Справа № 606/2174/19
УХВАЛА
іменем України
15 липня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , особи з приводу якої розглядається клопотання ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , законний представник потерпілого ОСОБА_9 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_10 , представник служби у справах дітей ОСОБА_11
провівши у відкритому судовому засіданні м. Теребовля судове засідання по кримінальному провадженні № 0000175 від 01.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 із клопотанням про застосування до неповнолітньої особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності та вчинила суспільно-небезпечне діяння, примусових заходів виховного характеру,-
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до клопотання про застосування до неповнолітньої особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності та вчинила суспільно-небезпечне діяння примусових заходів виховного характеру, 31 травня 2019 року близько 21 год. ОСОБА_6 перебуваючи на стадіоні в с. Струсів Теребовлянського району Тернопільської області вступив в словесний конфлікт із ОСОБА_8 . В ході даного конфлікту ОСОБА_6 , діючи цілеспрямовано, реалізовуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 кулаком своєї правої руки наніс один удар у ліву частину обличчя останнього, після чого ОСОБА_8 зловив ОСОБА_6 за ноги і в цей час останній наніс ОСОБА_8 приблизно три удари кулаками обох рук у голову, після чого вони обоє впали на землю і ОСОБА_6 завдав ОСОБА_8 ще близько трьох ударів кулаками рук в область голови та на цьому вказаний конфлікт закінчився. В результаті нанесення вище вказаних ударів, ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця і проявів забою м`яких тканин правої половини потиличної ділянки, проявів забою м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, синця і проявів забою м`яких тканин лівої пери орбітальної ділянки, крововиливу у кон`юктиву лівого ока, які належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано як суспільно небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні ОСОБА_6 визнав свою вину, показав, що з потерпілим у нього були давні неприязні відносини, був випадок, коли потерпілий вдарив ОСОБА_6 , однак останній нікуди не звертався. Перед останнім дзвінком в нього відбулася телефонна розмова з потерпілим, вони домовились поговорити. Зустрілись на стадіоні в с. Струсів, був словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 наніс ОСОБА_13 правою рукою в ліву частину обличчя удар. Потерпілий намагався зловити за ноги ОСОБА_12 , останній наніс ще удар в голову. ОСОБА_13 впав, після чого ОСОБА_12 наніс ще удар ногою в голову, на цьому конфлікт вичерпався. Просив вибачення, додатково відмітив, що усвідомив свої дії, розуміє наслідки, критично відноситься до своєї поведінки, зобов`язувався не допускати подібного в майбутньому.
Потерпілий ОСОБА_8 показав, що в травні 2019 року між ним та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт в с. Струсів, який пов`язаний з дівчиною, з етичних міркувань суть спору не бажає повідомляти. На стадіоні були ще інші хлопці, хто конкретно не пам`ятає. В ході конфлікту ОСОБА_12 наніс йому удари руками та ногами в голову. Після сутички йому було погано, мама допомагала зайти додому, крутилася голова. Медична допомога надавалася в Теребовлянській ЦРЛ, а потім в Тернопільській обласній лікарні.
Крім допиту потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в судовому засіданні досліджено наступні докази.
Протокол про прийняття заяви про вичинене кримінальне правопорушення від 01.06.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_9 , яка є матір`ю ОСОБА_14 вказала, що 31.05.2019 року близько 22.00 год. ОСОБА_15 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_16 на вулиці в с. Струсів.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 632 від 12 серпня 2019 року, яка проведена на підставі ухвали слідчого судді, при вступі неповнолітнього ОСОБА_8 31.05.2019 року на стаціонарне лікування було описано синець і прояви забою м`яких тканин правої половини потиличної ділянки, прояви забою м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, синця і проявів забою м`яких тканин лівої пери орбітальної ділянки, крововиливу у кон`юктиву лівого ока. Зазначені вище тілесні ушкодження були спричинені незадовго до госпіталізації ОСОБА_8 , в результаті неодноразової дії тупих предметів, не виключено за обставин, наведених в ухвалі, тобто при нанесенні численних ударів, наприклад, руками, ногами чи іншими тупими предметами в голову. Виявлена у неповнолітнього ОСОБА_8 травма голови тягне за собою розлад здоров`я понад 6 але не менш як 21 добу і за цією ознакою належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасними розладом здоров`я.
