Справа №: 671/454/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Волочиськ кримінальне провадження № 0000276 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ, Хмельницької області, українця, громадянина Російської Федерації, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2020 року близько 09 години 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ВАЗ моделі 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , в світлу пору доби, рухаючись другорядною автодорогою 0230302 сполученням «Волочиськ Соломна через Федірки», зі сторони м. Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області в напрямку до с. Копачівка Хмельницького району Хмельницької області (Волочиська міська ОТГ), наближаючись до нерегульованого перехрестя із головною автодорогою М-12 сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка», виконуючи вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), зупинив керований ним автомобіль марки ВАЗ моделі 21099 д.н.з. НОМЕР_1 перед головною автодорогою М-12 сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка», надаючи перевагу в русі транспортним засобам, які рухалися по вказаній головній автодорозі.
В подальшому, водій ОСОБА_5 , не дотримуючись вимог п.п. 1.3., 1.5., 2.3. (б, д) ПДР був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю і здоров`ю учасникам дорожнього руху та іншим особам. Так, водій ОСОБА_5 , будучи неуважним, не помітив, як по головній автодорозі М-12 сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка» зі сторони м. Тернополя в напрямку м. Хмельницького рухається у правій смузі руху автомобіль марки ВАЗ моделі 21053, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , діючи з необережності, відновив рух за кермом автомобіля марки ВАЗ моделі 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух до перехрестя, для подальшого його перетинання в напрямку с. Копачівка Хмельницького району Хмельницької області (Волочиська міська ОТГ), при цьому грубо порушив вимоги п. 10.1. ПДР, оскільки перед початком відновлення руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Надалі, водій ОСОБА_5 , не відмовився від виконання маневру в обраний момент, грубо порушуючи вимоги п.п. 16.3., 16.11, та вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» ПДР, не зупинив керований ним транспортний засіб перед краєм перехрещення проїзної частини головної автомобільної дороги М-12 сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка», щоб надати перевагу в русі автомобілю марки ВАЗ моделі 21053, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який наближався до вказаного перехрещення проїзних частин по головній автодорозі, продовжив рух далі, рухаючись в напрямку с. Копачівка Хмельницького району Хмельницької області (Волочиська міська ОТГ), здійснивши при цьому виїзд керованим ним автомобілем на перехрестя.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 вищевказаних вимог ПДР, відбулося перехресне зіткнення між передньою лівою кутовою частиною автомобіля марки ВАЗ моделі 21053, д.н.з. НОМЕР_2 із правою передньою частиною автомобіля марки ВАЗ моделі 21099, д.н.з. НОМЕР_1 .
Внаслідок вказаної ДТП потерпілий ОСОБА_4 , який керував автомобілем марки ВАЗ моделі 21053, д.н.з. НОМЕР_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів 5-6-го ребер зліва по передній підпахвинній лінії, 7-го ребра зліва по середній підпахвинній лінії та 8, 9-го ребер зліва по лопатковій лінії, з розвитком підшкірної емфіземи зліва та лівобічного гідропневмотораксу, які згідно із висновком судово-медичної експертизи № 5 від 29.01.2021 за своїм характером являються тяжкими тілесними ушкодженнями, як такі, що є небезпечними для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу могли спричинити загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю та тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці голови та на кистях рук, які згідно із цим же висновком експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. (б, д), 10.1., 16.3., 16.11. ПДР та не дотримався вимог дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» ПДР, зміст яких полягає в наступному:
1. Загальні положення.
п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цих правил, а також бути взаємно ввічливими.
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
10. Початок руху та зміна його напрямку.
п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
п. 16.3. У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
п. 16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Дорожній знак 2.1. «Дати дорогу» - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.3., 1.5., 2.3. (б, д), 10.1., 16.3., 16.11. ПДР та недотримання ним вимог дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками отриманням потерпілим ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю. Суду дав показання, згідно з яких він 07 грудня 2020 року близько 09 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099 рухаючись другорядною дорогою зі сторони м. Волочиськ до с. Копачівка, не був уважним і виїхав на перехрещення проїзної частини з головною автомобільною дорогою, не побачивши і не надавши перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21053, який рухався в напрямку з м. Тернопіль до м. Хмельницький по головній дорозі. Внаслідок цих протиправних дій відбулося зіткнення його автомобіля з автомобілем під керуванням ОСОБА_4 . Обвинувачений свою вину визнає повністю, доказів не оспорює, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає доцільним обмежитись лише його допитом. У вчиненому щиро розкаюється, перед потерпілим вибачився, і шкоду в сумі 13 тисяч гривень відшкодував. Правил дорожнього руху раніше не порушував, не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Має намір продовжувати відшкодування шкоди потерпілому. Також просив суд не позбавляти його волі та посвідчення на право керування транспортними засобами. Вказав на онкологічне захворювання і тяжкий стан здоров`я батька, що потребує допомоги, в тому числі користування автомобілем в цілях лікування.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого і його допитом.
За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 керуючи 07.12.2020 транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вищевказані правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює. До адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався. Проживає разом із батьком ОСОБА_7 , стан здоров`я якого незадовільний (переніс ряд оперативних втручань).
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Згідно з досудової доповіді органу з питань пробації від 16.04.2021 виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Ймовірність вчинення повторного правопорушення низька.
Прокурор просив суд визначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
Потерпілий претензій до ОСОБА_5 не має, при обранні покарання просив не позбавляти волі обвинуваченого.
Враховуючи всі вищевказані обставини в їх сукупності, а також ставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого, як такого, що шкодує про скоєне, наявність трьох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладання обов`язків, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_5 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Документально підтверджені процесуальні витрати за проведені Хмельницьким НДЕКЦ експертизи в сумі 5884, 20 грн. на підставі ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 10.12.2020 у відповідності до ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведені експертизи в сумі 5884 грн. 20 коп.
Речові докази: автомобіль марки ВАЗ моделі 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, сірого кольору, який зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів відділу поліції № 2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, тасвідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження - повернути фактичному володільцю ОСОБА_5 або власнику ОСОБА_8 ; автомобіль марки ВАЗ моделі 21053, д.н.з. НОМЕР_2 , 1985 року випуску, бежевого кольору, який зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів відділу поліції № 2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 яке зберігається при матеріалах кримінального провадження повернутифактичному володільцю ОСОБА_4 або власнику ОСОБА_9 .

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 10.12.2020.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Волочиський районний суд Хмельницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1