Справа № 559/961/17
Провадження № 1-кп/559/8/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження за №0000552 від 26 червня 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгайці, Млинівського району, Рівненської області, українця, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше судимого 29.11.2014 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 368 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади наділенні владними та організаційно-розпорядчими функціями та займати посади в органах державної влади або органах місцевого самоврядування на строк 3 (три) роки з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 3 (три) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи засудженим 29..11.2014 року вироком Дубенського міськрайонного судом Рівненської області за ч. 2 ст. 368 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади наділенні владними та організаційно-розпорядчими функціями та займати посади в органах державної влади або органах місцевого самоврядування на строк 3 (три) роки з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 3 (три) роки на шлях виправлення не став, а під час випробувального терміну вчинив тяжкий злочин.

Так судовим слідством встановлено, що 26.06.2015 в період часу з 22 год. 00 хв. до 22 год. 30 хв., ОСОБА_3 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Шевченка в с. Варковичі, Дубенського району, Рівненської області, рухаючись зі сторони центру с. Варковичі у напрямку автодороги Київ-Чоп, зі швидкістю 60 км/год., поблизу господарства № 27 по вул. Шевченка проявив неуважність до дорожньої обстановки, невірно її оцінив, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в порушення вимог пунктів 10.1 та 34.1 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету України від 10.10.2001 року перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки

1.1, яку перетинати заборонено, виїхав на смугу зустрічного руху та рухаючись по лівій зустрічній слузі допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 , який рухався по вулиці Шевченка у зустрічному напрямку по правій смузі руху, зі сторони автодороги Київ-Чоп у напрямку центру с. Варковичі. ОСОБА_3 внаслідок вчинених протиправних дій під час керування транспортним засобом з порушенням п. 10.1 та 34.1 правил дорожнього руху, створивши небезпечно-аварійну обстановку внаслідок якої не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо- транспортній пригоді шляхом застосування екстреного гальмування при своєчасному прийнятті мір до реагування.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер у медичному закладі, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково лише в тому, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем під час дорожньо-транспортної пригоди. Ствердив, що досудове слідство проведено однобоко та неповно. Не дослідженні дії велосипедиста з точки зору вчинених останнім порушень правил дорожнього руху, які на його переконання були у прямою наслідковою причиною дорожньо-транспортної пригоди.

По суті прид`явленого звинувачення дав показання про те, що 26 червня 2015 року він керував автомобілем ВАЗ 21114. Рухався з центра с. Варковичі в напрямку автодороги Київ- Чоп. Проїжджаючи поблизу лікарні, побачив на дорозі перешкоду, тому зробив маневр виїзду на смугу зустрічного руху для її об`їзду та в подальшому виконував маневр повороту керма для повернення на свою смугу руху. В той час побачив, що по дорозі рухаються троє велосипедистів. З першим велосипедистом він розминувся, так як між ними була безпечна відстань, другий велосипедист почав змінювати напрямок руху з своєї полоси , виїжджаючи на його смугу руху. Внаслідок чого, не з міг уникнути зіткнення, яке відбулося на його смузі руху. В час дорожньо-транспортної пригоди була темна пора доби, вулиця не освітлювалася, Він відразу зупинився, вийшов з авто, побачив, що потерпілий лежав по ходу його руху, з правої сторони на узбіччі. Швидкість руху його автомобіля становила не більше 55-60 км /год. Того дня перед керуванням автомобілем вживав алкогольні напої та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Дорожнє покриття було сухим. Керував автомобілем та рухався з увімкненим світлом фар, видимість дороги була добра. Щоб уникнути зіткнення він подавав звуковий сигнал та застосовував екстрене гальмування. Заявлений цивільний позов щодо себе не визнає, оскільки на його переконання відшкодування заподіяної шкоди має нести власник джерела підвищеної небезпеки. Просить відновити судове слідство та доручити органу досудового розслідування проведення додаткових слідчих дій для встановлення додаткових обставин справи з наданням слідству інших вихідних даних щодо механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Показання обвинуваченого, щодо обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди в частинні місця зіткнення з велосипедистом, світлового часу доби, поганої видимості дорожньої обстановки за відсутності штучного освітлення, вжиття заходів для попередження дорожньо-транспортної пригоди шляхом подання звукового сигналу та застосування екстреного гальмування, дій потерпілого велосипедиста, а саме вчинення маневру виїзду на смугу зустрічного руху, суд сприймає критично, оскільки останні не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та повністю спростовані встановленими у ході судового слідства дійсними обставинами кримінального правопорушення.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 дав показання про те, що 26 червня 2015 року він разом із сім`єю знаходився по місцю проживання у с. Варковичі, Дубенського р-ну, Рівненської області. Близько 22 години дружина йому повідомила, що на вулиці шум, гамір, тому він вийшов з будинку подивитися, що там сталося. Вийшовши на вулицю, зрозумів, що сталася дорожньо-транспортна пригода,так як на проїжджій частині стояв автомобіль та зібралися люди. Підійшовши ближче до місця пригоди, побачив велосипед, який лежав неподалік автомобіля та чоловіка, який лежав в кюветів.

