Провадження № 1-кс/760/6100/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 ,

осіб, які виявили бажання взяти на поруки підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_4 - захисника підозрюваного ОСОБА_3 ,

про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст.260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України,

у кримінальному провадженні №0006667 від 13.07.2019, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 - захисника підозрюваного ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст.260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України, у кримінальному провадженні №0006667 від 13.07.2019.

Як зазначається в клопотанні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 20.05.2021 задоволено клопотання старшого слідчого 1-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_3 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.07.2021 без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

У клопотанні вказується, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. При цьому, на думку захисника, органом досудового розслідування не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст.260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України.

Крім того, в ході судового розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення наводилися докази, які ніби-то доводять причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень, однак, жоден з цих доказів прямо не вказує на причетність ОСОБА_3 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, в той час як при детальному вивченні доданих до клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою документів встановлено, що більша їх частина має процесуальний та оперативний характер, які не мають доказового значення для обґрунтування підозри.

Адвокат ОСОБА_4 , зокрема, зазначає, що ОСОБА_3 інкримінується участь та керівництво незаконним збройним формуванням, що не підтверджено жодним доказом, доданим до клопотання про продовження строку запобіжного заходу. Разом з тим, створення приватної охоронної компанії «Donbass Battalion corporation» та ТОВ «Донкорп Україна», створення та причетність до діяльності яких інкримінується ОСОБА_3 , було здійснено у законний спосіб, підприємство здійснює свою охоронну діяльність у відповідності до законодавства України, отримало ліцензію на право здійснення охоронної діяльності, здійснювало охорону відповідно до укладених договорів, що виключає ознаку незаконності. Крім того, ОСОБА_3 не є ні керівником, ні бенефіціаром цих підприємств. Дану інформацію підтверджує опитаний за згодою ОСОБА_13 , який вказує, що ОСОБА_3 не створював жодних непередбачених законом збройних формувань та не керував ними, окрім того, останній вказує, що ОСОБА_3 не був керівником чи беніфіціаром ТОВ «Донкорп Україна», оскільки керівником даного підприємства був сам ОСОБА_13 . Так, про необґрунтованість підозри та надумані обвинувачення в своїх показах свідчать опитані за згодою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Щодо необґрунтованості підозри за ч.2 ст.258 КК України, то адвокат ОСОБА_4 зазначає про відсутність в даному випадку складу злочину, так як відсутня його об`єктивна та суб`єктивна сторона. Так, підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ґрунтується виключно на показах однієї особи - ОСОБА_19 , що, в свою чергу, свідчить про негативне та упереджене ставлення ОСОБА_19 до ОСОБА_3 .

Адвокат ОСОБА_4 також зазначає, що стороною обвинувачення не доведено реальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливість застування до підозрюваного ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу.

У клопотанні вказується, що під час обґрунтування клопотання про застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення посилається на тяжкість інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, проте вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень не доведена у встановленому законом порядку, а до часу набрання вироком суду законної сили діє презумпція невинуватості. Крім того, сама по собі тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні адвокат також звертає увагу на незаконне та необґрунтоване застосування судом п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки в ухвалі слідчого судді про продовження ОСОБА_3 строку запобіжного заходу зазначено «... а також враховуючи той факт, що інкриміновані ОСОБА_3 кримінальні правопорушення можливо вважати як злочини із застосуванням та погрозою застосування насильства до людей, тобто таким, що підпадають під розуміння п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, що унеможливлює застосування до нього альтернативного запобіжного заходу у виді застави».

Однак, на думку сторони захисту, слідчим суддею було незаконно застосовано п.1 ч.4 ст.183 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, так як ніякого злочину проти громадської безпеки ОСОБА_3 не вчиняв, жодного збройного формування не створював та не керував ним, жодного насильства до людей та погроз застосування насильства до людей не вчиняв.

У поданому клопотанні адвокат ОСОБА_4 просить, окрім вищенаведеного, врахувати міцність соціальних зв`язків ОСОБА_20 , наявність на утриманні трьох неповнолітніх синів, 2008 р.н., 2010 р.н., 2011 р.н., обставини, які характеризують його особу, зокрема те, що він: не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має державні нагороди, є учасником бойових дій (УБД: серія MB № 005770).

Враховуючи вищенаведене, вказуючи на те, що у подальшому застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час відпала потреба, керуючись стст.7, 9, 177, 178, 179-183, 194, 201 КПК України, адвокат ОСОБА_4 - захисник підозрюваного ОСОБА_3 просить слідчого суддю змінити раніше обраний підозрюваному ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

У судових засіданнях підозрюваний ОСОБА_3 , його захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 клопотання підтримали з вищевказаних підстав, просили задовольнити, також зазначивши, що наявні нові обставини, які раніше в судовому порядку не розглядалися, викладені, зокрема, в опитуваннях за згодою ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , що спростовують твердження сторони обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому злочинів, а також свідчать про упередженість щодо ОСОБА_3 іншого фігуранта кримінального провадження ОСОБА_19 та його відповідних показів. Такі ж обставини, на думку сторони захисту, наявні в копії постанови про закриття кримінального провадження №0001342 від 11.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, винесеної 29.09.2020 старшим слідчим в ОВС відділу СУ ГУ НП в Донецькій області, згідно з якою встановлено, що з урахуванням відомостей, отриманих під час досудового розслідування, встановлено, що особи, які були одягнуті у форменний одяг з символікою добровольчого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на час здійснення громадських акцій не мали при собі якоїсь вогнепальної зброї, діям працівників поліції не перешкоджали, були укомплектовані засобами індивідувального захисту, що не є забороненим чинним законодавством, тобто в їх діях відсутня об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.260 КК України, отже, це кримінальне провадження підлягає закриттю відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У судових засіданнях прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу в повному обсязі, вказавши, зокрема, що підозра та ризики, передбачені ст.177 КПК України, є обґрунтованими, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання доведеним ризикам не є можливим, що вже раніше, разом з характеристикою особи підозрюваного ОСОБА_3 , поясненнями ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , досліджувалося та було встановлено судами першої та апеляційної інстанції, також додавши на обґрунтування своєї позиції певні копії документів кримінального провадження №0006667.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 були заявлені клопотання про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_3 .

Дослідивши клопотання захисника ОСОБА_4 та додані до нього копії документів, надані прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 копії документів кримінального провадження №0006667, заслухавши пояснення сторін у кримінальному провадженні, осіб, які виявили бажання взяти на поруки підозрюваного ОСОБА_3 , слідчим суддею було встановлено наступне.

Щодо фактичних обставин справи
Як встановлено слідчим суддею, в провадженні СУ ГУ СБ України у м.Києві та Київській області знаходяться матеріали кримінальних проваджень №0006667 від 13.07.2019 та №0000151 від 19.08.2020, які на підставі постанови прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_29 від 18.05.2021 об`єднані в одне провадження за номером №0006667 від 13.07.2019, строк досудового розслідування в якому продовжено до 24.11.2021 включно.

Так, в кримінальному провадженні №0000151 від 19.08.2020 ОСОБА_3 24.03.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260 та ч. 3 ст. 260 КК України.

26.03.2021 в кримінальному провадженні №0000151 від 19.08.2020 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва (справа № 757/15573/21-к) до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, до 24.05.2021 включно, без визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

14.05.2021 в кримінальному провадженні №0006667 від 13.07.2019 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України.

20.05.2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва (справа №757/26048/21-к) строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено на 60 днів, а саме до 18.07.2021 року включно, без визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

22.06.2021 ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду (справа №11-cc/824/ 3509/2021(757/26048/21-к) вищевказану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , - без задоволення.

06.07.2021 року захисником ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва в порядку ст.201 КПК України подано клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст.260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України, у кримінальному провадженні №0006667 від 13.07.2019 із тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний із таким триманням.

При цьому, в обґрунтування клопотання сторона захисту посилається на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст.260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України, на недоведеність як ризиків, передбачених ст.177 КПК України, так і неможливості застування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, застави як альтернативи тримання під вартою, неврахування міцності соціальних зв`язків ОСОБА_20 (наявність у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей), обставин, які характеризують його особу (зокрема, відсутність судимості, позитивна характеристика за місцем проживання, наявність державних нагород, статус учасника бойових дій).

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що як слідчими суддями Печерського районного суду міста Києва під час обрання та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , так і колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, перевірялися, зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_3 вищевказаних інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, можливість застування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у т.ч. застави як альтернативи тримання під вартою, дані про особу підозрюваного в їх сукупності.

