Справа № 159/6268/20
Провадження № 1-кп/159/163/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000398 від 27 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Датинь Ратнівського району Волинської області, українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що має судимість: 10 листопада 2020 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту, за що судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 України,

в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 , 22.10.2020 року, близько 10 год.00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту, умисно взяв двома руками за кисті рук ОСОБА_5 та викручував їх за спину останньої, умисно наніс своїй колишній дружині один удар кулаком правої руки в ділянку щелепи та один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока, шарпав обома руками за волосся та долонею лівої руки штовхнув потерпілу в ділянку грудей, від чого остання впала спиною на емальовану каструлю. В ході вчинених дій ОСОБА_4 , громадянці ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої орбітальної ділянки, гематоми нижньої щелепи зліва, що згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та синець грудної клітки зліва, сивець 1 п`ясного - фалангового суглобу правої кисті, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, що виразились у завданні потерпілій ОСОБА_5 , умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

Будучи допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у скоєні вказаного правопорушення не визнав та по суті пред`явленого йому обвинувачення показав, що з колишньою дружиною проживають разом, однак перебувають в неприязних стосунках через часті конфлікти на побутовому ґрунті. 22.10.2020 року, вранці, він перебував в будинку, дивлячись телевізор, а можливо дрімав. Приблизно о 10 годині в будинок забігла потерпіла, яка перебувала в збудженому стані, знервовано кричала, при цьому обвинувачувала його в крадіжці її грошових коштів, які вона заховала, та почала простягувати до нього руки.

Оскільки він ніяких грошей не викрадав та зважаючи на поведінку ОСОБА_5 , він змушений був відштовхувати її від себе, в результаті чого вона відступила крок назад і сіла на каструлю, після чого впала.

Він, в цей час, пішов шукати гроші і не знайшовши їх деякий час курив, а коли знову зайшов в кімнату то побачив потерпілу, яка лежала на підлозі. Чому вона впала йому не відомо, можливо із-за хвороби, оскільки були неодноразові випадки, коли ОСОБА_5 падала на подвір`ї та вулиці села.

Тоді він підняв потерпілу та надав їй відповідну допомогу, посадивши на ліжко. На цьому конфлікт було вичерпано.

Вважає, що виявлені на тілі тілесні ушкодження утворились від її падіння, оскільки він особисто ніяких ударів по тілу потерпілої не наносив. Не виключає, що синці могли утворитись не в час який зазначений в обвинувачені.

Вважає, що показання потерпілої є неправдивими, які переслідують мету позбавити його житла.

Незважаючи на невизнання своєї винуватості в скоєнні інкримінованого обвинуваченому проступку, його вина повністю доводиться зібраними по справі та дослідженими доказами.

Витягом з ЄРДР від 27.10.2020 року, підтвердженого початок дізнання по факту скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України 22.10.2020 року.

Про звернення потерпілої в правоохоронні органи з приводу заподіяння їй ОСОБА_4 умисних тілесних ушкоджень, свідчать її заяви в місцеву прокуратуру та у відділ поліції.

За висновком судово-медичної експертизи потерпілій були завдані легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді гематоми правої орбітальної ділянки, гематоми нижньої щелепи зліва, а також синці грудної клітини зліва, синці 1 п`ясного фалангового суглобу правої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Цим же висновком констатовано, що по тілу потерпілої було нанесено не менше шести ударів.

Вищевказані тілесні ушкодження утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту не могли, а могли утворитись від дії тупого твердого предмету, можливо кулаками в час вказаний потерпілою.

Показаннями потерпілої, яка в ході судового розгляду категорично і однозначно ствердила, що 20.10.2020 року, вранці вона виявила крадіжку грошей, які заховала. Знаючи, що їх викрав обвинувачений вона повідомила його про це. Тоді він у відповідь схвативши її за кисті рук почав їх викручувати, в подальшому наніс умисно удар кулаком в ділянку щелепи і один удар в ділянку правого ока. Крім того, шарпав руками за волосся, штовхав її в ділянку грудей від чого вона впала спиною на емальовану каструлю.

Ствердила, що виявлені на її тілі тілесні ушкодження були спричиненні саме обвинуваченим, внаслідок умисного застосування фізичного насильства.

В ході слідчого експерименту потерпіла показала і розказала про обставини нанесення їй обвинуваченим ударів по тілу, продемонструвавши механізм їх нанесення.

Показання потерпілої дані в судовому засіданні повністю співпадають з фактичними даними, які встановлені в ході слідчого експерименту.

Даючи аналіз наведеним вище доказам в їх сукупності, які співвідносяться між собою, не є суперечливими, підтверджують один одного, суд приходить до однозначного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та вірну кваліфікацію дій обвинуваченого в ході дізнання за вказаним законом.

Твердження обвинуваченого, що він будь-яких ударів по тілу потерпілої не наносив, а вони могли утворитись від падіння є необґрунтованими і такими, що не відповідають встановленим фактичним обставинам по справі та спростовані повністю, як показаннями потерпілої так і висновком судово-медичної експертизи, які будь-яких сумнівів в їх об`єктивності не викликають.

З цих підстав суд, вважає, показання обвинуваченого не правдивими і такими, що надані суду з єдиною метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.
До обтяжуючої покарання обставини суд, відносить скоєння кримінального правопорушення відносно колишнього подружжя. Пом`якшуючих покарання обставин суд, не вбачає.

Визначаючи вид та розмір покарання суд враховує також, характеристику на обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, ставлення до скоєного і позицію потерпілої щодо призначення більш суворого покарання, а також його стан здоров`я.

Покарання у виді арешту на переконання суду, буде виваженим достатнім та справедливим, і відповідати встановленим фактичним обставинам по справі.

Призначення іншого виду покарання суд, не вбачає, з наведених підстав.

Вироком Ковельського міськрайонного суду від 10 листопада 2020 року ОСОБА_4 засуджено до ч.1 ст.185 КК України до двох місяців арешту, який виконується з 30.12.2020 року, а тому остаточне покарання підлягає обранню з врахуванням даного вироку. Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати за проведення експертиз та речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за даним вироком та за вироком Ковельського міськрайонного суду від 10 листопада 2020 року остаточно визначити покарання у виді чотирьох місяців арешту.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбування покарання відбуте частково за вироком Ковельського міськрайонного суду від 10 листопада 2020 року у виді арешту з 30.12.2020 року по 19.02.2021 року включно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1