню клопотання про арешт майна в розумінні положень ч. 1 ст. 170 КПК України.

За наведених не усунутих протиріч між клопотанням та матеріалами, доданими в його обґрунтування ухвала слідчого судді є передчасною.

Дані недоліки та неповнота є суттєвими та є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Приймаючи рішення про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з того що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п. п. 1, 3 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України і що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому вважає необхідним разом з доданими до нього матеріалами повернути його прокурору для усунення недоліків, встановивши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту копії цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Поновити представнику ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 13.01.2021.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 13.01.2021 щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000009 скасувати.

Клопотання про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з момент отримання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді