У Х В А Л А
Справа №338/910/19
17 травня 2021 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани клопотання першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки відповідно до вироку Івано-Франківського апеляційного суду від 03.12.2019 року,

в с т а н о в и в :

Перший заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням про направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки відповідно до вироку Івано-Франківського апеляційного суду від 03.12.2019 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 03.12.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року задоволено заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання, оскільки останній захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню покарання. Зазначає, що підставою для прийняття вказаної ухвали суду послужило те, що ОСОБА_5 хворів тяжкими хворобами, в тому числі й гіпертонічною хворобою 3 ступеня, які входять в Перелік захворювань, які є підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Разом з тим, вважає, що у засудженого ОСОБА_5 відсутні захворювання, які б давали підставу для його звільнення за хворобою, а тому просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просить ухвалити рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив та вказав, що ухвала апеляційного суду від 20 листопада 2020 року є не скасованою й набрала чинності. Оскільки ОСОБА_5 продовжує хворіти й прокурором не подано доказів того, що останній одужав, то, виходячи з вимог ч.4 ст.84 КК України, клопотання задоволенню не підлягає.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав висловлену позицію свого захисника. Додатково пояснив, що він продовжує хворіти на серцево-судинні захворювання, систематично вживає ліки та час від часу потребує стаціонарного лікування, а тому просить відмовити у задоволенні клопотання.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися в установленому законом порядку.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання з доданими документами та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Богородчанського районного суду від 02 вересня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання ОСОБА_5 звільнено з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, та з покладанням на засудженого обов`язків відповідно до ст.76 КК України. Вироком також вирішено питання про речові докази, процесуальні витрати та заходи забезпечення кримінального провадження.

Вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року вирок Богородчанського районного суду від 02 вересня 2019 року в частині призначення покарання із звільненням від відбування на підставі ст.ст.75,76 КК України скасовано та засуджено ОСОБА_5 до покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Вирок апеляційного суду оскаржувався в касаційному порядку, однак залишений без змін постановою колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 березня 2020 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого про відстрочку виконання вироку, однак задоволено заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання, оскільки останній захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню покарання. Як підставу для прийняття такого рішення апеляційного суду зазначено висновок ЛКК від 26.06.2020 року відповідно до якого ОСОБА_5 хворіє тяжкими хворобами, в тому числі гіпертонічною хворобою 3 ступеня, які включені до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засудженого від відбування покарання, який затверджений Наказом «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» від 15.08.2014 року № 1348/5/572. Вказана ухвала Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року набрала законної сили.

Стаття 84 КК України передбачає порядок звільнення засуджених від покарання за хворобою.

Згідно з вимогами частини 2 цієї статті, особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до частини 4 статті 84 КК України, у разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання.

Наведене свідчить, що підставою для застосування положень частини 4 статті 84 КК України може бути інформація про одужання особи відносно якої було вирішено питання про звільнення від покарання.

Оскільки прокурором не подано жодного доказу про одужання ОСОБА_5 після звільнення від покарання, то в суду відсутні підстави для задоволення клопотання та направлення засудженого для відбування покарання.

Cуд не приймає до уваги доводи прокурора про те, що на час прийняття ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року у ОСОБА_5 відсутні були хвороби, які давали б підстави для звільнення його від відбування покарання, оскільки такі доводи зводяться до необхідності надання оцінки підстав прийняття процесуального рішення апеляційним судом, що не входить до повноважень суду першої інстанції.

Отже, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.84 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки відповідно до вироку Івано-Франківського апеляційного суду від 03.12.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1