У потерпілому впізнав свого батька. Останній дуже важко дихав. Люди повідомили йому, що вже викликали швидку допомогу, батька відвезли до Дубенської ЦРЛ. Після цього, він підійшов до водія, який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, попросив у нього ключі від автомобіля та документи. В подальшому, приїхала слідчо-оперативна група, яким відав ключі та документи та поїхав в Дубно, до батька. Потерпілий зазначив, що на дорозі в той момент не було перешкод, які потрібно було об`їжджати, відсутні будь-які виїмки чи сторонні предмети. По гальмівному шляху було видно, що водій автомобіля їхав по зустрічній смузі руху, потім почав різко змінювати напрямок руху, перетнувши осьову лінію розмітки. На вулиці в той момент було ще видно, асфальтне покриття було сухим, дорожню розмітку було чітко видно, так як незадовго до пригоди був проведений ямковий ремонт дороги.

На даний час збитки, задані йому злочином, обвинуваченим не відшкодовано .

Потерпілий зазначив, що вказаним злочином їм заподіяно матеріальну шкоду яка складається з витрат, які вони понесли на лікування та похорони батька. Заявлений цивільний позов щодо відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 600000 гривень та матеріальної шкоди у розмірі 56979,12 гривень підтримує у повному обсязі, наполягає на його відшкодуванні. Потерпілий також зазначив, що ОСОБА_11 надав йому кошти у розмірі 300 євро, коли ще батько перебував у лікарні. В подальшому будь якої матеріальної допомоги від обвинуваченого не отримував. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що батько сам ростив його з сестрою з раннього дитинства, так як їхня матір померла. Через передчасну його смерть вони пережили сильний стрес, що негативно відобразилося на їхньому здоров`ї.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що 26 червня 2015 року близько 22 години бабця їй повідомила, що машина збила її батька. Вона вибігла на вулицю, де побачила скупчення людей, на проїжджій частині стояв автомобіль та карета швидкої допомоги. На узбіччі лежав непритомний батько, якого ложили на ноші та , в подальшому, відвезли до лікарні. Вона підійшла до водія ОСОБА_11 , який був у стані алкогольного сп`яніння та запитала, як це сталося, останній нічого їй не відповів. В подальшому, вони поїхали до лікарні. Шевчук приїжджав до лікарні два рази після дорожньо - транспортної пригоди. Після чого, не цікавився станом батька та не надавав жодної матеріальної допомоги на його лікування. Батько перебував в лікарні з 26 червня по 13 липня 2015 року. Після ДТП обвинувачений вибачення не попросив та не намагався відшкодувати понесені ними витрати. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, зазначивши, що смерть батька для неї є великою втратою, так як він її та брата сам виховував після смерті матері та поставив на ноги.

Свідок ОСОБА_12 дав покази про те, що він проживає в с. Варковичі, Дубенського р-ну. 26 червня 2015 року близько 22 години він вийшов з власного господарства та стояв вулиці, неподалік проїжджої частини, так як чекав знайомих хлопців. Мимо нього проїхало троє велосипедистів. Двоє з яких їхали по середині своєї смуги руху, один ближче до осьової лінії. В подальшому, він побачив, що по зустрічній смузі руху їхав автомобіль, водій якого здійснював маневр переїзду з лівої зустрічної смуги руху на свою праву, під час якого збив одного з велосипедистів на зустрічній смузі. Після наїзду на велосипедиста автомобіль змінив напрямок руху та перестроївся на свою смугу руху. Після вказаної ДТП на місце пригоди зійшлися люди, намагалися про щось говорити з обвинуваченим, казали останньому, що він в стані алкогольного сп`яніння, на, що той не заперечував. Того вечора видимість проїжджої частини була хороша, на вулиці ще було видно, ям, обривів, перекопів чи будь- яких перешкод, які б змусили водія змінювати напрямок руху, у зв`язку з їх об`їздом, не було. Водій автомобіля звукового сигналу не подавав, гальмувати почав після наїзду на велосипедиста. Після зіткнення потерпілого відкинуло з своєї смуги руху на протилежну та останній лежав на узбіччі

Свідок ОСОБА_13 надав пояснення про те, що 26 червня 2015 року близько 22 години він перебував по місцю тимчасового проживання в с. Варковичі Дубенського р-ну. Будинок знаходиться неподалік від проїжджої частини дороги та огорожений металевою сіткою. Перебуваючи на подвір`ї орендованого господарства побачив велосипедистів, які рухалися правою смугою проїжджої частини з інтервалом 20-30 метрів один від одного. Через короткий проміжок часу, в межах 1-2 хвилин він побачив автомобіль,

який проїхав повз нього на значній швидкості з центра села в сторону а/д Київ Чоп. За метрів 15 від нього побачив наїзд автомобіля передньою правою частиною на велосипедиста, звуку гальмування в той момент він не чув. Після удару потерпілого відкинуло на протилежну сторону. В момент зіткнення автомобіль рухався по зустрічній смузі руху, потерпілий перебував на своїй смузі руху ближче до роздільної суцільної осьової лінії розмітки де і відбувся зіткнення.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 26 червня 2015 року у вечірню пору доби він їхав велосипедом по правій крайній смузі руху в напрямку а/д Київ Чоп, попереду нього у попутному напрямку на цій же смузі руху їхали ще два велосипедисти на деякій відстані від нього, не змінюючи напрямоку руху. Через декілька секунд він почув гальмування та удар і побачив, як одного з велосипедистів відкинуло на зустрічну смугу руху. Підійшовши до місця ДТП, побачив , що на узбіччі лежала травмована людина, на проїжджій частині було розкидане скло від пошкодженого автомобіля. В той час видимість на дорозі була хороша, будь яких перешкод для руху автомобіля чи велосипеда на проїжджій частині не було.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що 26 червня 2015 він разом із знайомими відмічали його День народження в с. Варковичі, Дубенського р-ну. По закінченню святкування він разом з товришем сіли на велосипеди та їхали в напрямку додому. Особисто він їхав попопереду, а знайомий ОСОБА_16 позаду. Доїхавщи до полінлініки, почув шум та крик. Коли зупинився, то побачив, що на лівій протилежній від їх руху стороні проїжджої частини дороги стояв легковий автомобіль, а на узбіччі дороги лежав потерпілій. В момент скоєнння ДТП була ще світла пора доби, дорожнє покриття було сухим, вагомих перешкод для об`їзду перешкод на дорозі не було. Звукового сигналу чи звуку гальмування автомобіля в момент удару не чув. Йому особисто прешкод для руху вказаний автомобіль не створював.

Дослідженням протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди та схеми до протоколу і фототаблиці від 26.06.20215 року встановлено, що подія відбулася на проїжджій ділянці дороги в селі Варковичі по вулиці Шевченка. Дорожнє покриття сухе асфальтове, без явних ознак пошкодження, початок гальмівного шляху одного колеса автомобіля розміщений на 0.3 метра від осьової суцільної лінії розділення смуг руху на зустрічній смузі по відношенню до напрямку руху автомобіля із зміщенням в праву сторону. Початок осипу скла автомобіля визначений у схемі під номером 4 зафіксований на зустрічній смузі руху по відношення до напрямку руху автомобіля з переходом на праву полосу руху на відстань 5.72 метра. Велосипед та тіло потерпілого знаходиться на правому узбіччі за 18 та 16.2 метра відповідно від місця зупинки транспортного засобу керованого автомобіля ОСОБА_3 .

Згідно до досліджених даних протоколу огляду транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 від 27.06.2015 року встановлено, що внаслідок механічного контактування автомобіля з велосипедистом під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав пошкодження у передній правій боковій поверхні з пошкодженням правої блок фари головного освітлення та ліхтаря правого показника повороту з осипом скла, ушкодження правого верхнього кута вітрового скла.

Вході дослідження протоколу огляду транспортного засобу велосипеда від 27.06.2015 року встановлено, що внаслідок контактування з автомобілем під час дорожньо-транспортної пригоди велосипед отримав механічні ушкодження у вигляді деформування конструкції рами та ланцюгового механічного приводу.

В ході дослідження змісту протоколу слідчого експерименту проведеного з свідком у справі ОСОБА_14 встановлено, що згідно до поданих свідчень та відтворення події на місці дорожньо-транспортної події свідок зазначив. що подія мала місце 26.06.2015 року в с. Варковичі по вул. Шевченка близько 22години 30 хвилин. Свідок рухався велосипедом від автодороги Київ Чоп в напрямку центра села Варковичі. Попереду цього на незначній відстані по поправій полосі руху у попутному йому напрямку рухались два велосипедисти не змінюючи напрямок руху. На зустріч по смузі руху велосипедистів ближче до узбіччя рухався автомобіль, який здійснив наїзд на потерпілого.

Зіткнення автомобіля та велосипедиста відбулось на смузі руху велосипедиста на відстані 0.35 метра від суцільної осьової лінії розподілу напрямків руху.

В ході дослідження змісту протоколу слідчого експерименту проведеного зі свідком у справі ОСОБА_3 встановлено, що згідно до поданих свідчень та відтворення події на місці дорожньо-транспортної події свідок зазначив, що подія мала місце 26.06.2015 року в с. Варковичі по вул. Шевченка близько 22години 30 хвилин. Свідок рухався автомобілем в напрямку від центра села Варковичі в напрямку автодороги Київ-Чоп. Оминаючи перешкоду, виїхав на смугу зустрічного руху по якій рухався. Видимість була добра. Назустріч власному руху побачив три велосипедисти, які рухались по своїй смузі. З першим який рухався попереду розминувся на безпечній відстані. В подальшому на відстані 30 метрів побачив велосипедиста, який рухався йому на зустріч та створював йому перешкоду. Бажаючи уникнути зіткнення, здійснив спробу змінити напрямок руху з перестроюванням у свою смугу руху Однак велосипедист різко змінив напрямок руху, виїхав на зустрічну смугу, де і відбулось зіткнення. Зіткнення відбулось на протилежній стороні руху відносно напрямку руху велосипедиста.

Дослідженням змісту протоколу слідчого експерименту від 13 квітня 2015 року проведеного зі свідком очевидцям події ОСОБА_13 встановлено, що згідно до наданих свідком пояснень та відтворення події, остання мала місце 26.06.2015 року в с. Варковичі по вул. Шевченка близько 22 години. В момент зіткнення з велосипедистом автомобіль рухався по зустрічній смузі руху, потерпілий перебував на своїй смузі руху ближче до роздільної суцільної осьової лінії розмітки де і відбувся зіткнення.

За результатами дослідження висновків судово- медичних експертиз трупа ОСОБА_10 за № 128 від 16 липня 2015 року, № 361 від 14.07.2015 року та за № 56 від 15 серпня 2016 року встановлено, що смерть настала внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх заподіяння у вигляді важкої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа, забою головного мозку, масивного крововиливу під оболонку мозку. Масивність травмування частин тіла потерпілого, різноманітність травматичних змін виникли при транспортній травмі і цілком могли бути заподіянні в результаті травмування потерпілого ОСОБА_10 автомобілем ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 . Перед травмуванням потерпілий знаходився у сидячому положенні, рухаючись велосипедом у косо-зустрічному напрямку з автомобілем. В первинний момент зіткнення у контакт увійшла передня права частина автомобіля та права частина велосипеда, після чого найбільш ймовірно, відбулося закидання тіла потерпілого із наступним поворотом, розворотом, на капот та, як наслідок, травмування правої сторони тулуба та подальшим контактуванням з лобовим склом, при чому утворилась травма голови. Після чого, тіло отримавши інерційне прискорення було скинуто шляхом сковзання на дорожнє покриття та, як наслідок, з отриманням інших груп ушкоджень у вигляді гематом, забоїв, саден, струсу внутрішніх органів.

З дослідженого висновку судової авто- технічної експертизи технічного стану транспортного засобу від 10.07.2015 року за № 3.1(Д)-97/15 встановлено, на момент експертного дослідження за наслідками дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система, рульового керування, освітлювальних приладів автомобіля ВАЗ 21114 державний номерний знак НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані.

Дослідженням даних висновку судової транспортно-трасологічної експертизи від 29.12.2015 року за № 3.1(Д)-105/15 судом встановлено, що місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21114 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 з велосипедом темно-зеленого кольору під керуванням ОСОБА_10 знаходилось на проїзній частині вулиці Шевченка в селі Варковичі зі сторони від центру села в напрямку автодороги Київ-Чоп в межах зафіксованих слідів гальмування автомобіля та перед початком розташування осипу скла та уламків транспортного засобу, що зафіксовано в протоколі огляду місця події та схемі до нього.

З дослідженого у судовому засіданні висновку від 11.08.2016 року за № 3.1-275/16 інженерно -транспортної експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди що мала місце 26.06.2015 року встановлено, що дії водія автомобіля ВАЗ 21114 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідають вимогам пунктів 10.1 та 34.1 Правил дорожнього руху України та знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В діях велосипедиста ОСОБА_10 в даній дорожній обстановці не відповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається.

З дослідженого у судовому засіданні висновку від 12.08.2016 року за № 3.1-968/16 інженерно транспортної експертизи, механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.06.2015 року встановлено, що відповідно до вихідних даних дорожньо-транспортної пригоди, які зформовані у постанові про призначення експертизи слідчим та наданні експерту на підставі та у відповідності свідчень ОСОБА_3 , наданих під час слідчого експерименту, щодо обставин пригоди місця зіткнення з велосипедистом на правій смузі руху та дій останнього щодо зміни напрямку руху з виїздом велосипеда на зустрічну полосу, в діях водія автомобіля ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідності вимог Правил дорожнього руху України не встановлено.

Дослідженням висновку судової інженерно -технічної експертизи з дослідження обставин механізму дорожньо транспортної пригоди від 24.03.2017 року за № 8347 встановлено, що при наданому слідством комплексі вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб до місця наїзду на велосипедиста в момент зміни напрямку руху останнього. Оскільки на момент зміни напрямку руху зустрічного велосипедиста праворуч( по напрямку руху автомобіля), який перебував в технічно -справному стані та рухався по зустрічній смузі прямолінійно з боковим інтервалом 0.5 метра то дії водія від воріт в бік руху велосипедиста після зміни напрямку руху є необґрунтованим. В діях водія ОСОБА_3 встановлено невідповідність вимогам пунктів 1.2. 12.3.13.3 Правил дорожнього руху України Встановити чи знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди невідповідність зазначених вимог правил дорожнього руху діях ОСОБА_3 не дається можливим. В діях велосипедиста ОСОБА_10 з технічної точки зору встановлено невідповідність вимогам пунктів 10.1 та 34.1 Правил дорожнього руху України та знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Провівши детальний аналізуючи свідчень свідків, які були допитані під час судового слідства, суд розцінює їх як дійсні, повні та правдиві, оскільки останні в цілому узгоджуються між собою, не викликають сумнівів та не містять протиріч і повністю узгоджуються матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновками експертиз, які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.
Так, з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми від 26.06.2015 встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди - вул. Шевченка с. Варковичі, поблизу Варковицької лікарні навпроти будинку 27 дорога пряма, горизонтального профілю. Стан покриття сухий. Дорожнє покриття 2 напрямків. Автомобіль марки ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 розміщений на краю правої проїжджої частини. Слід гальмування та осипу скла розпочинається на лівій зустрічній смузі руху по відношенню до напрямку руху керованого ОСОБА_3 автомобілем , перед роздільною дорожньою розміткою 1.1 (суцільна пряма).
Вказані у протоколі та додатках до нього відомості підтверджують встановлені обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу в цілому відповідає як свідченням свідків, допитаних під час судового слідства та висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 29.12.2015 року за № 3.1(Д)-105/15.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 361 від 14.08.2015, враховуючи результати лабораторних експертиз смерть ОСОБА_10 настала від важкої черепно-мозкової

травми із переломом кісток склепіння черепа, крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку, яка в своєму перебігу ускладнилась розвитком набряку-набухання головного мозку та наступною його компресією. Між отриманою ОСОБА_10 черепно-мозковою травмою та настанням його смерті існує прямий причинний зв`язок.
Аналогічний висновок (№ 56 від 15.08.2016) щодо причин смерті наданий судово-медичними експертами при проведенні комісійної судово-медичної експертизи.
Експертами було встановлено причину смерті, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 , а також зазначено що протиправні дії ОСОБА_3 , які виразились у вчиненні наїзду на потерпілого були причино- наслідковими, що в свою чергу узгоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого та негативними наслідками, які призвели до смерті потерпілого.
З висновку експертизи технічного стану автомобіля за № 3.1(Д)-97/15 від 10.07.2015 вбачається, що робоча гальмівна система та система рульового керування ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані. Вказане свідчить, що несправностей, які могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма та рульового керування перед ДТП не було. Відтак технічна несправність автомобіля, як причина дорожньо-транспортної пригоди повністю виключена.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 11.08.2016 №3.1-275/16 вбачається, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно з вимогами п.п. 10.1 та 34.1 (дорожня розмітка 1.1) Правил дорожнього руху. Невідповідність дій водія ОСОБА_3 у вказаній дорожній обстановці з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, вказаний висновок доводить порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, що в свою чергу призвело до наслідків, викладених вище та наявну у нього можливість запобігти їх настанню, шляхом дотримання ним вимог п.п. 10.1 та 34. 1 Правил дорожнього руху України.
Крім того, з висновку експерта № 8347 від 24.03.2017 вбачається, що водій автомобіля ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав рухатись правою смугою руху, при швидкості не більше 60 км/год. При наявності перешкоди на його смузі руху міг би застосувати об`їзд даної перешкоди, не перетинаючи лінію дорожньої розмітки 1.1 і лише за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. У випадку неможливості забезпечити безпечного об`їзду перешкоди зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.
Зазначений висновок роз`яснює, як би мав рухатись водій ОСОБА_3 в даній дорожній обстановці і можливості його виїзду на зустрічну смугу руху.
Окрім цього, в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про наявності будь-якої перешкоди на його правій смузі руху, яка б зумовила необхідність водію автомобіля ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 виїхати на зустрічну смугу руху для об`їзду перешкоди.
Разом з тим суд частково критично сприймає висновки від 12.08.2016 року за № 3.1-968/16 та від 24.03.2017 року за № 8347 інженерно транспортних експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, згідно до яких встановлена невідповідність дій велосипедиста правилам дорожнього руху, що були в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вихідні дані були взяті з непідтверджених у судовому засіданні свідчень обвинуваченого ОСОБА_3 який стверджував, що потерпілий, рухаючись по своїй смузі руху різко змінив напрямок з виїздом на зустрічну смугу. При цьому, суд зазначає, що особа яка керує транспортним засобом по своїй смузі руху не повинна передбачати загрози для власного руху з боку водія, який раптово грубо порушуючи правила, створює аварійну обстановку.

Суд частково погоджується з висновком вищевказаних експертиз щодо дій велосипедиста ОСОБА_10 який мав би рухатись ближче до правого краю проїжджої частини по власній смузі руху. Однак, зазначає, що у даній дорожній обстановці дії велосипедиста, а саме рух по смузі ближче до лівого краю, за умови дотримання водієм

ОСОБА_3 правил дорожнього руху ( керування автомобілем на своїй полосі руху), не створювали б перешкоди у русі водію автомобіля, а відтак не могли бути в причино- наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Встановивши дійсні обставини справи, суд приходить до переконливого висновку, що злочин мав місце і скоїв його обвинувачений ОСОБА_3 винуватість якого є доведеною та останній підлягає притягненню до кримінальної відповідальності.

Органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та спричинило смерть потерпілого.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого по справі не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання задоволення позовних вимог позивачів про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди суд виходить з загальних засад відшкодування заподіяної шкоди в розумінні ст..ст. 1166,1167, 1187 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловікові(дружині) батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

При цьому суд приходить до висновку, що заподіяна та підтверджена доказами матеріальна шкода у розмірі 46093,81 грн. підлягає стягненню з винної особи у повному розмірі. Щодо визначення розміру відшкодування заявленої моральної немайнової шкоди, суд приймає доводи позивачів в частині її заподіяння, а саме непоправної втрати, тривалості душевних хвилювань. Вирішуючи питання обґрунтування суми заявлених вимог, суд виходить з оцінки невідворотнього негативного наслідку спричиненого злочином, а також доводів позивача щодо обгрунтування розміру заявленої шкоди, дій винної особи, яка протягом п`яти з половинною років не вживала жодних заходів до добровільного відшкодування, не попросила вибачення у вчиненому, не розкаялась, тим самим на переконання суду спричиняла виникненню ще більших душевних страждань потерпілим та вважає щодо відшкодування потерпілим моральної шкоди підлягає загальна сума у розмірі 400 тисяч гривень.

Заявлені позовні вимоги потерпілих про відшкодування витрат на правничу допомогу не підлягають до задоволення з тих підстав, що витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Вирішуючи питання призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить з загальних засад передбачених ст.ст. 65-67 КК України. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_17 , будучи засуджений за вчинення тяжкого злочину перебуваючи на іспитовому терміні на шлях виправлення не став, а знову вчинив тяжкий злочин, який потягнув негативний наслідок у вигляді смерті потерпілого. Також суд зазначає, що незважаючи на вчинене обвинувачений не розкаявся, не вчинив жодних належних дій до відшкодування заподіяної шкоди. За таких обставин, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе лише у ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.11.2014 року за ч. 2 ст. 368 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, наділенні владними та організаційно-розпорядчими функціями та займати посади в органах державної влади або органах місцевого самоврядування на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього належного йому майна, та остаточно призначити покарання засудженому ОСОБА_3 у вигляді 6 ( шести) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 (три) роки та позбавленням права обіймати посади, наділенні владними та організаційно-розпорядчими функціями та займати посади в органах державної влади або органах місцевого самоврядування на строк 3 (три) роки.

Засудженому ОСОБА_3 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. ОСОБА_3 взяти під варту із зали суду.

Початок строку відбуття призначеного покарання рахувати з дня постановлення вироку.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 документально підтвердженні витрати на проведення судових експертиз в сумі 14291( чотирнадцять тисяч двісті дев`яносто одна) гривня.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон», (м. Київ, вул.Велика Васильківська,72) та обвинуваченого ОСОБА_3 жителя АДРЕСА_1 на користь потерпілого ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_2 моральну шкоду у розмірі 200 000 гривень.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон», м. Київ, вул.Велика Васильківська,72) та обвинуваченого ОСОБА_3 жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , жительки АДРЕСА_3 моральну шкоду у розмірі 200 000 гривень.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон», (м. Київ, вул.Велика Васильківська,72) та обвинуваченого ОСОБА_3 жителя АДРЕСА_1 , на користь потерпілих ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_2 та ОСОБА_8 , жительки АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 46093, (сорок шість тисяч дев`яносто три) гривні 81 копійка.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-автомобіль марки «ВАЗ 21114» 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Агрон» (м. Київ, вул.Велика Васильківська,72),

-велосипед темно-зеленого кольору, повернути потерпілому ОСОБА_7 .

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1