Справа № 643/5962/21
Провадження № 1-кс/643/1612/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду погоджене з прокурором клопотання слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про заміну запобіжного заходу на тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0000559 від 21.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Марокко, мароканця, з середньою освітою, студента 2 курсу Харківського національного медичного університету, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000559 від 21.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 21.01.2016 приблизно о 03 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом зі своїми товаришами громадянами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживав алкогольні напої.
Під час розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 сталася сварка на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якої ОСОБА_5 , перебуваючи на кухні вказаної квартири, кухонним ножем, який взяв у мийці на кухні завдав ОСОБА_8 одного удару в область грудної клітини справа, другий удар в область спини потерпілого та спричинив поранення правої руки.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_8 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 5-ОКБт/16 від 02.03.2016 спричинено проникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, а також непроникаюче колото-різані поранення м`яких тканин спини, непроникаюче колото-різане поранення м`яких тканин правого ліктьового суглобу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 направився в кімнату, а ОСОБА_5 , бажаючи приховати злочин, став умовляти потерпілого не викликати швидку медичну допомогу, на що потерпілий ОСОБА_8 погодився.
21.01.2016 о 12 год. 50 хв. ОСОБА_8 з зазначеними тілесними ушкодженнями бригадою швидкої медичної допомоги доставлений до КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», де його було госпіталізовано. Однак, в результаті отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вказаному медичному закладі настала смерть ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №5-ОКБт/16 від 02.03.2016 причиною смерті потерпілого стала тривала крововтрата, як смертельне ускладнення зазначеного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені, що має прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями та настанням смерті.
23.01.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , марокканця, громадянина Марокко, що має середню освіту, не одруженого, студента 2 курсу Харківського національного медичного університету, що мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2016 у відношенні ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 год. 30 хв. 22.03.2016 включно.
28.01.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
17.03.2016 в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 Харківської області ОСОБА_10 строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжено до трьох місяців, а саме до 23.04.2016.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 20 год. 30 хв. 22.04.2016.
18.04.2016 першим заступником прокурора Харківської області старшим радником юстиції ОСОБА_11 строк досудового розслідування був продовжений до 5-ти місяців, тобто до 23.06.2016.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 20 год. 30 хв. 22.06.2016.
Будучи допитаним у якості підозрюваного, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав.
Підозра ОСОБА_5 обґрунтована наступними доказами: фактом огляду квартири АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено ніж зі слідами речовини бурого кольору, майку зі слідами речовини бурого кольору, сорочку зі слідами речовини бурого кольору, простирадло зі слідами речовини бурого кольору, 2 змиви речовини бурого кольору, зіскоб речовини бурого кольору; висновком судово-цитологічної експертизи № 200-Ц/16 від 03.03.2016, згідно якого на ножі, вилученому під час огляду місця події виявлені сліди крові, що могла належати ОСОБА_9 , а також мікросліди потожирових виділень, що могли належати ОСОБА_5 ; висновком судово-медичної експертизи № 5-ОКБт/16 від 02.03.2016, згідно якого у ОСОБА_9 мали місце проникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч, що містить ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, непроникаючі колото-різані поранення м`яких тканин правого ліктьового суглобу та м`яких тканин спини, як окремо так і сукупно містять ознаки ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, садна на кінцівках, як окремо так і сукупно містять ознаки ЛЕГКОГО тілесного ушкодження. Причиною смерті ОСОБА_9 стала тривала крововтрата, як смертельне ускладнення зазначеного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені, що має прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями та настанням смерті; показами свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що у 21.01.2016, коли він знаходився разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за місцем мешкання останнього, де вони разом вживали алкогольні напої, після чого між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якого ОСОБА_5 кухонним ножем завдав поранення ОСОБА_9 ; показами, даними під час одночасного допиту між свідком ОСОБА_13 та підозрюваним ОСОБА_5 щодо обставин завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ; даними, отриманими в ході проведення слідчого експерименту від 11.03.2016 за участі свідка ОСОБА_12 , в ході якого останній вказав механізм завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ; висновком судово-медичної експертизи № 4/5-ОКБт/16 від 31.03.2016, згідно якого виявлені на трупі ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли бути завдані наданим на дослідження ножем, що був вилучений під час огляду місця події, та свідчення ОСОБА_14 , надані ним в ході слідчого експерименту в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині часу та механізму спричинення; показами свідка - фельдшера бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_15 , яка надавала медичну допомогу ОСОБА_9 ; показами свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що у 2015 році підтримувала близькі стосунки з ОСОБА_5 , та у період з 18 по 22.01.2016, більш точну дату вона не пам`ятає, у нічній час останній зателефонував їй та розповів, що у нього відбулася бійка з ОСОБА_9 ; показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , згідно яких вони у ніч з 20.01.2016 до 3-х годин 21.01.2016 знаходились у вказаній квартирі разом ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_9 , де усі разом, крім ОСОБА_17 розпивали алкогольні напої, після чого приблизно о 03 год. 00 хв. 21.01.2016 пішли, а ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 утрьох залишились за вказаною адресою; показами свідка ОСОБА_19 , мешканці будинку АДРЕСА_3 , яка у ніч з 20.01.2016 на 21.01.2016 чула шум у вказаній квартирі; показами свідка інспектора Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_20 про те, що 21.01.2016 він у складі наряду поліції прибув за повідомленням про виявлення особі з тілесними ушкодженнями вказаною адресою, та поруч з будинком знаходився автомобіль швидкої медичної допомоги, у якому знаходився постраждалий, який нічого з приводу одержання тілесних ушкоджень не пояснив. У квартирі знаходились двоє осіб, на вигляд арабської національності ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , у яких малися ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому вони пояснили, що їх товариш прийшов вже пораненим, але згодом ОСОБА_5 став поводити себе агресивно та до нього було застосовано спецзасіб кайданки, після чого було викликано слідчо-оперативну групу, а ОСОБА_5 та ОСОБА_12 було доставлено до Московського відділу поліції м. Харкова; показами свідка - лікаря-невропатолога приймального відділення КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК» ОСОБА_21 , яка пояснила, що 21.01.2016, коли вона знаходилась у приймальному відділенні лікарні, бригадою швидкою медичної допомоги був доставлений ОСОБА_8 1991 р.н. з колото-різаними пораненнями, при цьому, як пояснив ОСОБА_8 , він одержав ножове поранення від «Мегді».
06.06.2016 Московським районним судом м. Харкова, розглянувши клопотання захисника ОСОБА_22 в інтересах підзахисного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, було задоволено клопотання захисника та змінено запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з тримання під вартою на домашній арешт у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 , стоком на два місці, з 06 червня 2016 року по 06 серпня 2016 року включно та покладено на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: обов`язок не залишати житло за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , з 21.00 до 07.00 год. ранку наступного дня; прибувати до Московського ВП ГУНП в Харківській області, прокурора та суду за першою вимогою.
06.06.2016 копія зазначеної ухвали суду була направлена до Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області для організації виконання.
До Московського ВП ГУНП в Харківській області з Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області надійшов матеріал від 08.06.2016, згідно якого було встановлено, що ОСОБА_5 не з`явився за адресою, вказаною в ухвалі суду щодо зміни відносно нього запобіжного заходу: АДРЕСА_4 . Крім того, як було встановлено, він дійсно зареєстрований за вказаною адресою, однак фактично у вказаному гуртожитку він не проживав, та з моменту зміни запобіжного заходу не з`являвся. В результаті виходу 07.06.2016 о 21 год. 00 хв. в за вказаною адресою стало відомо, що останній у гуртожиток не заселився, тобто на час перевірки був відсутній за місцем відбування домашнього арешту, що є прямим порушенням обов`язків, покладених на нього судом. На теперішній час фактичне місце перебування ОСОБА_5 встановлено не було.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06.06.2016 був викликаний до Московського ВП ГУНП в Харківській області для участі у проведенні процесуальних дій, про що його було повідомлено належним чином, на 09.06.2016, 11 год. 00 хв., однак підозрюваний за викликом не з`явився, не повідомивши про причину неявки.
Усі наведені факти свідчать про намір ОСОБА_5 ухилитись від органів досудового розслідування та суду та неефективність, з урахуванням зазначених обставин, обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий насильницький злочин, що характеризує його як соціально небезпечну особу, схильну до скоєння злочинів, у т.ч. тяжких насильницьких злочинів проти особи.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки є громадянином іншої держави, та може залишити територію України, оскільки на території Україні не має родини, стійких соціальних зв`язків.

