Справа № 333/5006/21
Провадження № 1-кс/333/593/21

УХВАЛА

22 липня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000884, відомості про яке внесені до ЄРДР 20.07.2021 року та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2021 року старший слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000884, відомості про яке внесені до ЄРДР 20.07.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, перебуває у цивільному шлюбі, який не має освіти, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Своє клопотання слідчий обґрунтував таким.
У ході досудового розслідування встановлено, що 20.07.2021 в період часу з 02 години 21 хвилини до 03 години 13 хвилини, ОСОБА_5 знаходячись поблизу будинку № 8 по вулиці Європейська у місті Запоріжжі, маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб, спільно з ОСОБА_7 , дотримуючись заздалегідь розробленого плану, підійшли до кришки люка телекомунікаційного колодязя із кабельно-провідниковою продукцією АТ «Укртелеком» та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що його дії залишаються ніким не поміченими, де за допомогою фізичної сили рук підняв вказану кришку люка телекомунікаційного колодязя, та проник до середини, звідки, з метою незаконного збагачення, таємно викрав телефонний мідний кабель марки «ТПП 50*4*0,5» діаметром 22мм, загальною довжиною 39,6 метрів.

Після чого у той же день в зазначений час, знаходячись поблизу будинку № 3 по вул. Парамонова у м. Запоріжжі, продовжуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна поєднаний з проникненням у сховище, діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , дотримуючись заздалегідь розробленого плану, підійшли до кришки люка телекомунікаційного колодязя із кабельно-провідниковою продукцією АТ «Укртелеком» та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що його дії залишаються ніким не поміченими, де за допомогою фізичної сили рук підняв вказану кришку люка телекомунікаційного колодязя, та проник до середини, звідки, з метою незаконного збагачення, таємно викрав телефонний мідний кабель марки «ТПП 50*2*0,4» діаметром 16мм, загальною довжиною 188 метрів. Всього, ОСОБА_5 викрав кабельнопровідникову продукцію, на загальну суму 23 624 гривні 43 копійки, чим спричинив матеріальну шкоду АТ «Укртелеком» на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 слідчий кваліфікував за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, скоєне групою осіб.

Під час проведення досудового розслідування на думку слідчого встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання, враховуючи характер та тяжкість інкримінованого злочину, суворість покарання, що йому загрожує. Вищезазначеному сприяють відомості про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який не має міцних соціальних зав`язків, наразі фактично мешкає у м. Запоріжжі, хоча його теперішнє місце проживання не є постійним, а місцем реєстрації є адреса, за якою останній лише зареєстрований, але ніколи там не мешкав. Також, про це свідчить той факт, що підозрюваний вже перебував у розшуку за ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/7734/18 від 31.05.2019, у зв`язку з неявкою до суду під час судового розгляду;
- вчинити інше або аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , є особою яка ніде не працює та не має іншого законного джерела доходу, підозрюється у вчинені умисного злочину корисливого характеру, тому можливо зробити висновок про схильність останнього до вчинення злочинів проти власності, для забезпечення засобів для існування. Це підтверджується тим, що ОСОБА_5 був неодноразово засуджений за аналогічні злочини, останній раз - 07.04.2020 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Отже підозрюваний на шлях виправлення не став, а надалі продовжує свою злочинну діяльність, а це свідчить про те, що перебуваючи на волі останній може продовжити свою злочинну діяльність, що підтверджує відповідний ризик.

Беручи до уваги вищезазначене, на думку слідчого, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. відсутні гарантії, того, що умови вищезазначених запобіжних заходів будуть виконуватись підозрюваним у добровільному порядку. Крім того, необхідно врахувати те, що останній не має постійного місця проживання у м. Запоріжжі, а також відсутні належні відомості щодо можливості його перебування за місцем реєстрації.

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та під час досудового розслідування, слідчому відділу представлені не були. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрювана не працевлаштована та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді застави.

