Справа № 462/387/21
провадження 1-кп/462/330/21
У Х В А Л А

03 березня 2021 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_7

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання у кримінальному провадженні №0001633 від 18.05.2019 року, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, без постійного місця проживання, за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , звернувся із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що ОСОБА_7 в період інкримінованих дій страждала хронічним психічним захворюванням у формі розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку..

Судом встановлено, що 18.05.2019 року близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї середньої загальноосвітньої школи № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , відкрито заволоділа смарт-годинником фірми Garettчорного кольору вартістю 783 грн, що належить ОСОБА_5 та перебував у користуванні її сина ОСОБА_10 , який витягнула з кишені куртки, що знаходилась на спортивному майданчику школи, та покинула місце вчинення злочину, не заважаючи на неодноразові прохання з боку ОСОБА_10 повернути йому годинник.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечила обставини, викладені у клопотанні, вказала, що годинник придбала у магазині.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 18.05.2019р. її син разом із друзями гуляв на подвір`ї школи АДРЕСА_2 . Того дня вона до нього телефонувала на смарт-годинник, однак на її дзвінки відповідала ОСОБА_7 , яка повідомила, що сина потерпілої поруч немає. Пізніше син потерпілої перетелефонував їй з іншого телефону, та повідомив, що його смарт-годинник викрали.

Допитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_10 повідомив, що 18.05.2019р. він гуляв разом із сестрою на друзями на подвір`ї ІНФОРМАЦІЯ_2 . На майданчику він поклав смарт-годинник до кишені светра, а светр залишив на лавці. В якийсь момент через отвір у паркані на територію школи зайшла ОСОБА_7 , яка взяла светр, витягнула з кишені смарт-годинник і пішла. ОСОБА_10 разом з іншими дітьми прослідували за нею, вимагаючи повернути годинник, однак ОСОБА_7 на їх слова не реагувала та продовжувала йти. Йдучи за ОСОБА_7 , діти викликали працівників поліції, які затримали її на вул.Вільховій у м. Львові.

Крім зазначених показів, вчинення ОСОБА_7 , суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 10), протоколом огляду місця події ( а.с.13), висновком експерта №88 ( а.с.87), висновком експерта №9/542 (а.с.100).

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 88 від 24.07.2019 року ОСОБА_7 , страждає хронічним психічним захворюванням у формі розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_7 також страждала хронічним психічним захворюванням у формі у формі розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи клінічні прояви психічного захворювання у ОСОБА_7 на даний час, а також те, що у її поведінці чи висловлюваннях немає проявів активної суспільної небезпеки, антисоціальної чи аутоагресивної поведінки, застосування примусових заходів медичного характеру вона не потребує. Рекомендовано обов`язковий лікарський нагляду у психіатра та піклування рідних.

Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ч.2. ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи наведене, та те, що ОСОБА_7 , вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене КК України у стані неосудності, та психічний стан її здоров`я на даний час позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому стосовно неї слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.395, 506, 508, 512-514, 516 КПК України, ст.92-94 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Застосувати до ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, без постійного місця проживання, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речовий доказ: диск з відеозаписом із нагрудних камер патрульної поліції залишити при матеріалах кримінального провадження.

-Смарт-годинник марки «Garett» - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Витрати за проведення експертизи віднести за рахунок державних асигнувань.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1