Справа № 202/4516/21
Провадження № 1-кс/202/3819/2021
У Х В А Л А
Іменем України
30 липня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000868 від 23.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000868 від 23.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2020 року накладено арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 412 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 та відповідно до довіреності від 20.11.2015 року ОСОБА_3 має право користування та розпорядження вказаним автомобілем. На теперішній час у кримінальному провадженні проведено слідчий експеримент та відтворено обставини події вчинення дорожньо-транспортної пригоди, слідчим призначено експертизу технічного стану транспортного засобу. При цьому, ані власник автомобіля, ані користувач ОСОБА_3 не мають відношення до вчинення злочину. Крім того, з часу дорожньо-транспортної пригоди минуло більше 7 місяців, автомобіль знаходиться на відкритому майданчику тимчасового утримання транспортних засобів та кожен день псується та втрачає здатність для подальшого його експлуатування, у зв`язку з чим заявник вважає, що на сьогоднішній день існують підстави для скасування арешту.
Заявник просив скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 412 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також зобов`язати слідчого повернути даний автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_3 під розписку із забороною розпоряджатись до прийняття остаточного рішення по справі.
Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав .

Слідчий у судовому засіданні просив вирішити питання на розсуд суду, зазначивши, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, на теперішній час він оглянутий, але не всі призначені експертизи проведені.

Вислухавши заявника, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000868 від 23.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2020 року на підставі клопотання прокурора, накладено арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 412 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.
Відповідно до Довіреності від 20.11.2015 року, посвідченої 04.12.2015 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області за реєстровим номером 2384, ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатися транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER 412 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Враховуючи, що обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для скасування арешту майна покладено на осіб, які звертаються з цим клопотанням, вони повинні обґрунтувати необхідність скасування арешту майна.
З огляду на зазначене, вважаю, що клопотання ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки заявником не представлено доказів того, що на теперішній час відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження. На час розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0000868 від 23.11.2020 року призначені судові експертизи, які не завершені до теперішнього часу, а збереження речового доказу на даному етапі досудового розслідування необхідне для забезпечення кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000868 від 23.11.2020 року задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 171, 174, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000868 від 23.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2020 року на вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 412D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1