Справа № 991/3759/21
Провадження1-кс/991/3820/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017,
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав до слідчого судді Вищого антикорупційного суду скаргу від 03.06.2021 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк. У скарзі адвокат просить зобов`язати прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_2 від 27.05.2021 про закриття кримінального провадження в частині фактових епізодів у строк, встановлений ст. 220 КПК України, та повідомити його про результати розгляду.
У скарзі адвокат посилається на те, що детективами Національного антикорупційного бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017. Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у межах цього кримінального провадження одночасно розслідуються 8 епізодів кримінальних правопорушень.
08.08.2019 у межах цього кримінального провадження щодо ОСОБА_3 та інших осіб були складені письмові повідомлення про підозру за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України (епізод № 1). По інших епізодах повідомлення про підозру не складались.
Прокурор 20.05.2021 прийняв рішення про закриття кримінального провадження щодо підозрюваних, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, яке до часу подання скарги є нескасованим. Незважаючи на тривалість розслідування, по фактових епізодах остаточного процесуального рішення станом на 27.05.2021 не було прийнято.
27.05.2021 адвокат в інтересах ОСОБА_3 подав клопотання про закриття кримінального провадження в частині фактових епізодів, яке адресоване старшому групи прокурорів, а саме прокурору САП ОГП ОСОБА_4 . Подане клопотання обгрунтоване закінченням строку досудового розслідування, що виключає можливість проведення подальшого розслідування та вимагає прийняття остаточного процесуального рішення в цілому по провадженню. Адвокат зазначає, що з огляду на дату початку досудового розслідування та приписи пункту 4 § 2 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, питання про закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у клопотанні не порушувалось.
На думку особи, яка подала скаргу, згідно зі ст. 220 КПК України, прокурор повинен був у строк не більше трьох днів розглянути клопотання адвоката та повідомити про прийняте рішення особу, яка заявила клопотання. У зазначений строк подане клопотання не було розглянуте і така бездіяльність прокурора підлягає оскарженню в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Адвокат ОСОБА_2 у скарзі посилається на те, що ОСОБА_3 , в інтересах якого він діє, має процесуальний статус іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, передбачений п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України; ОСОБА_3 та його представник мають право на подачу прокурору клопотання про закриття кримінального провадження, відповідно у прокурора наявний обов`язок розглянути таке клопотання у строк, визначений ч. 1 ст. 220 КПК України.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Главою 26 КПК України, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування та прокурора під час досудового розслідування. Предметом оскарження на підставі Глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора при здійсненні ними своїх повноважень під час досудового розслідування, які передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України.

У скарзі адвокат ОСОБА_2 посилається на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , яка полягає у нездійснені такої процесуальної дії, як розгляд клопотання представника іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, ОСОБА_3 від 27.05.2021 в порядку ст. 220 КПК України, що, на думку адвоката, може бути оскаржено на підставі ч. 1 ст. 303 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на який посилається представник, передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) прокурор наділений обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідну процесуальну дію прокурор у встановлений строк не вчинив. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з частиною першої якої клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Норма частини 2 цієї статті передбачає, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання, та про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Водночас ч. 1 ст. 220 КПК України покладає на прокурора обов`язок розглянути в певний строк тільки те клопотання іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, що подане в передбачених КПК України випадках, а не клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій, як про це зазначив адвокат у своїй скарзі.

У даному випадку слідчий суддя вважає, що не будь-яке клопотання іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, про закриття кримінального провадження підлягає розгляду в порядку і строки, визначені статтею 220 КПК України.

