Справа № 461/9951/20
Провадження № 1-кс/461/2665/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 01.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0003941 від 30.08.2018 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Галицького районного суду м.Львова зі скаргою на постанову слідчого від 01.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0003941 від 30.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, в якій просить скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого зробити відповідні запити. В обґрунтування поданої скарги вказує на те, що 27.09.2020 року звернулась у Львівську місцеву прокуратуру №1 щодо бездіяльності слідчого по даній справі, зокрема, зазначила, що не зроблено запиту в Майкрософт згідно листа кіберполіції в центральний офіс в США для з`ясування ІР-адрес тих засобів, з яких здійснювались шахрайські дії, не зроблено запиту в компанію Western Union щодо паспортних даних отримувача ОСОБА_4 , не проведено жодних дій щодо брокерської компанії Tix Fx. 13.11.2020 року на вказане звернення, ОСОБА_3 отримала відповідь про закриття кримінального провадження 01.09.2020 року на підставі абз.14 ч.1 ст.284 КПК України. Відтак, просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 до судового засідання скерувала на адресу суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити, з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів скарги, Галицьким відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0003941 від 30.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України.

З листа Керівника Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_5 №(14-39) 91-19 від 15.10.2020 року вбачається, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні №0003941 від 30.08.2018 року завершено прийняттям слідчим 01.09.2020 року на підставі абзацу 14 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, постанови про його закриття. Крім того, роз`яснено право на звернення зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в порядку ст.ст.303-306 КПК України.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження, дослідження і оцінки слідчим, прокурором доказів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Будучи зобов`язаним забезпечити ефективне досудове розслідування, орган досудового розслідування впродовж строку, передбаченого абзацом 2 ч.1 ст.219 КПК України, має встановити, чи була подія кримінального правопорушення, а також у разі відсутності такої або виявлення інших підстав для закриття провадження - прийняти відповідне рішення.

Вимоги ст.ст.219, 284 КПК України обумовлені необхідністю додержання під час досудового розслідування розумних строків проведення процесуальних дій, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим не прийняті усі передбачені законом заходи для проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження.
Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Згідно зі ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003941 від 30.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, слідчим у судове засідання не представлені. Крім того, слідчий та прокурор в судове засідання не прибули та не спростували доводів скарги.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність викладеного в постанові слідчого висновку, поверхневе досудове розслідування, поверхневу перевірку доводів, зазначених в заяві та не прийняття усіх передбачених законом заходів для проведення всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, а тому, вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст.ст.2, 284 КПК України, в зв`язку з чим, постанова підлягає скасуванню.

Розглядаючи вимогу скарги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого зробити відповідні запити, слідчий суддя зазначає, що вказані повноваження у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування у слідчого судді відсутні, оскільки це входить в повноваження слідчого та прокурора. Прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування належить виключно до компетенції органу досудового розслідування, а не слідчого судді. Крім того, втручання суду в діяльність органів досудового розслідування суперечить ст.19 Конституції України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Постанову слідчого Галицького ВП ГУНП у Львівській області від 01.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0003941 від 30.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України - скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1