Дата документу 11.02.2021
Справа № 334/5417/20
Провадження № 1-кп/334/481/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/334/481/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,-
встановив:
До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 1-кп/334/481/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання обґрунтовує тим, що ризики, які були встановлені під час продовження запобіжного заходу, продовжують існувати. Злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді позбавлення волі. Обвинувачуваний не має стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені, вчинив злочин в період випробувального терміну, а отже обвинувачуваний усвідомлюючи невідворотність покарання за скоєний ним злочин, буде мати можливість переховуватись від суду. Маючи відомості про місцезнаходження потерпілої та свідків, які ще не допитані, зможе впливати на них. Маючи судимості, відсутність джерела прибутку, він може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити новий злочин. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачуваного.
Обвинувачений ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора заперечив. Заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки ризику прокурором не доведені. Під час досудового розслідування приймав участь у перехресних допитах з потерпілою та свідками, у вчиненні злочину він не винен. Досудове розслідування проводилось без участі захисника, який був наданий йому лише при обранні запобіжного заходу.
Захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечили за недоведеністю ризиків. Клопотання обвинуваченого підтримала.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Ухвалою від 21.12.2020 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.02.2020.
Так, підставами продовження запобіжного заходу стало існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказані ризики не перестали існувати в теперішній час.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, і за який передбачене покарання до шести років позбавлення волі, офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, що дає суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».
Оскільки обвинувачений знайомий з потерпілою та свідками, які ще не допитані судом, є ризик того, що він може незаконно впливати на них, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні злочину під час іспитового строку, не має постійного джерела доходів, що дає підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування зазначених ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість ризиків; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винним у інкримінованому правопорушенні, застосування більш м`яких запобіжних заходів на теперішній час є неможливим.
Оскільки на даний час по справі триває судовий розгляд, який зважаючи на категорію складності справи, потребує значного проміжку часу для його закінчення, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 строком на 60 діб.
Враховуючи вищевказане, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу необхідно відмовити, оскільки стороною захисту не доведено підстав для зміни запобіжного захисту на домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 197, 199, 182-183, 331, 372 КПК України, суд,-
постановив:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Термін дії ухвали закінчується 11 квітня 2021 року о 13.00 годині.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: