Справа № 357/6818/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з повною загальною середньою освітою, до засудження непрацюючого, раніше неодноразово судимого, відбуває покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 27.12.2018, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , представник Державної установи «Білоцерківської виправної колонії (№35)» Міністерства юстиції України: ОСОБА_5 , засуджений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

04.06.2021 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі. В обгрунтування клопотання засуджений посилається на те, що згідно вироку Сквирського районного суду Київської області він з 19.03.2018 по 01.11.2020 відбував покарання у Бучанській виправній колонії № 85. За час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони. Після відбуття 1/3 частини строку покарання, за сумлінну працю та два заохочення був переведений до дільниці соціальної реабілітації. 31.10.2020 був переведений для відбування покарання до Білоцерківської виправної колонії № 35. Просить повторно розглянути питання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, оскільки він має 3 заохочення, порушень не мав та не допускав, працевлаштований. Зазначає, що його десята судимість не є перешкодою для його умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки засуджений був представлений на комісію установи і йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні у зв`язку із недостатнім ступенем виправлення. Окрім того, за результатами розгляду Білоцерківським міськрайонним судом Київської області клопотання захисника засудженого про його умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі було відмовлено.

Прокурор ОСОБА_4 вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, зважаючи на ту обставину, що з часу відмови у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого з місць позбавлення волі пройшло менше року, тому дане клопотання вважає необгрунтованим та передчасним.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, суд приходить до таких висновків, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При вирішенні питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

При цьому суд бере до уваги поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а не лише за останній період, що передує зверненню з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 протягом 1982-2015 років дев`ять разів засуджувався за умисні злочини. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Неодноразово звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково. Однак кожного разу після звільнення знову вчиняв нові умисні злочини.

Так, 19.04.1982 Сквриським районним судом Київської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 24.02.1984 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 6 днів.

10.01.1991 Гребінківським районним судом Полтавської області за ст.ст. 215 ч. 1, 140 ч. 1, 42, 25 КК України до 2 років позбавлення волі умовно.

15.02.1996 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 140 ч. 2, 17, 140 ч. 2, 145 ч. 1, 42 КК України до 3 років позбавлення волі.

28.10.1996 Сквирським районним судом Київської області за ст.ст. 140 ч. 2, 43 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 21.08.1997 року ЗУ «Про амністію».

22.11.2000 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 114 КК України до 1 року виправних робіт.

25.06.2003 року Баглейським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2, 188 ч. 1, 185 ч. 3, 215-3 ч. 2, 145 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

03.07.2007 Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 20.03.2010 року по відбуттю строку.

11.10.2011 Сквирським районним судом Київської області за ст.ст. 186 ч. 3, 185 ч. 3, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 27.12.2013 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 5 днів.

28.01.2015 року Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 21.11.2017 р. на підставі ухвали Березанського міського суду Київської області від 13.11.2017 року умовно-достроково на 10 місяців 09 днів із застосуванням ст. 81 КК України

На даний час ОСОБА_3 засуджений вироком Сквирського районного суду Київської області від 27.12.2018 за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. Початок строку 30.10.2018, кінець строку 30.10.2021. Відбута частина покарання складає більше 2/3 строку покарання.

З характеристики засудженого вбачається, що утримуючись в державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» з 02.11.2018 характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувались. З 19.03.2019 відбував покарання в державній установі «Бучпнська виправна колонія (№85)», де характеризувався позитивно, мав одне заохочення, встановлений режим відбування покарання не порушував, стягнень не мав. 25.05.2020 був переведений до дільниці соціальної реабілітації при колонії, режим відбування покарання не порушував, стягнень не мав, мав одне заохочення. З 04.11.2020 відбуває покарання в державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)», де характеризується посередньо, встановлений режим відбування покарання не порушує, має одне заохочення, стягнень не має. Згідно наказу № 20 ПР від 11.05.2021 працевлаштований на банно-пральному комбінаті установи машиністом прання. Відношення до роботи задовільне. Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням завдяки контролю з боку працівників адміністрації. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими та адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Передбачені законом вимоги персоналу станови виконує під контролем. Своє спільне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі, ініціативи не проявляє. Дотримується вимог пожежної безпеки. Не приймає участі в роботі самодіяльних організацій, в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в реалізації програм диференційованого виховного впливу для засуджених.

Довідка про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого три рази застосовувалися заходи заохочення, а саме: 07.10.2019, 06.10.2020, 29.04.2021 за сумлінну поведінку та ставлення до праці; за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Стягнень не має.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_3 заохочення і відсутність стягнень не дають можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Відповідно до витягу з протоколу № 35 від 25.11.2020 комісією колонії було відмовлено в умовно-достроковому звільненні з місць позбавлення волі ОСОБА_3 у зв`язку з недостатнім ступенем виправлення. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.01.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 .

За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є особою раніше неодноразово судимою, при цьому до нього неодноразово застосовувались заохочувальні норми у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Так, ОСОБА_3 знову вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, покарання за яке відбуває на даний час.

Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положеньст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_3 є не обґрунтованим та є передчасним на даному етапі відбування покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 є особою раніше неодноразово (дев`ять разів) судимою, незважаючи на те, що до нього неодноразово застосовувалось умовно-дострокове звільнення, вчинив новий умисний тяжкий злочини проти власності, покарання за який відбуває на даний час, що свідчить про злочинне спрямування його особи та вперте небажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що ОСОБА_3 не довів своє виправлення, тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 08.07.2021 о 08-45 год.

Суддя ОСОБА_1