Висновок судово-психіатричного експерта № 295 від 27.06.2019 року, згідно з яким ОСОБА_6 психічними захворювання не страждає, може давати звіт своїм діям та керувати ними. В період інкримінованого правопорушення психічними захворювання та тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, наданий представником потерпілого, з якого вбачається, що відбувається словесний конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_6 наносить декілька ударів рукою в голову ОСОБА_16 , після чого відбувається боротьба між хлопцями, потерпілий падає на землю. ОСОБА_17 наносить удар ногою по тулубу. Присутні інші хлопці, які розводять сторони конфлікту в сторони. Після чого ОСОБА_14 знову підходить до ОСОБА_18 , відбувається розмова, в ході якої ОСОБА_17 наносить потерпілому удар рукою в голову, останній падає, ОСОБА_12 наносить удар ногою у верхню частину тулуба і голову. На цьому конфлікт закінчується. ОСОБА_14 підводиться, в нього нестійка хода та порушена координація рухів.
На час вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_6 виповнилося 15 років, тому відповідно до ст. 22 КК України він не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Вказаній нормі кореспондує, стаття 498 КПК України, яка вказує, що Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до частини 1 ст.501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що мало місце вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , його законний представник ОСОБА_19 , просили закрити провадження у зв`язку з тим, що пройшли строки давності передбачені ст. 106 КК України, прокурор не заперечувала. Представник потерпілої адвокат ОСОБА_20 , заперечила, вважала за можливе застосувати заходи впливу, задовільнити позов повністю, крім того, вказала, що з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, з чим погодилась законний представник потерпілого ОСОБА_9 та потерпілий.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників провадження, суд приходить до переконання, що в задоволенні клопотання про застосування до неповнолітньої особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності та вчинила суспільно-небезпечне діяння примусових заходів виховного характеру слід відмовити а провадження закрити з огляд уна наступне.
Частиною 2 статі 105 КК України передбачено перелік заходів виховного характеру, до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Водночас стаття 106 КК України, вказує, що звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності два роки - у разі вчинення кримінального проступку ( на час вчинення діяння 31.05.2019 року- злочину невеликої тяжкості).
Відповідно до статті 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає найсуворіше покарання у виді обмеження волі на строк до двох років, таким чином вказане діяння в силу ст.. 12 КК України відноситься до проступку (на час вчинення діяння до злочину невеликої тяжкості).
З часу вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, минуло понад два роки. Даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався, досліджені судом матеріали кримінального провадження не містять.
Як вказано, в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України від 16 січня 2017 року № 223-99/04-17 "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" необхідно враховувати спеціальні вимоги судового розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, встановлені ст.501 КПК. Якщо під час судового розгляду не буде доведено хоча б однієї із зазначених у ст.501 КПК обставин, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження. Якщо ж означені обставини буде доведено, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру. Посилання на звільнення від кримінальної відповідальності в цьому випадку є неправильним, оскільки особа не є суб`єктом злочину, а отже, не може бути притягнутою до кримінальної відповідальності та, відповідно, звільненою від неї.
Таким чином з часу вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, минуло понад два роки, тобто строки давності передбачені ст. 106 КК України, а тому відсутні підстави для застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру, в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, кримінальне провадження № 0000175 від 01.06.2019 року підлягає закриттю.
Суд не приймає до уваги твердження представника потерпілого про те, що дії ОСОБА_6 містять ознаки суспільно - небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки як ОСОБА_6 так ОСОБА_14 повідомили, що між ними були особисті неприязні відносини, конфлікт виник з приводу дівчат, тому відсутні всі ознаки складу суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Представником позивача ОСОБА_10 було подано цивільний позов ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 до законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_7 про відшкодування 7289 грн. матеріальної шкоди, 50 000 грн. моральної шкоди, 13700 грн. витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентованийглавою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокремаст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вимоги ст.ст. 128-129 КПК України, суд роз`яснює цивільному позивачу його право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_7 в порядку цивільного судочинства та залишає позов, який був пред`явлений в даному кримінальному провадженні без розгляду.
Керуючись ст.ст.128, 284, 369-372, 500,501 КПК України, 106 КК України, суд,-
Постановив:
Відмовити в задоволенні клопотанням про застосування до неповнолітньої особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності та вчинила суспільно-небезпечне діяння, примусових заходів виховного характеру відносно за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження № 0000175 від 01.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України закрити.
Цивільний позов залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу його право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_7 в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1