ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/828/21 Справа № 208/8407/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, якою задоволено подання начальника Державної установи Кам`янська виправна колонія № 34 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 , ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_8 засуджена вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2015 року за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі, прибула до ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 25.09.2015 року та за період відбуття покарання вона має лише 2 заохочення.
Зазначає, що в судовому засіданні засуджена не виказувала щирого каяття у вчиненому злочині.
Стверджує, що поведінка засудженої ОСОБА_8 в період відбування покарання фактично не зазнала будь-яких змін.
Таким чином, станом на теперішній час відсутнє підтвердження, що засуджена стала на шлях виправлення.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2021 року задоволено подання начальника Державної установи Кам`янська виправна колонія № 34 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджена ОСОБА_8 станом на день розгляду подання відбула 3/4 призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, за період відбування покарання сумлінно виконувала вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускала порушень, визнала вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, не має стягнень майнового характеру, поводила себе серед засуджених та представників установи виконання покарань ввічливо, тактовно, має заохочення за сумлінну працю, опанувала професійні навички працівника швейного виробництва, стягнень не має, наявне коло рідних для ресоціалізації, тому суд дійшов висновку, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженого та його захисника, які заперечували щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення та задовольняючи його, суд послався на те, що засуджена ОСОБА_8 відбула 3/4 покарання, за період відбування покарання сумлінно виконувала вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускала порушень, має заохочення, стягнень не має, працевлаштована, в рамках програми Освіта закінчила середню загальноосвітню школу з вечірньою формою навчання при установі, за програмою Професія у навчальному центрі при установі здобула спеціальність швачка, приймає участь у роботі у програмах виховного впливу, тому суд дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_8 своїм ставленням до праці та поведінкою довела своє виправлення.
Між тим, судом першої інстанції не надано належної оцінки даним, що характеризують особу засудженої, а саме, наявність у ОСОБА_8 лише двох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 12.04.2015 року, що не свідчить про те, що засуджена своєю поведінкою довела своє виправлення.
Посилання суду на сумлінне ставлення засудженої до праці, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки з характеристики засудженої вбачається, що з початку строку відбування покарання ОСОБА_8 була залучена до робіт на об`єктах установи. З 29.11.2019 року засуджена переведена до дільниці соціальної реабілітації установи, де була працевлаштована підсобним робітником, та на початку віддавала перевагу більш легким роботам, була неуважна, і тільки згодом до праці почала ставитись добре. На цей час засуджена ОСОБА_8 працевлаштована на контрагентському об`єкті підсобним робітником.
З урахуванням наведеного, засуджена ОСОБА_8 більшу частину відбування покарання працювала на об`єктах установи, однак залучення до робіт з благоустрою та на об`єктах установи не свідчить про те, що засуджена ставленням до праці довела своє виправлення.
Крім того, на переконання апеляційного суду, строк покарання, який відбула засуджена є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що вона довела своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 08.11.2022 року.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення враховуються у сукупності всі обставини за весь період перебування у виправній установі.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_8 за весь період відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні подання начальника Державної установи Кам`янська виправна колонія № 34 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а подання начальника Державної установи Кам`янська виправна колонія № 34 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 - залишенню без задоволення як необгрунтованого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2021 року задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2021 року щодо засудженої ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника Державної установи Кам`янська виправна колонія № 34 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 - відмовити.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4