н/п 1-кп/490/378/2021

У Х В А Л А

04 серпня 2021 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 під час проведення відкритого судового засідання щодо розгляду обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000117, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трикрати, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 20.06.2014 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 03.05.2019 року умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 10 днів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України,

Сторони судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 12 серпня 2021 року.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження стоку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обгрунтування заявленого клопотання, прокурор посилався на те, що на даний час, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, крім того наявність ризиків, задля запобігання яких до останнього застосований вказаний запобіжний захід, станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора та просили застосувати до ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід.

Потерпіла ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора, просить суд змінити запобіжний захід на більш м`який.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора, зазначила про те, що зі сторони обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_6 неодноразово відбувався тиск, з метою зміни нею показів, на такий тиск з їх сторони скаржились і свідки по справі. Вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненніособливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічного позбавлення волі. Підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою є також наявність ризиків, передбачених пп.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: - переховуватись від суду, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я за вчинення якого пердбаченого максимальна відповідальність у виді довічного позбавлення волі. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні та факт того, що ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, після скоєння ним злочину, з місця злочину зник, дає підстави вважати та може призвести до того, що останній може переховуватися від суду, тобто ухилятися від кримінальної відповідальності, що відноситься до ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.;

-незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні враховуючи обізнаність обвинуваченого про адреси проживання свідків, потерпілої, їхні номери телефонів, перебуваючи на волі ОСОБА_3 може вживати заходи впливу на вказаних осіб шляхом погроз фізичною розправою або умовлянь, знищенням або пошкодженням майна, з метою зміни ними показів на його користь. Вказане, зокрема, підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 у судовому засіданні, також суд бере до уваги той фоакт, що навіть у судовому засіданні обвинувачений чинив тиск на потерпілу ОСОБА_5 . Вказане свідчить про наявність ризиків передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України;

-вчинити інші кримінальні правопорушення перебуваючи на свободі, ОСОБА_3 може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки останній 20.06.2014 року був засуджений Дніпровським районним судом міста Києва за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі, звільненився 03.05.2019 року умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 10 днів,проте на шлях виправлення не ставта знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що відноситься до ризиків передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

З метою запобігання вказаним ризикам ОСОБА_3 доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім взяття під варту не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого.

Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не зменшились, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки наявність місця проживання не є визначальною обставиною, яка б давала можливість обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, тому що тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його вини, те що він був засуджений 20.06.2014 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі та звільнений 03.05.2019 року умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 10 днів,свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором, та вказують на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави є недоцільним, оскільки обвинувачений офіційно не працює та не має іншого джерела доходу. Крім того даний запобіжний захід не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не є можливим у зв`язку з тим, що у ОСОБА_3 відсутні міцні соціальні зв`язки з сособами, що заслуговують на довіру та можуть поручитись за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування та суду.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає обвинуваченому ОСОБА_3 вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду і здійснювати незаконний вплив на потерпілу та свідків, крім того останній раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я іншої сторонньої людини, а тому у суду є сумніви щодо виконання останнім покладених на нього обов`язків. Сукупність наведених вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на потерпілу, свідків, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.

Вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають утриманню його під вартою.

Крім того, зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні "Lavents v. Latvia", продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу поваги права, передбаченого статтею 5 Конвенції, суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою. Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178, 331 КПК України, ст. ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку триманняОСОБА_3 під вартою строком до 03 липня 2019 року, включно.
Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.

Зважаючи на вищевикладене, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не підлягає задоволенню. Дане клопотання було розглянуто головуючим по справі одноособово - відповідно до п.20-5 Перехідних положень КПК України, згідно якого, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту. Керуючись ст.ст. 331, 370-372, 376, п.20-5 Перехідних положень КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити. Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити до 01 жовтня 2021 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного захисту на більш м`який - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з моменту проголошення ухвали, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1