УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000153 від 06.04.2021 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Міністра оборони України № 358 від 25.06.2002 створено державне господарське об`єднання Концерн «Військторгсервіс» (надалі - Концерн).
Згідно статуту Концерну, затвердженого наказом Міністра оборони України № 574 від 15.11.2018, метою діяльності Концерну є забезпечення єдиної системи управління, координації і централізації функцій науково-технічного і виробничого розвитку, інвестиційної, фінансової, зовнішньоекономічної, іншої діяльності учасників Концерну; забезпечення контролю за ефективним використанням державного майна, тощо.
Майно Концерну складається з виробничих і невиробничих фондів та інших цінностей, вартість яких відображається у самостійному балансі. Майно Концерну є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Реалізуючи право господарського відання, Концерн володіє, користується та розпоряджається майном відповідно до мети своєї господарської діяльності на свій розсуд і в порядку, що не суперечить чинному законодавству України.
Одним з відокремлених підрозділів вказаного державного господарського об`єднання є філія «Південна» Концерну «Військторгсервіс».
Згідно Положення про філію «Південна» Концерну «Військторгсервіс» (надалі Філія), затвердженого Наказом Генерального директора Концерну «Військторгсервіс» від 20.10.2020 №156 передбачено, що Філія здійснює свою діяльність відповідно до законодавства України, Статуту Концерну та цього Положення.
Так, Філія створена з метою досягнення цілей та виконання завдань покладених на Засновника органом управління майном, виконання завдань Філією в єдиній системі управління Засновника, отримання прибутку від господарської діяльності, задоволення матеріальних та соціально побутових потреб її працівників, Засновника, надання послуг військовослужбовцям та населенню, фізичними та юридичними особами, незалежно від форми власності та підпорядкування.
Філія використовує надане засновником майно для здійснення господарської діяльності з метою одержання прибутку та утримання майна Філії. Обсяг і зміст майнових правомочностей філії визначаються Засновником.
Філія користується майном, нерухомим майном, землею, та іншим природними ресурсами відповідно до мети діяльності та чинного законодавства України.
Відповідно до наказу Генерального директора Концерту «Військторгсервіс» по особовому складу від 06.11.2020 №190-а на посаду заступника начальника філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс» з 09.11.2020 прийнято ОСОБА_8 .
Наказом №193-а від 09.11.2020 на ОСОБА_8 покладено виконання обов`язків начальника філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс».
Наказом Генерального директора Концерну «Військторгсервіс»№48-а від 16.03.2021 ОСОБА_8 призначено на посаду начальника філії «Південна» Концерну «Військторсервіс».
Філія, вживає відповідних заходів щодо ефективного використання основних фондів, їх збереження, оновлення, реконструкції та своєчасного їх сервісного обслуговування, а також проводить їх капітальний та поточний ремонт.
Наказом начальника Філії від 22.09.2020 № 265л ОСОБА_6 призначено на посаду начальника технічно-сервісного комплексу (м. Одеса) філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс».
У ході досудового розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на вказаній посаді, вчинив корупційне злочинне діяння при наступних обставинах.
Так, громадянин ОСОБА_9 у ході здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної з купівлею-продажем легкових автомобілів з США зіткнувся з необхідністю пошуку складського приміщення на території м. Одеса.
З метою отримання інформації щодо можливості укладання договору оренди складського приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 31.03.2021 за телефоном звернувся до начальника технічно-сервісного комплексу філії «Південна» концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_6 , який повідомив, що дійсно у нього є можливість організувати надання в оренду складського приміщення, та для обговорення варіантів складських приміщень та умов їх отримання в оренду ОСОБА_6 призначив зустріч ОСОБА_9 на 01.04.2021.
01 квітня 2021 року близько 16:00 години у ході зустрічі ОСОБА_9 з ОСОБА_6 на території складського комплексу Філії за адресою: АДРЕСА_3 , останній запропонував ОСОБА_9 приміщення площею 2500 кв. м та повідомив, що загальна вартість користування складським приміщенням становитиме 212 500 гривень із розрахунку 85 гривень за 1 кв. м.
При цьому, ОСОБА_6 зауважив, що половинна вказаної суми у розмірі 106 250 гривень складатиме офіційний платіж за договором, а інша половина суми у розмірі 106 250 гривень ОСОБА_9 має надати у готівковій формі у якості неправомірної винагороди за укладення договору.
Також, ОСОБА_6 зауважив, що підставою надання цього приміщення у користування ОСОБА_9 буде договір публічного зберігання, а не договір оренди, як цього очікував заявник. При цьому, ОСОБА_6 запевнив, що умови користування приміщенням будуть фактично відповідати умовам оренди.
Розуміючи, що отримання у користування складського приміщення можливо лише у разі надання ОСОБА_6 неправомірної вигоди, ОСОБА_10 вимушено погодився на неправомірні вимоги ОСОБА_6 .
У подальшому, оцінивши незаконність вимог ОСОБА_6 та не бажаючи їх виконувати, ОСОБА_9 звернувся до правоохоронних органів.
Далі, під час зустрічі з ОСОБА_9 16.04.2021 близько 14:15 годині, ОСОБА_6 збільшив суму неправомірної вигоди та зазначив, що сума неправомірної грошової вигоди для нього, за вплив на прийняття уповноваженою особою рішення про надання у користування 2 500 кв.м складських приміщень складатиме щомісячно близько 131 250 грн, а сума офіційного щомісячного платежу за договором складатиме 50 000 грн. При цьому, з метою завуалювання незаконних дій вказаних службових осіб, за договором буде вказана лише незначна частина площі складських приміщень із загальної площі 2 500 кв.м.
У подальшому, ОСОБА_6 у ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_9 , що замість складського приміщення площею 2 500 кв. м буде наданий інший варіант складського приміщення орієнтовною площею 900 кв.м.
Надалі, 20.04.2021 о 14 год. 32 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на території технічно-сервісного комплексу філії «Південна» концерну «Військторгсервіс» за адресою: м.Одеса, вул. Миколи Боровського, 32, діючи з єдиним злочинним корисливим наміром, спрямованим на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час зустрічі з ОСОБА_9 , особисто одержав для себе від останнього першу частину неправомірної вигоди у вигляді готівкових грошових коштів у сумі 20 000 гривень за здійснення ним, ОСОБА_6 , впливу на прийняття особою, уповноваженою на виконання функцій держави - начальником філії «Південна» концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_8 , рішення щодо підписання 05.05.2021 договору публічного зберігання на фактичних умовах прихованої оренди.
Після чого, 30.04.2021 близько 12:30 години , з метою створення умов для одержання від ОСОБА_9 другої частини неправомірної вигоди, а також доведення до відома ОСОБА_9 , що ним, ОСОБА_6 , виконано усі зобов`язання щодо здійснення впливу на особу, уповноважену на підписання договору публічного зберігання, ОСОБА_6 ,діючи умисно, перебуваючи у приміщенні ресторану «Апшерон» за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 20/3, організував зустріч з ОСОБА_9 начальника філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_8 .
У ході розмови, ОСОБА_8 підтвердив, що готовий підписати договір публічного зберігання з ОСОБА_9 05.05.2021, тобто після виходу з лікарняного на умовах, що раніше були оговорені ОСОБА_6 .
На підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено 18 серпня 2021рокупро підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, вказане клопотання просив задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки клопотання необґрунтоване, ризики викладені у клопотанні необґрунтовані, підозрюваний має на утриманні неповнолітня дитина, проживає з колишньою дружиною. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешт або особистого зобов`язання.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку колеги, зазначивши про те, що кримінальне провадження фактично завершено та готується для направлення обвинувального акту до суду.
Підозрюваний в судовому засідання підтримав думку захисників, з підозрою погодився.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, надані стороною захисту матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
18.08.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.04.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 21.04.2021 року; протокол обшуку від 21.05.2021 року; копія наказу начальника філії «Південна» від 22.09.2020 року; копія паспорту ОСОБА_6 ; копія особової справи працівника ОСОБА_6 ; копія кваліфікаційних вимог, функціональних та посадових обов`язків, прав і відповідальності персоналу складського господарства філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс»; копії наказів генерального директора концерну «Військторгсервіс»; копія посадової інструкції; копія положень про філію «Південні» Концерну «Вфйськторгсервіс»; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «відео контролю особи» стосовно громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за 20.04.2021 року; протокол ідентифікації (помтки) грошових коштів від 20.04.2021 року; протокол огляду та вручення грошових коштів від 20.04.2020 року, та іншими матеріалами наданими в обґрунтування клопотання в сукупності, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на корисливий характер вказаного кримінального правопорушення, який викликає суспільний резонанс, спосіб вчинення такого кримінального правопорушення, усвідомлення підозрюваним вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний не одружений та не працевлаштований, що в свою чергу обґрунтовує ризик переховування.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює наступну процедуру отримання показань від свідків, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Враховуючи також те, що підозрюваний має можливість незаконно впливати свідків у цьому ж провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження, враховуючи той факт, що на даний час свідки у судовому розгляді не надавали будь-яких свідчень, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, беручи до уваги, що вказана ймовірно протиправна діяльність тривала протягом значного часу, корисливий характер вказаного кримінального правопорушення, який викликає суспільний резонанс, оскільки пов`язаний з отриманням неправомірної вигоди посадовою особою, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні неповнолітню дитину, визнає вину, у зв`язку з чим, на думку слідчого судді можливо забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.
4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_6 , в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, з покладенням обов`язків передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000153 від 06.04.2021 року задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, строком до 18.10.2021 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , строком до 18.10.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,;
- не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1