Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/266/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категоріяст.185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 червня 2021 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000725,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України строком на 60 днів, а саме з 03 год. 53 хв. 19 червня 2021 року до 03 год. 53 хв. 17 серпня 2021 року включно, з визначенням застави 68100 (шістдесят вісім тисяч сто ) гривень 00 копійок,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням, погодженим прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком на 60 (шістдесят) днів, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР № 0000725,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він в ніч на 19.06.2021 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_11 маючи умисел на вчинення корисливого злочину приїхали на легковому автомобілі марки ВАЗ 2109, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , до 5-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де помітили легковий автомобіль марки «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_12 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном з вказаного автомобіля, діючи умисно, спільно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 підійшли до автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , належного ОСОБА_12 , переконавшись, що їх дії не помітні та носять таємний характер, з кузову автомобіля демонтували та таємно викрали пару фар «Starlite Xenon Ballast Slim» та пошкодивши механізм замка моторного відділення відкрили капот, звідки таємно викрали акумуляторну батарею «Viking Silver 60 Ah». Після цього ОСОБА_8 із ОСОБА_11 , з місця події зникли, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 2000 гривень.
Крім того, в ніч на 19.06.2021 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 діючи умисно та повторно та за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_11 маючи умисел на вчинення корисливого злочину прибули до будинку АДРЕСА_2 , де помітили легковий автомобіль марки «ВАЗ 2106», з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_13 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на заволодіння майном з вказаного автомобіля, діючи умисно та повторно, спільно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 підійшли до автомобіля автомобіль марки «ВАЗ 2106», з реєстраційним номером НОМЕР_3 , належного ОСОБА_13 , переконавшись, що їх дії не помітні та носять таємний характер, пошкодивши механізм замка моторного відділення, відкрили капот, звідки таємно викрали акумуляторну батарею «Forse 6 СТ 60».
Після цього ОСОБА_8 із ОСОБА_11 , з місця події зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 у майнову шкоду на суму 1380 гривень.
Окрім цього, у нічний час 19.06.2021 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 діючи умисно та повторно та за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_11 маючи умисел на вчинення корисливого злочину прибули до будинку АДРЕСА_3 , де помітили легковий автомобіль марки «ВАЗ 21051», з реєстраційним номером НОМЕР_4 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_14 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на заволодіння майном з вказаного автомобіля, діючи умисно та повторно, спільно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 підійшли до автомобіля марки «ВАЗ 21051», з реєстраційним номером НОМЕР_4 , належного ОСОБА_14 , переконавшись, що їх дії не помітні та носять таємний характер пошкодивши механізм замка моторного відділення, відкрили капот, звідки таємно викрали акумуляторну батарею «Gigawatt 6 CT-60-L».
Після цього ОСОБА_8 із ОСОБА_11 , з місця події зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на суму 600 гривень.

Ухвалою слідчого судді стосовно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з визначенням застави 68100 (шістдесят вісім тисяч сто ) гривень 00 копійок.

Ухвала мотивована тим, що підозрюваний ОСОБА_8 є мешканцем м. Кривий Ріг, а тому, на думку слідчого судді, перебування його під дією домашнього арешту за місцем проживання у місті Кривий Ріг не сприятиме дієвості та ефективності кримінального провадження (зокрема, може перешкодити дотриманню строків вчинення слідчих та процесуальних дій, може призвести до затягування строків досудового розслідування), в якому йому оголошено підозру.
Застосування такого запобіжного заходу, як застава, не може бути визначено слідчим суддею в рамках даного клопотання, оскільки підозрюваний не має офіційного місця роботи та офіційного заробітку.
Особисте зобов`язання, як запобіжний захід, не забезпечить усунення встановлених слідчим суддею ризиків, зважаючи на встановлені в ході розгляду клопотання обставини.
В судовому засіданні в рамках розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 відмовився давати пояснення з приводу обставин кримінального правопорушення, посилаючись на ст. 63 Конституції України, що, звичайно, є його безумовним конституційним правом.
Однак, на даному етапі такі дії підозрюваного тлумачаться слідчим суддею, як певне небажання сприяти досудовому розслідуванню у кримінальному провадженню, що, в свою чергу, підвищує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Слідчий суддя також враховує, що у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, відсутнє офіційне місце роботи, що, в свою чергу, може свідчити про підсилення ризику вчинити нове кримінальне правопорушення, враховуючи відсутність доходу та той факт, що підозрюваний разом з іншою особою за декілька годин після приїзду до м. Олександрії вчинив серію аналогічних корисливих злочинів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою його підзахисному обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В клопотанні слідчого не наведено жодних доказів, які підтверджують наявність перелічених ризиків.

Крім цього, докази які б підтверджували вину його підзахисного також відсутні.

Заслухавши доповідача, захисника який підтримав апеляційну скаргу та просив обрати його підзахисному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід, саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,з таких підстав.

Заслухавши доповідача, захисника який підтримав апеляційну скаргу та просив обрати його підзахисному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід, саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого призначеного покарання ОСОБА_8 в подальшому та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

В суді апеляційної інстанції сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків.
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.

Також, ОСОБА_8 офіційно не працює, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення.

При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_8 зареєстрований та проживає за адресою за межами Кіровоградської області.
При цьому, колегія суддів враховує те, що причиною вчинення інкримінованого кримінального правопорушення стало відсутність грошових коштів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою,то такі доводи захисника на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Доводи апеляції захисника про те, що судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та офіційне місце реєстрації, колегією судді не можуть бути враховано, оскільки останній на даний час становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та з метою уникнення кримінальної відповідальності наявний ризик впливу на свідків та потерпілих.
З цих же підстав колегія суддів залишає без задоволення доводи захисника про недоведеність ризиків.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Таким чином підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Крім того, підозрюваний вину у скоєному визнав повністю, обґрунтованість підозри не заперечувалась стороною захисту.
До того ж слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в якому вона обвинувачується, а пред`явлена обвинувачення, є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування на початковому етапі досудового розслідування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їхніх показань; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України,а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 червня 2021 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 червня 2021 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000725,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України строком на 60 днів, а саме з 03 год. 53 хв. 19 червня 2021 року до 03 год. 53 хв. 17 серпня 2021 року включно, з визначенням застави 68100 (шістдесят вісім тисяч сто ) гривень 00 копійок, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4