Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/191/21
номер провадження 1-кп/368/132/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.05.2021 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000170 від 18.12.2020 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, непрацюючого, одруженого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :
?27.04.2020 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 75 (сімдесят п`ять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн. 00 коп., та був знятий з обліку з Кагарлицького МРС філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 22.06.2020 р. у зв`язку із сплатою штрафу,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4
- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 всередині листопада місяця 2020 року точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи в лісопосадці, поблизу вул. Липова в м. Ржищів, помітив рослину схожу на рослини конопель. Після чого, діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, ОСОБА_3 зірвав одну рослину коноплі, тим самим придбав наркотичний засіб обіг якого заборонено - «канабіс».
В цей же день ОСОБА_3 переніс вказану рослину коноплі до адреси АДРЕСА_2 де висушив її, подрібнив, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб - канабіс, помістив його до жерстяної банки та зберігав для особистого вживання без мети збуту.
17.12.2020 року в період часу з 16 год. 42 хв. по 16 год. 47 хв. під час проведення огляду місця події в домоволодінні АДРЕСА_2 , в присутності понятих вилучено особливо-небезпечний наркотичний засіб обіг якого є заборонено - «канабіс», у вигляді подрібненої сухої рослинної речовини, який вилучений слідчим та предмет, зовні схожий на пристрій для куріння з фольгою із залишками подрібнених рослин, зовні схожих на коноплі.
Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/111-20/62912-МРВ від 04.01.2021 надана на експертне дослідження речовина зеленого кольору рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого є заборонено - «канабіс», маса якого в перерахунку на суху речовину становить - 12,81 грам, яку ОСОБА_3 незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України визнав повністю та пояснив, що він знайшов коноплю, яку переніс до будинку. Коноплю він висушив та подрібнив. Потім помістив до коробки. Жалкує про вчинене та більше робити не буде. Просить суворо не карати та дати ще йому один шанс.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться письмовими доказами по справі, зокрема:
?витягом з кримінального провадження № 0000170, відомості про яке внесено 18.12.2020 р., згідно якого 17.12.2020 до ч/ч ВП №1 надійшло повідомлення від о/у СКП ВП №1 Бондаренко, про те, що під час перевірки раніше засудженого ОСОБА_3 , 1979 р.н., за адресою АДРЕСА_2 в будинку останнього було виявлено суху подрібнену речовину зеленого кольору, зовні схожу на рослини конопель;
?карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, згідно якої зі служби НОМЕР_1 від оперу повноваженої Кагарлицького ВП, яка повідомила про те, що під час перевірки ОСОБА_3 , де останній за місцем свого проживання зберігає наркотичну речовину ззовні схожу на рослину роду конопель;
?рапортом о/у СКП ВП № 1 (з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району) Обухівського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про те, що під час перевірки раніше судимого за зберігання наркотичних засобів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , останній надав добровільну згоду на вхід до його помешкання та при вході в будинок з права під столом було виявлено жерстяну ємкість з надписом «Какао» в якій знаходилась подрібнена маса зеленого кольору зовні схожа на подрібнені рослини конопель та пластикова пляшка з фольгою на горловині з залишками подрібнених рослин зовні схожих на коноплі. ОСОБА_3 пояснив, що подрібнені рослини, являються наркотичним засобом рослини конопель, які він зберігав для власного вживання без мети збуту;
?заявою ОСОБА_3 про те, що він дає дозвіл працівникам поліції оглянути його місце проживання без ухвали суду;
? протоколом огляду місця події від 17.12.2020 р., який було проведено в присутності двох понятих, спеціаліста та за участю користувача майна ОСОБА_3 із фіксуванням на відеодиск, об`єктом якого є територія домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Вхід до будинковолодіння здійснюється через одностворчаті дерев`яні двері. По праву сторону від вхідної двері у кімнаті № 1 (веранді) на підлозі під дерев`яним столом виявлено предмет зовні схожий на пристрій для куріння та металеву коробку, в якій знаходиться подрібнена речовина зеленого кольору зовні схожа на рослини конопель, які було поміщено у спец пакети та передано на зберігання до кімнати речових доказів;
? DVD-R диск, на якому містяться один відеозапис проведеного огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ;
?інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.12.2020 р., згідно якої власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_7 ;
?ухвалою слідчого судді Ржищівського міського суду від 24.12.2020 р. було надано слідчому СВ ВП № 1 (з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району) Обухівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 дозвіл на проведення у кримінальному провадженні № 0000170 від 18 грудня 2020 року одноразового огляду житла та іншого володіння особи, а саме: домоволодіння та будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_7 , в яких фактично проживає ОСОБА_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та відшувкання і вилучення наступних об`єктів: предмет, зовні схожий на пристрій для куріння рослин конопель, який поміщено у спецпакет № 7144098 та металеву коробку із вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження, зовні схожої на рослинну масу конопель, які поміщені у спецпакет № 7144099;
