Справа № 298/86/20 Провадження № 1-кп/304/85/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
її представника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання захисника ОСОБА_8 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 27 жовтня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка Мартукського району Актюбинської області Республіки Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 , фактично зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з початковою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого (має на утриманні малолітню дитину), громадянина України, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1, 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Перечинського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000398 від 27 жовтня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1, 2 ст.286 КК України.

До початку судового засідання адвокат ОСОБА_8 подав в інтересах ОСОБА_7 клопотання про скасування арешту майна, в якому просив скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року на майно, а саме автомобіль марки «ВАЗ 21103», р/н НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 та довіреність на право користування автомобілем ННЕ 957093. Зазначає, що у судовому засіданні вже були досліджені усі докази, зібрані у рамках вказаного провадження, в той час як автомобіль належить ОСОБА_9 , яким за дорученням користується ОСОБА_7 . Однак внаслідок накладення арешту на автомобіль ОСОБА_7 позбавлений можливості користуватися ним та обмежений у своїх правах, що не відповідає вимогам КПК України. Захисник, посилаючись на норми кримінального процесуального закону, вважає, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, а тому просить задовольнити його клопотання.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник клопотання підтримали та просили таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення вказаного клопотання не заперечив, зазначивши, що потреба у арешті зазначеного у клопотанні майна на даний час відпала. Його позицію підтримали також і потерпілі та представник ОСОБА_5 .

Суд, з`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також необхідні для його вирішення матеріали кримінального провадження, приходить до такого.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року у кримінальному провадженні №0000398 від 27 жовтня 2019 року накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21103», р/н НОМЕР_1 , яким на підставі доручення керував ОСОБА_7 , та на документи на вказаний автомобіль Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 та довіреність на право користування автомобілем ННЕ 957093.

В той же час як вбачається з позиції сторони обвинувачення, у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, на даний час потреба відпала.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Виходячи із встановлених у судовому засіданні обставин, оскільки застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту транспортного засобу обвинуваченого ОСОБА_7 та документів на право користування таким вже не забезпечує досягнення мети кримінального провадження, а навпаки порушує право законного користувача на вільне володіння, користування та розпорядження ним.

Європейський Суд з прав людини нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

За наведених обставин та виходячи із фактичних даних, наявних у матеріалах клопотання, враховуючи позицію сторони обвинувачення, у відповідності до ч. 2 ст. 174 КПК України, суд вбачає підстави для скасування раніше накладеного арешту у вказаному кримінальному провадженні, оскільки у подальшому його застосуванні відпала потреба.

В той же час вимога адвоката ОСОБА_8 щодо передачі арештованого майна ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, адже такий обов`язок безпосередньо виникає у результаті скасування арешту майна, і тому не повинен окремо визначатися судом.

Керуючись ст. 174, 175, 315-316, 369 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року, на автомобіль марки «ВАЗ 21103», р/н НОМЕР_1 , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 та довіреність на право користування автомобілем ННЕ 957093 скасувати.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1