ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

У Х В А Л А
25 лютого 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши в режимі відеоконференції підготовче судове засідання у кримінальному проваджені № 0001089 від 04.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадження судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ст. 128 КК України.

21 грудня 2020 року ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за матеріалами кримінального провадження призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні одноособово. На його думку обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами КПК України, провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду та підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся завчасно та належним чином.

Вислухавши думку учасників провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, та містити перелік відомостей, які повинні бути викладені у обвинувальному акті.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити поряд із іншим такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідного до поданого прокурором обвинувального акта щодо ОСОБА_4 , останній на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, не маючи умислу на спричинення тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен і міг їх передбачити, тобто проявивши злочинну недбалість, наніс один удар кулаком правої руки в грудну клітину справа ОСОБА_6 , завдавши останньому фізичного болю, а також призвівши такими своїми діями до того, що потерпілий не втримався на ногах та впав назад з положення стоячи на площину з асфальтобетонним покриттям, вдарившись внаслідок падіння задньою частиною голови. У результаті таких дій потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що проявилася крововиливами оболонки і в речовину головного мозку з набряком-набубнявінням головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 103/д/199 від 28.05.2019 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, внаслідок чого останній помер.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 128 КК України як заподіяння необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Така кваліфікація дій обвинуваченого залишила поза увагою наслідки необережних його дій, що мали свій прояв у смерті потерпілого та свідчить про невиконання прокурором покладених на нього завдань КПК України та вимог ч.1 ст.290 КПК України, яка надає можливість прокурору самостійно скласти обвинувальний акт, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, складеним слідчим.

Суд враховує те, що питання кваліфікації дій обвинуваченого можуть бути вирішені під час судового розгляду. Разом з тим, маючи очевидну невідповідність фактичних обставин та формулювання обвинувачення кваліфікації кримінального правопорушення, враховуючи, що зміна обвинувачення є правом прокурора (ст.338 КПК України), а не його обов`язком і суд не в праві зобов`язати прокурора змінити обвинувачення та позбавлений повноважень здійснювати перекваліфікацію дій особи на більш тяжкий злочин, суд вважає за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт як такий, що не відповідає вимогам закону.

При цьому, суд звертає увагу, що за умови доведення стороною обвинувачення під час судового розгляду всіх обставини, які викладені в обвинувальному акті, в тому числі й смерті потерпілого, за первинною кваліфікацією та відсутності зміни кваліфікації прокурором, засудження обвинуваченого за інкримінованою йому статтею КК України призведе до ситуації, за якою винна особа фактично уникне покарання за вчинений нею злочин та наслідки, а нестиме відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення.

Ухвалюючи дане рішення, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що у кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. Право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (рішення «Жупнік проти України» ).

Таким чином, невірна правова кваліфікація дій обвинуваченого впливає також і на право обвинуваченого на справедливий судовий розгляд в аспекті права бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, у тому числі рішення про повернення обвинувальний акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Судом встановлено, що обвинувальний акт, складений старшим слідчим СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 та затверджений прокурором Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 20.06.2019 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить такі недоліки, які в даному випадку перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 193-194, 291, 314,315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ст. 128 КК України повернути прокурору Фастівської місцевої прокуратури Київської області у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1