У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені. Водночас, зазначила, що на цей час відносно ОСОБА_5 мається кримінальне провадження, хоча ще відсутнє повідомлення про підозру, так як працівники поліції певний час не могли встановити особистість останнього ( ОСОБА_5 назвався померлим братом).
Прокурор у судовому засіданні просив клопотання слідчого задовольнити та стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що до нього можливо застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, у т.ч. домашній арешт. Пояснив, що він не визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, яке вказано у клопотанні слідчого. Дійсно, його затримали разом із його співмешканкою ОСОБА_7 , але жодних крадіжок тієї ночі він не вчиняв. Перед цим, приблизно 11.07.2021 року він скоював крадіжку і відносно нього є кримінальне провадження. Він разом із своїм співмешканцем ОСОБА_5 та п`ятеро їх дітей проживають за адресою: АДРЕСА_3 . На цій квартирі вони мешкають, приблизно півтора місяця. До цього вони мешкали у м. Марганець, Дніпропетровської області. Останнім часом він ніде не працює, так як має хворобу з ногами. ОСОБА_7 також не працює. У квартирі мешкають також його батьки, які і сплачують за оренду квартири. Двоє старших дітей знаходяться у дитячому будинку, так як вони мають хвороби із серцем. Фактично єдиним джерелом доходу є щомісячна державна допомога ОСОБА_7 на молодшу дитину у розмірі 870 грн.
Захисник ОСОБА_6 зазначивши, що фактично ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки: постійне місце мешкання та реєстрації, де проживає разом зі своєю родиною, раніше не судимий. На його думку, слідчим не доведено, що маються обґрунтовані ризики відносно ОСОБА_5 та, що до останнього неможливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід. За таких обставин, захисник вважає, що можливо до підозрюваного застосувати домашній арешт.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, її захисника, дослідивши матеріали кримінального провадженні в їх сукупності, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 20.07.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину за ч.3 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0000884 від 20.07.2021 року) та групою слідчих СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області було розпочато досудове розслідування.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 . До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Захисник та ОСОБА_5 копію клопотання та додатків до нього отримали 21.07.2021 року о 18 год. 32 хв. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді о 15-00 год. 22.07.2021 року, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
ОСОБА_5 відповідно до протоколу затримання особи фактично був затриманий 20.07.2021 року о 03 год. 13 хв., що відповідає даним, встановленим під час судового розгляду.
20.07.2021 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, на думку слідчого судді, підтверджується:
- показаннями представника потерпілого АТ «Укртелеком» ОСОБА_8 , який зазначив, що про події кримінального правопорушення дізнався від працівників поліції, які у ніч на 20.07.2021 року затримали двох осіб з фрагментами кабелю АТ «Уктелеком»;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він працює кабельником-спаювальником в АТ «Укртелеком». По вказівці керівництва виїхав на місце затримання двох осіб біля вул. Парамонова у м. Запоріжжі, де впізнав по бірці кабель АТ «Укртелекому». У колодязях, звідки була вчинена крадіжка, малися кришки (бетонна, чугунна та пластикова);
- показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які зазначили, що є працівниками УПП в Запорізькій області і у ніч на 20.07.2021 року несли службу в екіпажі. Приблизно о 02-00 год., поступило повідомлення, що біля будинку №4 по вул. Парамонова у м. Запоріжжя невідомі скоюють крадіжку кабелю з колодязя. Коли вони приїхала на вказану адресу, то побачили двох осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які в руках несли щось, замотане у покривало. У подальшому, було встановлено, що в руках останніх були фрагменти кабелю;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що у ніч на 20.07.2021 року, коли палив біля під`їзду будинку по АДРЕСА_4 замітив як невідомий чоловік у руках ніс щось круглої форми. Йому здалося це підозрілим, тому він викликав працівників поліції;
- показаннями ОСОБА_13 , який пояснив, що 20.07.2021 року, приблизно о 03-00 год. йому на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_7 , яка повідомила, що вона разом із ОСОБА_5 викрали кабель та попрохали його забрати та допомогти донести додому за 300 грн. Він погодився і через деякий час був затриманий працівниками поліції з викраденим вказаними особами кабелем;
- даними, отриманими під час оглядів місця події від 20.07.2021 року, під час якого на місцевості між будинками 4 та АДРЕСА_5 та між будинками 3 та АДРЕСА_6 по вказаній вулиці виявлено громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 зі змотаними фрагментами кабелю, різною довжиною: 66 м, 42,7 м, 126 м, 34 м, 39,6 м, 46,7 м. Також було виявлено та вилучено кухонний ніж.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Слідчий в обґрунтування свого клопотання під час судового засідання (враховуючи матеріали, надані до клопотання: протоколи допитів представника потерпілого, свідків, оглядів місць події), на думку слідчого судді, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав суд у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 4 до 6 років позбавлення волі).
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при застосуванні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Тому суд, вважає, що тяжкість злочину, у якому підозрюють ОСОБА_5 не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 судом також враховується, що останній раніше не судимий; той факт, що підозрюваний 31.05.2019 року оголошувався у розшук Шевченківським районним судом м. Запоріжжя під час судового розгляду за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України; має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей; ніде не працює, хоча відсутні підтверджені медичні обмеження з цього приводу по своєму здоров`ю; має постійне місце мешкання, але свої місця проживання часто змінює; не проживає за адресою реєстрації. Фактично у судовому засіданні встановлено, що єдиним джерелом доході сім`ї підозрюваного є щомісячна державна допомога на молодшу дитину у розмірі 870 грн.

