Справа № 450/1552/17 Провадження № 1-кс/450/368/21
УХВАЛА
про відмову у задоволенні заяви про відвід судді

15 червня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 від 18.10.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановив :
В провадженні судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 від 18.10.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

10.06.2021 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав на адресу суду заяву про відвід судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 від 18.10.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Заява про відвід мотивовано тим, що ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 2 ст. 286 КК України, в тому, що 17.10.2016 р. в районі села Гамаліївка Пустомитівського району він, керуючи автобусом «БОГДАН-0921» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,нібито виїхав на 2 метри на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем ВАЗ-2108 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який керував транспортним засобом в нетверезому стані. В ході судового розгляду справи стороною захисту були встановлені особи, які б могли надати суду додаткову інформацію щодо слідової інформації на місці події і місце зіткнення автотранспортних засобів. 12.02. 2019 р. суду було подано клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Однак суд відмовив в задоволенні клопотання, мотивуючи це тим, що від вказаних осіб необхідно відібрати пояснення. Виконуючи ухвалу суду, стороною захисту були відібрані пояснення в ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і заявлено клопотання про допит їх в якості свідків, яке судом було задоволено. 20.05. 2021 р. судом був допитаний свідок ОСОБА_7 , під час якого головуючий в кримінальному провадженні суддя ОСОБА_5 , порушуючи вимоги ст. 321 КПК України щодо об`єктивного забезпечення з`ясування всіх обставин справи, проводив допит свідка з явним обвинувальним ухилом, замість конкретизації його показів висловлював на адресу свідка погрози, які у своїх висловах «ти ще договоришся, одні вже договорились і ін...». В ході судового слухання сторона захисту обвинуваченого відповідно до ухвали суду заявила про необхідність на наступному судовому засіданні допиту свідка ОСОБА_8 . Однак головуючий вводячи сторону захисту в оману, заявив, що клопотання про допит свідка ОСОБА_8 він не задовольняв і відмовив в його допиті як свідка. Відмова головуючого в проведенні допиту свідка, про що було зазначено в його ухвалі, свідчить, що суддя ОСОБА_5 не зацікавлений у об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши доводи та обґрунтування заявленого відводу, викладені в заяві, суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав :

положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу. Таких підстав захисником не наведено.

Водночас, згідно за п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною п`ятою статті 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, в рішеннях у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини Білуха проти України особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії ).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Хаушильд проти Данії зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Відповідно до ст. 321 КПК України, виключно головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Покликання захисника на обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 у даній справі, суд констатує, що захисник фактично намагається оскаржити процесуальні дії судді під час ведення процесу.

Аналіз даного твердження дозволяє дійти висновку, що сама по собі лише відмова суду задовольнити ті чи інші вимоги (клопотання) особи (заявника, скаржника, підозрюваного, обвинуваченого, тощо) не є доказом його упередженості.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади процесуальні дії судді», законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду справи не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Таким чином, наведені захисником підстави відводу головуючого судді ОСОБА_5 не викликають сумнівів у його неупередженості під час розгляду кримінального провадження та фактично зводяться до незгоди захисника з процесуальними діями судді в ході ведення процесу.

З врахуванням наведеного суд вважає, що захисником не наведено, а судом не встановлено жодної підстави, передбаченої ст.75 КПК України, для відводу головуючого судді ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 від 18.10.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є не вмотивованою, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :
в задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 від 18.10.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,- відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1