Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/259/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, у режимі відеоконференції за апеляційними скаргами адвоката обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2021 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до 05 квітня 2021 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Онуфріївського районного суду Кіровоградської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України /ЄУН 399/766/20/.

У межах даного кримінального провадження, за клопотанням прокурора, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки судове провадження наразі не завершене.

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, враховано судом тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого.

Із судовим рішенням судді не погоджується адвокат обвинуваченого, а також і обвинувачений, і оскаржують його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу місцевого суду, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_8 , постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає наступні доводи..

Судом не розглядалась можливість застосування іншого запобіжного заходу; не оцінено належно наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; обвинувачений виконував свої процесуальні обов`язки.

Зазначає, що докази про вчинення ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень сумнівні.

Крім того, обвинувачений має постійне місце проживання, до затримання мав місце роботи, позитивно характеризований; у інших кримінальних правопорушеннях не підозрюється.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, застосувати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вказує, що він з`являвся на всі виклики слідчого, співпрацював зі слідчими, одного разу не з`явився на виклик, оскільки був не інформований про те, був на роботі, 29 липня 2020 року йому телефонував слідчий, проте він не взяв слухавку, оскільки на телефоні зламаний сенсорний екран.

Він не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на свідків та/або потерпілу, виїжджати за межі району або області, ухилятись від суду; потерпіла навела наклеп на нього (надала неправдивих показань).

Крім того, його бабуся похилого віку має проблеми зі здоров`ям, потребує його допомоги.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку сторін кримінального провадження: обвинуваченого та адвоката на підтримку поданих апеляційних скарг, прокурора, який заперечив їх задоволення, дослідивши виділені матеріали, зваживши доводи апеляційних скарг, колегією суддів зауважується про наступне.

Як убачається з матеріалів, в провадженні місцевого суду перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України /ЄУН 399/766/20/.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та роз`яснень Пленуму ВСУ (Постанова №4 від 25.04.2003р. «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства»), тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказаних вимог кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався.
Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 30 липня 2020 року; у справі наразі провадиться судове слідство, призначаються та проводяться судові засідання. Строк перебування ОСОБА_8 під вартою не є довготривалим, таким, що є поза межами розумного.
При цьому слід враховувати, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій; таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Кримінальні правопорушення відносяться до категорії нетяжких і тяжких, умисних, насильницького, корисливих. Покарання за вчинення тяжчого кримінального правопорушення передбачає позбавлення волі на строк до десяти років..

Крім того, враховується, що ОСОБА_8 безробітний /відсутні достовірні дані про місце праці, заробітку підозрюваного/, неодружений, без утриманців, тобто, не має міцних соціальних зв`язків; проживає без реєстрації, негативно характеризований.

Підозрюваний є багаторазово судимою особою, в тому числі й за вчинення умисних злочинів проти власності, зокрема, тяжких, а востаннє - за вчинення аналогічного злочину, судимості не зняті, не погашені.

Підозрюваний, за наявності незнятих й непогашених судимостей, знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, і вказане свідчить про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення, на схильність до протиправної, асоціальної поведінки, схильність до бажання збагачення за рахунок чужого майна, що значно підвищує ступінь його суспільної небезпечності.

Крім того, як встановлено, у межах даного кримінального провадження - ОСОБА_8 за викликом слідчого не з`явився, будучи 16 липня 2020 року повідомленим про підозру /а 27 липня 2020 року - про змінену підозру/, 28 липня 2020 року вибув до іншого міста, про вказане орган досудового розслідування не повідомив, на телефонні виклики слідчого не відповідав. Вказане стало підставою для надання слідчим суддею дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, як встановлено, судом у справі наразі не допитано потерпілого, свідків.

Відтак, беручи до уваги наведене, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , інші наведені обставини, є підстави вважати наявними ризики ухилення обвинуваченого від суду, вчинення ним нового кримінального правопорушення, незаконного впливу на учасників судового провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Доводи сторони захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - спростовуються наведеним вище.
Доводи з приводу сумнівності доказів щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень оцінці колегією суддів на даній стадії провадження не підлягають, оскільки триває судове слідство і оцінку та аналіз доказів відносно їх належності, припустимості, достовірності має надати суд першої інстанції.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2021 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до 05 квітня 2021 року включно, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4