Код суду 233 Справа № 233/1248/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 20 січня 2021 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Санкт-Петербург РФ, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця строкової служби військової частини НОМЕР_1 , проходить службу на посаді майстра групи регламенту та ремонту зенітного ракетно-артилерійського дивізіону у військовому званні матрос, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 405 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді майстра групи регламенту та ремонту зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , 20 січня 2021 року, близько 01.30 год. (більш точного часу не встановлено), перебуваючи у військовому автомобілі «УАЗ-469», військовий номерний знак НОМЕР_2 , що рухався по АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п.4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою нанесення тілесних ушкоджень офіцеру-психологу зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 лейтенанту ОСОБА_5 у зв`язку із виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинив насильство щодо начальника та наніс лейтенанту ОСОБА_5 головою (потиличною частиною) два удари в верхню третину обличчя останнього, таким чином заподіявши ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у виді внутрішньо шкірного крововиливу в області правої брові та забійної рваної рани в області лівої брові.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах він, будучи військовослужбовцем за контрактом, 20 січня 2021 року, близько 01.30 год., перебував у автомобілі «УАЗ» військової комендатури, та рухалися для проведення його огляду на стан сп`яніння. Через те, що ОСОБА_6 наказав надіти на нього кайданки, хоча він вів себе адекватно, то він потиличною частиною голови наніс два удари в область обличчя останнього, таким чином заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження. На теперішній час він проходить строкову військову службу і не допускає будь-яких порушень. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. У скоєному щиро розкаявся та просив не позбавляти його волі.
Оскільки учасники судового провадження, у т.ч. обвинувачений ОСОБА_4 , вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.3 ст. 405 КК України, як заподіяння тілесних ушкоджень начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання.
ОСОБА_4 раніше не судимий; у скоєному щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речових доказів по справі немає.
Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 не надходило.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370 КПК України, -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 405 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_4 покласти на командира військової частини за місцем проходження служби (на час проходження служби) та на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого (у випадку звільнення зі служби).

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речових доказів немає.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя