Справа №478/256/21 пров. №1-в/478/88/2021
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
01 березня 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, засудженого 24.06.2015 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.2 ст.121, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, початок строку: 11.04.2015 року; кінець строку: 25.12.2021 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
19 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в якому посилаючись на те, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просить застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просив задовольнити клопотання.
На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Згідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення (крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до положень ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.06.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.121, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років (а.с.9-11).
Відповідно до ст.12 КК України вказані злочини за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії тяжких злочинів.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 10.02.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.04.2015 року по 28.07.2015 року за правилами, визначеними абзацом першим ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (арк.особ.спр.21, частина І).
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 10.08.2015 року.
Згідно довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 12.02.2021 року (а.с.4) засуджений ОСОБА_5 має 2 заохочення (подяку від 16.10.2020 року (арк.особ.спр.53), подяку від 25.01.2021 року, та мав 1 стягнення (догану від 09.02.2018 року (арк.особ.спр.20)), яке погашено у встановленому законом порядку.
Відповідно до характеристики від 12.02.2021 року, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», засуджений ОСОБА_5 перебуваючи в СІЗО м. Миколаїв порушення встановленого режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Прибувши 10.08.2015 року до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №6 та не працевлаштований каменотесом до промислової зони установи у зв`язку з пенсійним віком, але постійно приймає участь роботах по благоустрою установи виконання покарань, до роботи ставиться позитивно, приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд використовуючи їх тільки за призначенням, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, за що має заохочення. Режим утримання порушував, але після проведеної з ним роботи виховного та психокорекційного впливу змінив свої погляди. Стягнення було погашено у встановленому законом порядку. У скоєному злочині розкаюється повністю, міру призначеного судом покарання вважає справедливою. У відносинах з представниками адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги без контролю. На профілактичному обліку не перебуває. Загальноосвітній рівень підвищує, на заходи виховного впливу реагує добре, завжди робить для себе правильні висновки. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Правова освіта» та «Духовне відродження». У колективі засуджених щирий, не брехливий. Зв`язки з родичами підтримує шляхом листування, отримання посилок та передач. Зовні завжди охайний, вимог санітарії та гігієни дотримується, свідомо утримує в чистоті і порядку своє спальне місце та при ліжкову тумбочку. Після звільнення має намір повернутися за місцем проживання (а.с.3).
Станом на 01.03.2021 року засуджений фактично відбув визначені п.2 ч.3 ст.81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (4 роки 3 місяці), невідбута частина якого складає: 9 місяців і 24 дні.
Відповідно до п.2 Постанови ПВС України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбуванні покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, враховуючи поведінку засудженого ОСОБА_5 , який відповідно до матеріалів особової справи, а саме характеристики від 12.02.2021 року за період відбуття покарання в установі виконання покарання характеризується позитивно, у скоєному злочині розкаюється, усвідомив тяжкість та суспільну небезпечність скоєного злочину, підтримує зв`язок з рідними, маються підстави для застосування стосовно засудженого ОСОБА_5 , який своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд
П о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - задовольнити.
ОСОБА_5 , засудженого 24.06.2015 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 9 місяців і 24 дні.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1