Справа №381/2678/20. Провадження №11-сс/824/4711/2021. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

9 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2021 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність начальника сектору дізнання Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді вмотивована тим, що скаржник ОСОБА_6 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність начальника сектору дізнання в частині не розгляду клопотання про відсторонення дізнавача від досудового розслідування кримінального провадження, яка в розумінні ст. 303 КПК України, не є предметом оскарження, оскільки не передбачена кримінально-процесуальним законом. З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що є наявні підстави згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України для відмови у відкритті провадження за даною скаргою.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить: визнати незаконним рішення слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 від 23.06.2021 року, провадження №1-кс/381/659/21, справа №381/2678/20 та його скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що посилаючись на виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування відповідно до ст. 303 КПК України, слідчий суддя викривлено розтлумачив положення вказаної статті КПК, адже законодавцем не зазначено, що даний перелік є вичерпним. Разом з цим, на думку апелянта, норма ч. 2 ст. 303 КПК України суперечить нормам ст. 220 та п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2021 року. В обґрунтування поважності причин пропуску, встановленого законом строку на апеляційне оскарження, апелянт вказує на те, що є юридично необізнаною та інвалідом 2 групи, а тому через суд першої інстанції подала апеляційну скаргу, яка була повернута їй рекомендованим листом 20.07.2021 року.

Представник прокуратури та апелянт в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі, а тому враховуючи положення ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутність прокурора та апелянта.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у п. 66 справи Європейського суду з прав людини "Смірнова проти України" розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (Frydlender v. France, N 30979/96, параграф 43, ECHR 2000-VII). Крім того, відповідно до п. 69 даної справи обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи (Mitchell and Holloway v. the United Kingdom,

no. 44808/98, параграф 56, рішення від 17 грудня 2002 року).

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду про відмову у відкритті провадження від 23.06.2021 року було постановлено без особи, яка її оскаржує та те, що автор апеляційн ОСОБА_6 ленко Т.В. отримала ухвалу лише 20.07.2021 року, та як убачається з матеріалів провадження, подала апеляційну скаргу на дану ухвалу 21.07.2021 року, про що свідчить дата на конверті /а.с. 17/, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, отже колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен, хто вважає, що його права і свободи порушуються, повинен мати право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо порушення вчинили особи, діючи в ролі офіційних осіб (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У відповідності до висновків Конституційного Суду України, що містяться у рішенні №19-рп/2011 від 14.12.2011 року у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення ч. 2 ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь - яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Крім того, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду відповідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку слідчий суддя мав можливість безпосередньо з`ясувати обставини, з приводу яких була подана скарга, реалізувавши обов`язок, передбачений ст. 3 КПК України щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Зі змісту статті 220 КПК України вбачається: клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, 16.06.2 ОСОБА_6 ленко Т.В. подала клопотання начальнику СД Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 нєвій А.М. зареєстроване за "Г-780 від 16.06.21 про відсторон ОСОБА_8 а Колісика І.М. від проведення дізнання у кримінальному провадженні №0000231 та призначення іншого дізнавача, яке вона була зобов`язана розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання відповідно до ст. 220 КПК України. Про результат розгляду клопотання повинна була повідомити заявника у формі постанови відповідно до ст. 110 КПК України.

Як зазначає апелянт, станом на час складання скарги (22.06.2021 р.), жодного прийнятого рішення їй не надходило.

Отже, начальник органу дізнання не здійснила процесуальні дії, які вона зобов`язана була вчинити у визначений законом строк.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, що призвело до передчасного висновку про подання скарги на бездіяльність начальника сектору дізнання яка не є предметом оскарження, та як наслідок про наявність підстав для відмови у відкритті провадже ОСОБА_6 гою Гуленко Т.В.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку (ст. 310 КПК України).

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу (п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України).

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України).

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).

Як мотивовано вище, слідчим суддею допущено істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, ОСОБА_6 а Гуленко Т.В. підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню.

О ОСОБА_6 га Гуленко Т.В. слідчим суддею по суті не розглянута, а суд апеляційної інстанції, відповідно до повноважень, перевіряє лише законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді в частині відмови у відкритті провадження за скаргою, то матеріали провадження підлягають поверненню до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 117, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апе ОСОБА_6 амари Василівни, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадже ОСОБА_6 ою Гуленко Т.В. на бездіяльність начальника сектору дізнання Фастівського РУП ГУ НП в Київ ОСОБА_7 Ковенєвої А.М., скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий ОСОБА_6 ги Гуленко Т.В. на бездіяльність начальника сектору дізнання Фастівського РУП ГУ НП в Киї ОСОБА_7 Ковенєвої А.М., слідчим суддею суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

В. В. Д з ю б і н ОСОБА_10 В. Р. Ш р о л ь