?висновком експерта № СЕ-19/111-20/62912-МРВ від 04.01.2021 р. встановлено, що надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено-канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 12,81 г. У нашаруваннях речовини чорно-коричневого кольору, на предметі, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено-екстракт канабісу;
?постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.12.2020 р., згідно якого вилучені 17.12.2020 у ході огляду домоволодіння та будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 речі (об`єкти), що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000170 від 18.12.2020, а саме: предмет, зовні схожий на пристрій для куріння рослин конопель, який поміщено у спецпакет №7144098 та металеву коробку із вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження, зовні схожої на рослинну масу конопель, які поміщені у спецпакет №7144099 було визнано речовими доказами;
?квитанцією № 93 про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прескурсорів, згідно якої було отримано на зберігання речові докази: предмет, зовні схожий на пристрій для куріння рослин конопель, який поміщено у спецпакет №7144098 та металеву коробку із вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження, зовні схожої на рослинну масу конопель, які поміщені у спецпакет №7144099.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України (оцінка доказів), суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Судом всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Даючи оцінку наданим стороною обвинувачення доказам, суд враховує, що вони отримані у
передбачений КПК України спосіб, істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, під час отримання таких доказів допущено не було, тому суд визнає, що вони є належними
та допустимими.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом;сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню;процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, відповідно до ст. 86 КПК України якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом; недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Письмові докази по справі, а саме: висновок експерта, огляд місця події та інші докази зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, узгодженими та послідовними, відповідають всім обставинам справи, а тому суд сприймає їх як правдиві та такими, що в сукупності свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування та безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження в суді і обвинувачений ОСОБА_3 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 309 ч. 2 КК України та підлягає покаранню.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: у вчиненні незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, особою, яка протягом року засуджена за статтею 309 КК України.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний та підлягає покаранню.

Судом також враховано позиція ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформованим в рішенні «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Крім того, відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорту НОМЕР_2 , виданого 19 грудня 2006 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість № 5317/109/1009.1/02-20 від 18.12.2020 р. станом на 23.12.2020 року ОСОБА_3 є особою раніше судимою, а саме:
?27.04.2020 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 75 (сімдесят п`ять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн. 00 коп., та був знятий з обліку з Кагарлицького МРС філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 22.06.2020 р. у зв`язку із сплатою штрафу.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 в 07.02.2007 р. проходив амбулаторну судову-наркологічну експертизу в КОНД смт. Глеваха з діагнозом стійка наркозалежність внаслідок вживання канабоїдів.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області на гр. ОСОБА_3 , 1979 р.н., згідно якої у виконавчому комітеті Ржищівської міської ради інформація щодо даної особи відсутня. Через відсутність будинкової книги домогосподарства, де мешкає даний громадянин, довідку про склад сім`ї надати немає можливості. Інша інформація, щодо даної особи у виконавчому комітеті Ржищівської міської ради наразі відсутня.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України - нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , є нетяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме: має місце проживання, щиро покаявся, думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення у виді позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України та висновок досудової доповіді, а тому суд вважає, що належним та достатнім є призначення обвинуваченому покарання буде у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України.
Суд вважає недоцільним призначати штраф обвинуваченому, оскільки він не працює, відсутності постійного місця роботи та джерел доходу, а тому недоцільно покладати на нього додатковий фінансовий тягар.
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому суд вважає за необхідне ОСОБА_3 звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).
Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової експертизи № СЕ-19/111-20/62912-МРВ від 04.01.2021 р. в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню: предмет, зовні схожий на пристрій для куріння рослин конопель, який поміщено у спецпакет №7144098 та металеву коробку із вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження, зовні схожої на рослинну масу конопель, які поміщені у спецпакет №7144099, - які поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області знищити; оптичний DVD+R диск, на якому містяться один відеозапис проведеного огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , який приєднати до кримінального провадження №0000170 від 18.12.2020, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1