Справа № 930/2697/20
Провадження № 1-кп/930/244/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2021 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 15.09.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в с. Слобода Немирівського району, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України ,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 12.09.2020 близько 15:00 год. увійшла до свого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де у одній із кімнат на ліжку побачила свого чоловіка ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим між ними виникла словесна сварка.
Під час даної сварки, ОСОБА_3 побачила на ліжку біля чоловіка полімерну пляшку з прозорою рідиною, усвідомлюючи, що даною рідиною являється алкоголь, тобто легкозаймиста речовина, умисно вилила вміст вказаної пляшки на верхній одяг ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_3 не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, проте маючи можливість їх передбачити, з метою налякати ОСОБА_5 взяла до рук сірники та запалила один із них. У подальшому, ОСОБА_3 діючи необережно, із злочинною недбалістю, не маючи наміру заподіяти тяжкі тілесні ушкодження, впустила запалений сірник, який впав у область грудей ОСОБА_5 у результаті чого одяг останнього спалахнув.
У результаті необережних неправомірних дій з боку, ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді опіків голови, шиї, передньої поверхні грудної клітки та черевної стінки, верхніх кінцівок ІІ-ІІІ ступеня, які займають більше 40 % поверхні усього тіла, які ускладнились опіковою хворобою та опіковим шоком, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 159 від 25.11.2020, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, згідно «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.1.3.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у пред`явленому її обвинуваченні визнала повністю, у скоєному щиро кається та суду пояснила, що вона дійсно вчинила злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме під час даної сварки вона побачила на ліжку біля чоловіка полімерну пляшку з прозорою рідиною, усвідомлюючи, що даною рідиною являється алкоголь, тобто легкозаймиста речовина, умисно вилила вміст вказаної пляшки на верхній одяг ОСОБА_5 . Після чого вона не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, проте маючи можливість їх передбачити, з метою налякати ОСОБА_5 взяла до рук сірники та запалила один із них. У подальшому впустила запалений сірник, який впав у область грудей ОСОБА_5 у результаті чого одяг останнього спалахнув.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, покарання призначити на розсуд суду.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини в обсязі пред`явленого її обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміла зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, її дії підлягають кваліфікації за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини при яких було вчинено правопорушення та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка повністю визнала свою вину, щиро розкаялася у вчиненому, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, раніше не судима, характеризується задовільно, відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 , можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням її від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374, 377 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України та призначити її покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на засуджену ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та направити обвинуваченому.

Суддя Немирівського
районного суду: ОСОБА_1