№ 1-кп/760/1741/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді- ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження , що зареєстроване в ЄРДР за № 0000401 від 20.08.2020 р. по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця Житомирської області, Радомишльського району,

село Новосілки, українця,громадянина України, освіта середня ,

зареєстрований та проживає в

АДРЕСА_1 , не судимого ,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України ,-

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

03.08.2020 року біля 15 г.10 хв. обвинувачений ОСОБА_5 ,керуючи технічно справним маршрутним таксі «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 здійснював посадку пасажирів на зупинці громадського транспорту «Центральний залізничний вокзал», що за адресою:м. Київ, площа Вокзальна,1.

Одночасно до вищевказаного маршрутного таксі здійснювала посадку пасажир ОСОБА_6 ,яка встигла ступити на першу сходинку передніх пасажирських дверцят транспортного засобу,однак не потрапила до середини салону автомобіля.

Разом з тим, водій ОСОБА_5 , не переконавшись перед початком руху,що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,а також нехтуючи забороною починати рух до повного зачинення дверей,в порушення вимог п.п.10.1,21.4 ПДР України,розпочав рух транспортного засобу,у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_6 випала з автомобіля на прохідну частину ,зазнавши середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до судово-медичного експертного дослідження КМБ СМЕ потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої травми грудної клітки: перелом 3,4,5,6 ребер справа, гемо пневмоторакс справа (наявність в плевральній порожнині до 150 мл. крові та повітря), підшкірна емфізема справа.

Авто-технічним дослідженням № СЕ-19/111-20/59280-ІТвід 23.12.2020 встановлено,що з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1,21.4 ПДР України, яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Згідно вимог ПДР України ,зокрема п.10.1 перед початком руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху; п.21.4 водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним повністю і фактичні обставини вчиненого не оспорював.

Пояснив суду, що дійсно 03.08.2020 р. біля 15 г.10 хв. знаходився на зупинці громадського транспорту «Центральний залізничний вокзал», в якості водія маршрутного таксі марки «Богдан» , д.н.з. НОМЕР_1 ,де здійснював посадку пасажирів.

Однак був недостатньо уважним, не побачив,що пасажир ОСОБА_6 не зайшла повністю до салону, та зрушив з місця, в результаті чого потерпіла випала з автомобіля та отримала тілесні ушкодження. Він розкаявся у вчиненому ,відшкодував шкоду потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_6 в суді надала аналогічні показання щодо отримання нею тілесних ушкоджень. Підтвердила,що цивільного позову не заявляє, обвинувачений добровільно відшкодував їй збитки.

Згідно ст.349 ч.3 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та потерпілої.

Таким чином, суд приходить до висновку про те , що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив дії, що виразились у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинили потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Його дії суд вважає необхідним кваліфікувати за ст. 286 ч. 1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесений до нетяжких, особу обвинуваченого та вважає,що він заслуговує на покарання у вигляді штрафу.

Крім того ,враховуючи обставини ,що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме перше притягнення до кримінальної відповідальності, розкаяння у вчиненому, те що він є учасником бойових дій, повністю відшкодував потерпілій збитки , суд вважає можливим на підставі ст.69 КК України призначити штраф у розмірі нижче найнижчої межі,ніж це передбачено санкцією ст. 286 ч. 1 КК України .

Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України ,суд-

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ст. 286 ч.1 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави ,що становить 3400 гривень.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 1634,50 грн. за проведення авто технічної експертизи .

Вирок може бути оскаржено до Київського Апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Суддя: