Провадження № 1-кс/369/160/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Києво-Святошинського районного суду Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000324 від 15.07.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000324 від 15.07.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, винесену 10.10.2020 року дізнавачем СД ЦВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 .
Скарга мотивована тим, що 25.11.2020 р., ОСОБА_3 отримав лист з Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в якому повідомляється, що кримінальне провадження № 0000324 за ст. 356 КК України від 15.07.2020 КК України закрито слідчим на підставі п.2 ч.1ст.284 КПК України 10.10.2020 р. Згідно з витягу ЄРДР від 21.01.2020 відкрито досудове провадження № 0000324 від 15.07.2020 КК України за фактом самоправних дій з боку керівництва ТОВ «Київоблгаз Збут» події за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 ч. 1 КК України.
01 грудня 2020р. скаржник ознайомився з кримінальним провадженням № 0000324 за ст. 356 від 15.07.2020 КК України. Порушуючи права потерпілого, ч.2 ст.221 КПК України слідчий капітан поліції ОСОБА_4 заборонив робити фотокопії документів, про що зроблено запис в клопотанні про ознайомлення з кримінальним провадженням. В матеріалах справи знаходяться лише заява про злочин та копії наданих документів, протокол допиту потерпілого, клопотання про вчинення дій, рішення по клопотанню відсутні. Також у справі знаходиться повідомлення ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000324 за ст. 356 КК від 15.07.2020 КК України без адреси скаржника, що є порушенням прав як потерпілого. Слідчим жодних слідчих дій проведено не було.
Скаржник вважає, що рішення про закриття кримінального провадження за фактом самоправних дій з боку керівництва ТОВ «Київоблгаз Збут» події за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 ч. 1 КК України, прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого капітана поліції ОСОБА_4 не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення. Згідно з положеннями ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Посилаючись на вищевикладене просив слідчого суддю постанову слідчого капітана поліції ОСОБА_4 від 10.10.2020. про закриття кримінального провадження № 0000324 за ст. 356 ч.1 КК від 15.07.2020 КК України, внесеного до ЄРДР 15.07.2020 за фактом самоправних дій з боку керівництва ТОВ «Київоблгаз Збут» події за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 ч. 1 КК України, скасувати та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.
У судове засідання скаржник не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився причини неявки суду не повідомляв.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю детективом рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Центрального ВП Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України.
Слідчим суддею також встановлено, що 10.10.2020 року дізнавачем СД ЦВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000324 від 15.07.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КК України.
Частиною 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З аналізу положень ст.110 КПК України вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).
Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
За таких обставин, приймаючи доводи викладені в скарзі, слідчий суддя дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження, були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти дослідження всіх обставин справи у кримінальному №0000324 від 15.07.2020 р.
Так, прийнята капітаном поліції ОСОБА_4 постанова про закриття кримінального провадження, на думку слідчого судді, не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч.1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за доцільне відповити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000324 від 15.07.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000324 від 15.07.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 15.02.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1