ВИРОК
іменем України
29 березня 2021 рокуСправа №451/1159/19
Провадження № 1-кп/451/82/21

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000260 від 13.08.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Криве Радехівського району Львівської області, громадянки України, українки, безробітної, не адвокат, не нотаріус та не депутат, освіта неповна середня, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 13.08.2019 року, близько 12:20 годині перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , побачила жіночу сумку, яка належить ОСОБА_6 та яка висіла без нагляду на одному із ящиків з одягом, в подальшому шляхом вільного доступу, таємно та з корисливих мотивів вчинила крадіжку даної жіночої сумки, торгівельної марки «Mango» в якій знаходився гаманець, торгівельної марки Conti Osvaldo з вмістом 120 гривень, 50 євро, що відповідно до курсу НБУ становить 1390 гривень, банківська картка «Santander», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , обернувши їх на власну користь, завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 2290 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дала показання, що вона дійсно на початку серпня 2019 року, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » побачила сумку, яка їй сподобалась, взяла її і привезла додому. Через деякий час слідчий вилучив сумку, в якій знаходилися всі речі, вона все повернула. У неї було дуже важке матеріальне становище через операції чоловіка, щиро розкаялася у вчиненому, пообіцяла, що такий випадок нею більше не повториться, шкода відшкодована потерпілій шляхом повернення викраденого.

Потерпіла ОСОБА_6 подала суду заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченої не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду (а.с.17).

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, яка обтяжує покарання обвинуваченої у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинувачену суд бере до уваги, щовона раніше не судима та відшкодовання коди потерпілій шляхом повернення викраденого.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.185 КК Україниу виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним новихкримінальних правопорушень.

Водночас, такий вид покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч.1 ст.185 КК України в редакції чинній на момент вчинення нею кримінального правопорушення ( серпень 2019 року).

Так, відповідно до ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Беручи до уваги те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за №2617-VІІІ, який набрав чинності 01.07.2020 року, була посилена кримінальна відповідальність санкції ч.1 ст.185 КК України, тому в силу положень ч.2 ст.5 КК України вказаний Закон не має зворотної дії в часі, а тому застосуванню підлягає закон про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення кримінального проступку обвинуваченою ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст.100,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: жіночу сумку, торгівельної марки «Mango»; гаманець, торгівельної марки «Conti Osvaldo», 120 гривень та 50 євро, банківську картку «Santander», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , які передані їй на зберігання останній залишити у користуванні ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1 .

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 29 березня 2021 року.