Номер провадження: 11-кп/813/605/21
Номер справи місцевого суду: 500/4198/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2020 року,-

встановив:

оскаржуваною ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відмовлено в задоволенні подання старшого інспектора Ізмаїльського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_9 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2019 року, засудженого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою задовольнити подання органу пробації. Прокурор вказує на незаконність оскаржуваної ухвали з огляду на неврахування районним судом всіх обставин, які мають значення для винесення законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали судової справи; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), судові рішення суду першої інстанції перевіряються апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст. 370, 372 КПК ухвала суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення особи для відбування покарання призначеного за вироком суду має бути постановлена згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду з наведенням в ній належних і достатніх мотивів її постановлення.

Статтею 75 КК України визначено право суду при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи на прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Одночасно, згідно ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Статтею 166 Кримінально-виконавчого кодексу України регламентовано, що у разі якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Мотивуючи оскаржуване рішення про відмову в задоволення подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання, районний суд послався на те, що в матеріалах особової справи відсутні переконливі докази того, що засуджений ОСОБА_7 не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухилявся від явки, або не виконував покладені на нього судом обов`язки. Зокрема, суд зазначив, що після неявки, 09 листопада 2020 року, ОСОБА_7 добровільно прибув до органу пробації та пояснив причини неприбуття для реєстрації, повторне письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання уповноваженим представником органу з питань пробації, зокрема стосовно неявки на реєстрацію, не виносилось. Окрім того, в матеріалах особової справи відносно ОСОБА_7 дані про вчинення кримінальних правопорушень відсутні, що свідчить про те, що засуджений не порушує покладених на нього обов`язків та бажає стати на шлях виправлення.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду, оскільки вони є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами провадження.
Апеляційний суд вважає, що представник уповноваженого органу з питань пробації, звертаючись до районного суду з поданням та порушуючи питання про скасування звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням, без достатніх на це підстав посилався на невиконання засудженим обов`язку періодичної явки для реєстрації до органу пробації.
Доводи прокурора про те, що засуджений порушив покладений на нього вироком суду обов`язок щодо повідомлення про зміну місця проживання, апеляційний суд визнає помилковими, оскільки ОСОБА_7 виїхав на заробітки до м. Житомир та фізично, незалежних від нього причин не зміг з`явитись у зазначений час до органу пробації. Одночасно, згідно пояснень співмешканки ОСОБА_10 , в день явки на реєстрацію, вона повідомила орган пробації, що ОСОБА_7 виїхав тимчасово по роботі в інше місто і повинен з дня на день повернутися. Наведені обставини також підтвердила суду рідна сестра ОСОБА_7 ОСОБА_11 .
Прокурор не надав апеляційному суду раціонального пояснення з яких підстав, після винесення письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання від 17.08.2020 року, орган пробації, провівши бесіду із засудженим, який самостійно з`явився до органу пробації 17.08.2020 року, письмово попередивши засудженого ОСОБА_7 про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, уповноважений орган пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від вибування покарання з випробуванням. 19.11.2020 року, не маючи фактів невиконання засудженим покладених на нього обов`язків після винесення письмового попередження від 17.08.2020 року, звернувся до районного суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання (а.с. 190-193).
Матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 не містять жодного підтвердження про вручення засудженому виклику органу пробації після 17.08.2020 року та доказів, що останній не з`являвся на реєстрацію.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу, що представник органу пробації у своєму поданні до районного суду повідомив, що після винесення попередження 17.08.2020 року, ОСОБА_7 з`явився для реєстрації до органу пробації 13.11.2020 року та повідомив, що тимчасово виїжджав по роботі та в результаті незалежних від нього причин, не зміг добратись своєчасно до м. Ізмаїл для явки до органу пробації 09.11.2020 року.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 не містять відомостей про виконання органом пробації вимог «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» після винесення письмового попередження 17.08.2020 року.
З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, враховуючи те, що прокурором, як в суді першої, так і апеляційної інстанції не доведений факт небажання засудженого стати на шлях виправлення, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок районного суду про відсутність на теперішній час достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого для відбування покарання.

За таких умов, апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК, для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відмовлено в задоволенні подання старшого інспектора Ізмаїльського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_9 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4