Згідно отриманої відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомостей про перетинання кордону України ОСОБА_5 в базі даних не виявлено.

Під час досудового розслідування приймались різноманітні заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 з метою проведення процесуальних дій за його участі, однак проведеними заходами позитивного результату здобуто не було та встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не виявилось можливим.

17.08.2018 винесено постанову про зупинення досудового слідства та оголошення у розшук підозрюваного, який переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і місцезнаходження, якого невідомо та матеріали направлені для виконання до Московського ВП ГУНП в Харківській області де заведено ОРС «Розшук».

Крім того, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 покинув межі України у напрямку ОСОБА_23 , що підтверджується показами свідків.

01.03.2021 на підставі постанови підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в міжнародний розшук.

Таким чином на підставі сукупності ризиків, що можуть виникнути в ході досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді, в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не може бути застосовано інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного слідчий вказує на наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 має намір ухилитися від органів досудового, а обраний запобіжний захід виявився неефективним, тому просив клопотання задовольнити.
Згідно частини 6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву, в якій клопотання підтримав, не заперечував проти розгляду клопотання за його відсутності та просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 доставлений в судове засідання не був, так як знаходиться у міжнародному розшуку.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутністю підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Під час ознайомлення із матеріалами клопотання судом встановлено, що станом на день розгляду вищевказаного клопотання ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук, що підтверджується інформацією наданою Інтерполом.
Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі.
Надані стороною обвинувачення докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі. Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, міру покарання, яка може бути до нього застосована у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також те, що останній після вчинення злочину відразу покинув територію України та станом на даний час перебуває у міжнародному розшуку, свідчить про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду після встановлення його місця знаходження. Характер вчинення кримінального правопорушень та встановлені в ході розслідування обставини вказують на те, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інший злочин.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому вважає за доцільне задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.
Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193 КПК України, суд -На дев`яносто дев`ятій сесії (27 лютого-3 березня) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу затримання підозрюваного з метою приводу не є ордером на арешт у розумінні ст. 83.2 Правил Організації.

Відповідно до ст. 575 КПК України чітко передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого суду або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого. У такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Додані до клопотання матеріалами, а також санкція статті КК України свідчать про наявність вагомих підстав вважати, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення та переховується від органів досудового розслідування, а також є достатні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України також існує ризик, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілих. Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 187-190, 309, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з часу його доставки до місця кримінального провадження.
Після затримання ОСОБА_5 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1