Таким чином, слідчий суддя при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказані ризики, на думку слідчого судді є досить вагомими у даному випадку, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього вказаний запобіжний захід.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, вважаю за можливе визначити альтернативний запобіжний захід, а саме заставу, виходячи із вимог ч.2 ст.182 КПК України.
З урахуванням майнового стану підозрюваної визначається можливість застосувати мінімальний розмірі застави, передбачений ч.2 ст.182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
З урахуванням вимог п.16 ч.1 ст.3 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік», ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у сумі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Водночас, під час розгляду цього клопотання, слідчий суддя розглядав можливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого альтернативного запобіжного заходу, у т.ч. домашнього арешту.
Враховуючи особистість підозрюваного, ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинення іншого кримінального правопорушення, які є надзвичайно вагомими, тому вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим під час розгляду клопотання вказаним ризикам. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є доцільним у даному випадку та відповідає принципу винятковості цього запобіжного заходу.
Необхідність застосування такого запобіжного заходу до підозрюваного, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст.5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року.

Під час судового розгляду було встановлено, що разом із підозрюваним та ОСОБА_7 проживають п`ятеро неповнолітніх дітей. На цей час (після затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ) діти проживають разом із батьками ОСОБА_5 .
Водночас, з метою перевірки вказаної інформації, а також з метою перевірки умов проживання та виховання неповнолітніх дітей підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого, в якого у провадженні знаходиться дане кримінальне провадження, забезпечити належне влаштування дітей разом із службою в справах дітей або відповідним органом опіки та піклування.

Під час своїх показань, підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що при його затриманні працівниками поліції, а саме УПП в Запорізькій області, останні його побили (нанесли, приблизно 4-5 ударів кулаками в область голови та по тулубу). При цьому, підозрюваний та його захисник вказали, що видимих тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_5 , не має.

Згідно ч.6 ст.206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:
1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;
2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;
3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
У зв`язку із вказаними показаннями ОСОБА_5 вважаю за необхідне зобов`язати старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного.
Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000884, відомості про яке внесені до ЄРДР 20.07.2021 року відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 17.09.2021 року (включно).
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 03 год. 13 хв. 20.07.2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ротар ОСОБА_14 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
3) прибувати до слідчого, прокурора, судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаною посадовою особою.
Зобов`язати старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_5 .
Зобов`язати старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 забезпечити належне влаштування неповнолітніх дітей підозрюваного ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, а також надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Повний текст ухвали складено 23.07.2021 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1