Номер провадження: 11-кп/813/1076/21
Номер справи місцевого суду: 523/9207/20 1-кп/523/842/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарженняухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 19.01.2021 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00000693 від 04.03.2020 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою районного суду задоволено клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у сумі 68100 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, строком до 19.03.2021 року. Відмовлено у задоволенні заяви обвинуваченого про зміну запобіжного заходу та направлення матеріалів провадження до суду апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_8 . Разом з апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та обвинуваченого, які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання; вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до положень п.1-1 ч.2 ст.395 КПК України (далі КПК), апеляційна скарга на ухвали районного суду подається протягом п`яти днів з дня їх проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскаржувана ухвала районного суду, була постановлена за результатами судового розгляду участь в якому безпосередньо приймав участь захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 , що підтверджується матеріалами судової справи, змістом оскаржуваної ухвали та апеляційної скарги захисника.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник мотивує тим, що 19.01.2021 року йому не було видано повний текст ухвали районного суду, він неодноразово звертався до суду із заявами про видачу копії ухвали, а отримав оскаржувану ухвалу 11.02.2021 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах провадження.

Апеляційна скарга захисником ОСОБА_9 подана 13.02.2021 року.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що 19.01.2021 року, будучи присутнім в судовому засіданні районного суду під час проголошення рішення суду, захисник незважаючи на обізнаність щодо строків оскарження ухвали суду, вперше звернувся із заявою про отримання копії повного тексту оскаржуваної ухвали лише 01.02.2021 року, а в подальшому, 04.02.2021 року, подав повторну заяву.

Водночас, захисник ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, особистих пояснень щодо неможливості звернення із заявою про отримання копії оскаржуваної ухвали до районного суду до закінчення строку на апеляційне оскарження суду не надав, а захисник ОСОБА_7 та обвинувачений, в свою чергу, не надали суду раціонального пояснення, що стало перешкодою для своєчасного отримання захисником ОСОБА_10 повного тексту ухвали та її оскарження захисником або обвинуваченим при наявності вступної та резолютивної частини ухвали, а також не пояснили, які саме обставини заважали захиснику ОСОБА_9 звернутися у встановленому законом порядку, зокрема шляхом подання письмової заяви до канцелярії районного суду, в межах строку на апеляційне оскарження із заявою про отримання повного тексту оскаржуваної ухвали.

Звертає увагу колегія суддів і на той факт, що захисник, відповідно до положень КПК, у разі незгоди з прийнятим районним судом рішенням, не був позбавлений права подати апеляційну скаргу пославшись на свою незгоду з прийнятим рішенням, а в подальшому доповнити скаргу доводами, які не могли бути зазначені первинно, якщо їх формулювання дійсно залежало лише від мотивів суду, викладених в повному тексті оскаржуваної ухвали.

Прийшовши до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст.17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру. В апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження такі обставини значного та непереборного характеру апелянтом не наведені і необґрунтовані відповідними правовими нормами Кримінального процесуального Закону України.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання захисника не містить в собі відомостей щодо існування обставин значного та непереборного характеру, які можна вважати реальними обставинамиповажності пропуску строку на оскарження ухвали районного суду.

Вирішуючи питання про достатність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує конкретні обставини даної справи, зокрема пояснення прокурора та сторони захисту про те, що на день апеляційного розгляду справи, строк дії оскаржуваної ухвали фактично закінчився 19.02.2021 року, а обвинувачений на теперішній час звільнений з під варти за рішення районного суду в зв`язку з обранням іншого запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає доводи сторони захисту про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження ухвали районного суду, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 376, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 19.01.2021 року щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00000693 від 04.03.2020 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4