Справа № 442/6593/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/516/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 липня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 роки позбавлення волі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
В обґрунтування клопотання зазначив, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є недоцільним, оскільки, попри те, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 липня 2020 року пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення перекваліфіковано на ст. 118 КК України, тобто як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони. На зазначений вирок суду було подано апеляційні скарги адвокатом ОСОБА_8 та прокурором, за результатами їх розгляду 11 листопада 2020 року Львівським апеляційним судом винесено ухвалу про залишення вироку без змін. Стороною захисту та стороною обвинувачення подано касаційні скарги на ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року, за результати розгляду яких касаційну скаргу прокурора задоволено, а касаційну скаргу захисника задоволено частково, а оскаржуване рішення скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Звертає увагу на те, що сторона захисту наполягає на тому, що у діях ОСОБА_7 , відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ст. 118 КК України, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Вказує на те, що, після визначення нового складу суду в суді апеляційної інстанції, суддею-доповідачем у справі незаконно обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Покликається на невірність мотивів клопотання про обрання запобіжного заходу, поданого стороною обвинувачення. Зокрема, вказує на те, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення є надуманим та необґрунтованим.
Так, з часу досудового розслідування ОСОБА_7 свою причетність до злочину визнавав, однак свої дії пояснював самозахистом. При цьому обвинувачений місця злочину не покидав та викликав поліцію. Удар у скроню потерпілому відбувся у темний період доби, хаотично, що підтверджується відеозаписом з проведення слідчого експерименту. Даними судово-медичної експертизи підтверджено наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями нападників.
Таким чином ОСОБА_7 діяв не умисно, а в межах необхідної оборони.
Зазначає, що мотивація тримання обвинуваченого під вартою суперечить практиці ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Наголошує, що ОСОБА_7 повністю відбув покарання, призначене вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 липня 2020 року.
З огляду на наведене, вважає обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою занадто суворим.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання сторони захисту в повному обсязі та просили його задовольнити, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Як слідує із матеріалів провадження, стосовно ОСОБА_7 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 13 липня 2020 року ухвалено обвинувальний вирок з призначенням йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. Термін відбуття покарання визначено рахувати з часу затримання, тобто з 12 год. 50 хв. 24 червня 2019 року.
Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 26 травня 2021 року відкрито провадження за апеляційними скаргами прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 липня 2020 року.
Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 4 червня 2021 року задоволено клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 та обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 2 серпня 2021 року включно.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що стороною обвинувачення дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, однак такі вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 липня 2020 року перекваліфіковано на ст. 118 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі, яке ОСОБА_7 станом на 24 червня 2021 року фактично відбув.
Разом з тим, зазначений вирок суду першої інстанції не набрав законної сили,оскільки оскаржений в апеляційному порядку, однак не лише стороною захисту, а й прокурором, в апеляційній скарзі якого ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого шляхом визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначення йому покарання у вигляді 11 років позбавлення волі.
Окрім того, ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини, що позбавляє суд можливості, зокрема, визначити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Доводи захисника, викладені у клопотання про зміну запобіжного заходу, до уваги не беруться, оскільки такі стосуються обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, такі є предметом апеляційного розгляду та підлягають оцінці під час вирішення поданих апеляційних скарг, однак їм не може надаватись оцінка під час розгляду клопотання щодо зміни запобіжного заходу.
Таким чином, на час надходження матеріалів провадження до апеляційного суду, не має обґрунтованих підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти та зміни йому запобіжного заходу, оскільки ризики, встановлені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, тому в задоволенні клопотання його захисника слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 201, 331 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4