Справа №766/4255/21
н/п 1-кс/766/2847/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

встановила:

19 березня 2021 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 із забороною в розпорядженні та користуванні.

Обґрунтуванні клопотання:

В ході досудового розслідування встановлено, наступне ЄО (6878) 17.03.2021 близько 08:30 год, біля буд. №133В, по вул. І. Кулика в м. Херсоні, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті дорожньо- транспортної пригоди ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження.

За вказаним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 18.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

17.03.2021 року проведено огляд місця біля буд. №133В, по вул. І. Кулика в м. Херсоні, під час вищезазначені автомобіль та свідоцтво вилучено.

Зазначений транспортний засіб транспортовано, для зберігання на територію майданчика тимчасового утримання авто, мото-транспорту розташованого за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 13.

Оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від вилученого транспортного засобу на Бериславському шосе, біля буд. №133В, по вул. І. Кулика в м. Херсоні, мають індивідуальні визначені ознаки, які стосуються та документально підтверджують належність кузова, двигуна (агрегатів) зазначеного вище транспортного засобу, то вважаються його складовими частинами та містять відомості про належність за відповідним правом вказаного автомобіля до його власника.

18.03.2021 року винесено постанову про визнання автомобіля HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , речовими доказами.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу:

- автомобіль HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

В даному випадку матеріальним об`єктом є автомобіль HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Згідно положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Мотивація суду:

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000133 від 18.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

17.03.2021 року під час огляду місця події біля буд. №133 В, по вул. І. Кулика в м. Херсоні було вилучено автомобіль HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 :

- автомобіль HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .

18.03.2021 року постановою слідчого зазначений вище транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано речовим доказом, у кримінальному провадженні № 0000133 від 18.03.2021 року.

Але, постанова слідчого про визнання речовим доказом абсолютно невмотивована, як того вимагається ст.110КПК України. У постанові жодним чином не зазначено яким критеріям речового доказу, визначеним статтею 98 КПК, відповідають вилучений транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, а постанова про визнання речовим доказом є єдиним документом, в якому слідчий повинен визначити критерії як речового доказу вилученого автомобіля.

Проте з урахуванням характеру злочину, слідчий суддя вважає, що на автомобілі могли зберегтися сліди внаслідок здійснення наїзду на пішохода, тобто слідові інформація про злочин, що може дати експерту можливість встановити причину ДТП чи інші обставини правопорушення, а відповідно такий висновок стане одним із доказів для встановлення винуватця ДТП.

Щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, то воно не містить жодних слідів злочину, оскільки кримінальну відповідальність несе водій, який допустив порушення правил дорожнього руху на конкретному автомобілі, який вилучено.

З урахуванням викладеного арешту підлягає тільки вилучений автомобіль.

Слідчий у клопотанні просить заборонити власнику майна розпоряджатися будь-яким чином майном та користуватися ним.

Заборона користування та розпорядження рухомим майном є забезпечення неможливості особі, у власності якого перебуває майно, його передачі, відчуження.

Накладенням арешту шляхом заборони розпорядження та користування цим майном, є допустимим та співрозмірним обмеженням під час кримінального провадження.

За викладених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає частковому задоволенню з метою збереження транспортного засобу як речового доказу для проведення необхідних експертиз, убезпечення знищення можливої слідової інформації вчинення кримінального правопорушення, що може завадити об`єктивному проведенню експертного дослідження.
Суд роз`яснює, що сторони кримінального провадження після того, як буде забезпечена мета, для досягнення якої накладається арешт (проведення експертизи тощо) мають право звернутися із клопотанням про скасування арешту майна.
Майно, в арешті якого відмовлено, підлягає поверненню особі, в якої таке майно було вилучено.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, суддя

постановила :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною в розпорядженні та користуванні ним.

Відмовити слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1