Справа № 645/3542/21
Провадження № 1-кп/645/571/21
В И Р О К
03 червня 2021 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
ОСОБА_3 11 травня 2021 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, перебував поблизу будинку АДРЕСА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , де до них підійшов їх спільний знайомий - ОСОБА_5 , з яким ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, обумовлених конфліктом між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вступив в словесний конфлікт. В ході словесного конфлікту у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник протиправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшовши до ОСОБА_5 та перебуваючи напроти ОСОБА_5 на відстані витягнутої руки, наніс останньому не менш ніж 10 ударів кулаком правої руки в область обличчя та 3 удари власною головою в область обличчя ОСОБА_5 .
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_5 , згідно з висновком судово - медичної експертизи №09/840-0 від 19.05.2021 року, тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на голові та синців на голові, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п.2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, складену в присутності адвоката ОСОБА_6 , згідно з якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.
Потерпілий ОСОБА_5 також подав заяву, в якій він зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений щодо обмеження права на апеляційне оскарження. Цивільний позов не заявлено.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений, на диспансерному (профілактичному) обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працює, має офіційне місце реєстрації.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Так, санкція КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, але оскільки обвинувачений не працевлаштований, суд не вбачає можливості призначати йому вказаний вид покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1