Учасники кримінального провадження наділені правом заявити прокурору клопотання про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених пунктом 3-1 (згідно із Законом України № 187-IX від 04.10.2019) та пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Стаття 220 КПК України розміщена у главі 19 «Загальні положення досудового розслідування» КПК України, тобто вона містить правові норми загального характеру щодо строків і порядку розгляду прокурором клопотань певних учасників кримінального провадження про виконання процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Стаття 284 КПК України розміщена у параграфі 1 «Форми закінчення досудового розслідування» глави 24 «Закінчення досудового розслідування. Продовження строку досудового розслідування» КПК України. Нормами цієї статті врегульовано підстави та порядок закриття кримінального провадження, повноваження слідчого, дізнавача, прокурора, слідчого судді, суду щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною першою статті 284 КПК України визначено перелік підстав, з яких закривається кримінальне провадження. При цьому нею передбачені лише дві підстави, про застосування яких мають право заявляти клопотання учасники кримінального провадження. Так, учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання:
- прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбаченої пунктом 3-1 підстави в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі;
- слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбаченої пунктом 9-1 підстави в разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Правом заявляти прокурору клопотання про закриття кримінального провадження з інших підстав, визначених у ч. 1 ст. 284 КПК України, зазначеною статтею учасники кримінального провадження не наділені.
Адвокат ОСОБА_2 у поданому прокурору клопотанні від 27.05.2021 просить закрити кримінальне провадження в частині семи фактових епізодів (№ 2-8 у витязі з ЄРДР) з посиланням на те, що був вичерпаний граничний строк досудового розслідування, передбачений п. 3 ч. 4 ст. 219 КПК України, який, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 294 КПК України, поновленню не підлягає.
Нормами ч. 9 ст. 284 КПК України передбачено, що за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий суддя може прийняти рішення (винести ухвалу) про закриття кримінального провадження, якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 КПК України. Тобто наведеним положенням КПК України законодавець чітко і однозначно обмежив коло суб`єктів, наділених повноваженням приймати рішення про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, виключно слідчим суддею. У зв`язку із цим сторона обвинувачення (дізнавач, слідчий, прокурор) не наділені повноваженням вирішувати питання про закриття кримінального провадження в зазначеному випадку.
Таким чином, встановлено, що адвокат ОСОБА_2 заявив прокурору ОСОБА_4 клопотання про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж ті, за наявності яких учасники кримінального провадження (зокрема, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування) мають право звертатися до прокурора з клопотанням про закриття кримінального провадження, відповідно до ст. 284 КПК України.
Загальні правила розгляду прокурором клопотань іншої особи та її представника під час досудового розслідування, передбачені статтею 220 КПК України, повинні застосовуватися у взаємозв`язку із правовими норми ст. 284 КПК України, які є спеціальними нормами з питань закриття кримінального провадження.
Аналіз наведених норм статей 220, 284 КПК України у їх взаємозв`язку та співставленні як загальних і спеціальних правил дає підстави для висновку, що на прокурора покладено обов`язок розглянути в порядку і у строк, визначені статтею 220 КПК України, виключно ті клопотання іншої особи та її представника про закриття кримінального провадження, що подані на підставі пунктів 3-1, 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Натомість надходження клопотання адвоката про закриття кримінального провадження з іншої підстави, окрім зазначених, не створює для прокурора обов`язку діяти в порядку статті 220 КПК України, оскільки інша особа та її представник не наділені правом заявляти таке клопотання нормами ст. 284 КПК України.
Отже, за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_2 встановлено, що його клопотання від 27.05.2021 про закриття кримінального провадження прокурор не був зобов`язаний розглянути у строк і в порядку, передбачені статтею 220 КПК України, у зв`язку із чим зі сторони прокурора відсутня бездіяльність, яка б підлягала оскарженню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Визначений ст. 303 КПК України перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого і прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, є вичерпним і розширеному застосуванню не підлягає.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі наведеного вище, у зв`язку із тим, що скарга адвоката подана на бездіяльність, що не підлягає оскарженню у кримінальному провадженні № 0000209 від 24.03.2017, у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 303, 304, 305, 309, 372, 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у відкритті провадження у справі за адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, у кримінальному провадженні № 0000209 від 24.03.2017.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1