Справа № 278/204/21
Провадження №1-кп/278/18/21
В И Р О К
іменем України

25 лютого 2021 року, Житомирський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
потерпілого: ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000724 від 26 жовтня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка, Житомирського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2020 року о 16 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «VOLVO ХС70» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належать ОСОБА_7 , рухався ним на 1 км. + 527,6 м., по під`їзній дорозі до автодороги Київ-Чоп, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку, в с.Глибочиця Житомирського району, Житомирської області у напрямку м.Житомира.

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом по крайній лівій смузі для руху вказаної дороги по прямій горизонтальній асфальтованій ділянці дороги, яка перебувала в сухому стані, у світлу пору доби, в задовільних умовах дорожнього руху, в умовах достатньої видимості, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_4 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог пунктів 1.5, 1.7, 2.3(б), 2.3(д), 12.3, 12.4, 12,9(б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі за текстом цих же Правил), рухався у населеному пункті із перевищенням допустимої швидкості, при цьому не будучи особливо уважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як пішоходи, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, створив загрозу безпеці дорожнього руху, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити з робочого місця водія автомобіля, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1, ігноруючи дорожній знак 5.35.1 «Пішохідний перехід», негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, натомість продовжив рух прямо, внаслідок чого передньою лівою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину в межах нерегульованого пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу, з подальшим відкиданням тіла на дорожнє покриття.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ран та саден обличчя, синця шиї, значної рани волосистої частини голови з повним руйнуванням головного мозку, перелом хребта в шийному, грудному, поперековому відділах з пошкодженням спинного мозку, множинні переломи всіх ребер справа розрив серцевої сорочки та серця, розрив аорти, крововиливи в прикореневих ділянках легень з поодинокими розривами плеври та двобічним гемотораксом, розриви печінки з гемоперитонеумом, багатоуламковий перелом правої лопатки, багатоуламковий перелом кісток тазу (більше зліва), переломо-вивих правого ліктьового суглобу, перелом правого стегна в нижній частині з пошкодженням капсули суглобу, переломо-вивих правого гомілково-ступневого суглобу із зміщенням, а також садна та синці тулуба, синці верхніх кінцівок, рана правого стегна, синці правої гомілки. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5, 1.7, 2.3(б), 2.3(д), 12.3, 12.4, 12.9(б) та 18.1, дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід», дорожньої розмітки 1.14.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001року знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

21 січня 2021 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000724 від 26 жовтня 2020 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор, обвинувачений та його захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобом строком на один рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочині та просив суд затвердити вказану угоду з прокурором, призначивши узгоджену йому міру покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник у судовому засіданні також просив затвердити дану угоду, оскільки вона повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В судовому засіданні потерпілий не заперечував проти затвердження угоди, оскільки вважає ОСОБА_4 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, матеріальних претензій до останнього не має.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 з настанням смерті, а тому його дії кваліфікує в межах пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України. За вчинення даного злочину обвинуваченому необхідно призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобом строком на один рік.

Разом з тим, ураховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше не судимим, має постійне місце проживання, позитивні характеристики з місця проживання, його критичне ставлення до скоєного злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілого, позицію прокурора про можливість виправлення останнього без ізоляції його від суспільства, суд вважає, що обвинуваченого можливо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням експертиз у загальному розмірі 2615 гривень 20 копійок.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити у кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000724 від 26 жовтня 2020 року угоду про визнання винуватості від 21 січня 2021 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 січня 2021 року покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 (двадцять) копійок витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Арешт накладений ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 27 жовтня 2020 року на автомобіль «VOLVO ХС70» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази, а саме: автомобіль «VOLVO ХС70» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання ТЗ УЛМТЗ ГУНП в Житомирській області повернути власнику; уламки пластику автомобіля, що поміщені до спецпакету №SND 4025691 знищити; одяг загиблого ОСОБА_8 , що поміщені в спецпакети №SND 4025689 та №EХP0415271 знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1