УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

Справа № 509/2555/19

Номер провадження 1-кп/495/19/2021

10 лютого 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі

головуючого судді доповідача ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

провівши у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області судове засідання по обвинувальному акту, внесеного до ЄРДР за № 0002459, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8

потерпілий ОСОБА_9

представник потерпілих захисник ОСОБА_10

обвинувачений ОСОБА_7

захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічним позбавленням волі, у зв`язку з чим він може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Потерпілий ОСОБА_9 та представник потерпілих захисник ОСОБА_10 підтримали клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Звернув увагу на те, що стороною обвинувачення не надано жодного належного доказу існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Пояснив, його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, а саме постійне місце проживання та родину. Його підзахисний вже тривалий час перебуває під вартою, а справа по суті не слухається. Звернув увагу на те, що 27.05.2019 року його підзахисний, перебуваючи на волі, добровільно з`явився до суду на підготовче засідання, де йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У розумінні практики ЄСПЧ його підзахисний відбуває покарання без ухвалення вироку, що є грубим порушенням його прав. Просив змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби.

Захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 підтримав позицію захисника ОСОБА_11 та також звернув увагу на те, що прокурором порушено право на захист, а саме не надано стороні захистку клопотання про продовження міри запобіжного заходу. Просив змінити запобіжний захід його підзахисному на домашній арешт у нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію своїх захисників та також заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Пояснив, що винним себе не вважає, та прагне довести свою невинуватість. Просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.
Відповідно до ст. 383 ч.3 КПК України усі питання, пов`язанні з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою ст. 331 КПК України, судді і присяжні вирішують спільно.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, враховуючи його вік та задовільний стан здоров`я, а саме відсутність у розпорядженні суду медичних документів, з яких вбачається про неможливість перебування обвинуваченого під вартою, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він має постійне місце проживання на території смт. Сергіївка, враховуючи розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується обвинувачений, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілі, свідки, те, що обвинувачений проживає у одному населеному пункті з потерпілими, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372, 383, 392-395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор», строком на 60 днів який діє включно по 10.04.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1