Справа № 351/2140/20
Провадження № 1-кп/351/72/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000045 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із середньою освітою, непрацюючої, розлученої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,-

обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 17.09.2020р. близько 16:00 год., перебуваючи у гостях своєї куми ОСОБА_5 , яка проживає у господарстві бабусі ОСОБА_6 , по АДРЕСА_1 , в одній із житлових кімнат на серванті побачила грошові кошти, які вирішила таємно вкрасти. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних нею дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала грошові кошти у сумі 3800 грн., що належали ОСОБА_6 , чим завдала останній майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_4 , у судовому засіданні вину визнала. Пояснила, що у вересні 2020 року разом зі своїм свекром ОСОБА_7 приїхала у гості до куми ОСОБА_5 , яка проживає у господарстві бабусі ОСОБА_6 у с. Троїця та, зайшовши до житлової кімнати, побачила на серванті гроші, які вирішила викрасти. Зазначила, що завдані матеріальні збитки відшкодувала. Щиро розкаялася у вчиненому, зрозуміла неправомірність свого вчинку.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутності, претензій до обвинуваченої не має, просила останню карати не суворо.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а її діяння слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.1 КК України, яке вчинила обвинувачена ОСОБА_4 є кримінальним проступком.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченої ОСОБА_4 суд відносить щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, за час проживання на території села скарг на її поведінку не надходило.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченої встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик її небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
З врахуванням вище наведеного, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи наведені пом`якшуючі та обтяжуючу покарання обставини, щире каяття та врахування всіх даних про її особу, а саме те, що обвинувачена ніде не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дають підстави призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті 185 ч.1 КК України у виді громадських робіт.
Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження нових кримінальних правопорушень, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального проступку, особі винної.
На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.
У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 80 (вісімдесять) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1