Зокрема, як зазначено в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду (справа №11-cc/824/3509/2021(757/26048/21-к), обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такі дані містяться, зокрема, у протоколі огляду від 26.02.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_30 від 30.03.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_31 від 31.03.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_32 від 31.03.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_33 від 24.03.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_34 від 24.03.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_35 від 01.04.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_36 від 01.04.2021, протоколі обшуку від 24.03.2021, протоколі огляду від 08.04.2021, протоколі обшуку від 24.03.2021, висновку експерта №СЕ-19/111-21/16467-БЛ від 14.04.2021, висновку експерта №СЕ-19/111-21/16469-БЛ від 16.04.2021, висновку експерта №КСЕ-19/111-21/14701 від 19.04.2021, протоколах огляду місця події від 13.07.2019, протоколі допиту свідка ОСОБА_37 від 16.07.2019, протоколі допиту свідка ОСОБА_38 від 16.07.2019, протоколі допиту свідка ОСОБА_37 від 05.05.2021, висновку експерта №19/14/1/14-11/1/82-СЕ/19 від 28.12.2019, протоколі допиту свідка ОСОБА_39 від 11.05.2021, протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_19 від 12.05.2021, протоколі проведення слідчого експерименту від 12.05.2021, протоколі обшуку від 13.05.2021, листі ДЗНД СБ України №5/2/4 4753 від 11.05.2021, листі ДЗНД СБ України №5/2/4 4754 від 11.05.2021.

Також, колегія суддів ухвалила, що, перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відсутність в матеріалах справи достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, а саме ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, в судовому порядку було досліджено й питання можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема застави як альтернативи тримання під вартою, та встановлено, що відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні.

Як також встановлено слідчим суддею, в судових засіданнях було визначено, що посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_3 не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, нагороджений державними нагородами, має на утриманні трьох неповнолітніх синів, є учасником бойових дій, не можуть бути підставою для незастосування, скасування тримання під вартою, оскільки дані обставини були предметом дослідження у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та не спростовують висновків слідчого судді про ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_3 .

Згідно з ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Виходячи з вищенаведеної норми законодавства України та встановлених слідчим суддею обставин, зокрема, що пояснення ОСОБА_16 , ОСОБА_23 надані 15.06.2021 року, тобто після ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.05.2021 (справа №757/26048/21-к), а саме клопотання адвоката ОСОБА_4 - захисника підозрюваного ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу подано після спливу тридцяти днів з дня постановлення вказаної ухвали, підстави для залишення цього клопотання без розгляду відсутні.

Щодо питань права
Як встановлено чч.1, 2 ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Виходячи з п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як передбачено ч.1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно з чч.1, 4, 5, 7 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

5. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Розглядаючи клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя також враховує позицію ЄСПЛ, Узагальнення ВССУ практики застосування судами загальної юрисдикції першої та апеляційної інстанцій при здійсненні судочинства у кримінальних справах статей 3, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, згідно з якими з перебігом ефективного розслідування кримінального провадження зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування (справа «Ноймайстер проти Австрії»).

Практика ЄСПЛ свідчить, що особливість рішення про тримання під вартою (як і будь-якого рішення про застосування тимчасових заходів) полягає в тому, що з часом його легітимність зменшується, що вимагає періодичного перегляду обґрунтованості тимчасового заходу. Установлений законом строк чинності рішення є відображенням цієї закономірності.

Але це не означає, що до цього часу обґрунтованість рішення залишається незмінною, вона поступово слабне. На будь-якому етапі, поки рішення залишається формально чинним, воно може бути поставленим під сумнів з погляду його обґрунтованості.

Ризики дійсно можуть продовжувати існувати, але цей висновок має бути результатом нової оцінки нових обставин. Практика ігнорування необхідності нової оцінки обставин справи може призвести до порушень, які вже неодноразово відзначалися ЄСПЛ.

Крім того, в справі «Золандт проти Нідерландів» ЄСПЛ зазначив, що навіть засудження особи до позбавлення волі не виправдає факт порушення конвенційних гарантій під час досудового розслідування.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст.177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Як передбачено ст.201 КПК України:

1. Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

2. Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

3. До клопотання мають бути додані:

1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

4. Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

5. Слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

При цьому, на відміну від ч.2 ст.200 КПК України, ст.201 КПК України не встановлює імперативної вимоги обов`язкового зазначення в клопотанні підозрюваного, обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід, його захисника, зміни обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Частиною 5 ст.201 КПК України передбачено лише дискреційне право слідчого судді, суду залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Як передбачено п.3 ч.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до чч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи з наведених норм законодавства України тягар доказування щодо обґрунтованості клопотання підозрюваного, обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід, його захисника, про зміну запобіжного заходу покладається саме на цих осіб.

Висновки слідчого судді
Виходячи з вищенаведених норм Конституції України, КПК України, практики ЄСПЛ та встановлених фактичних обставин, під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 - захисника підозрюваного ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу слідчий суддя дійшов висновку, що стороною захисту на даній стадії досудового розслідування не спростовано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст.260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України у кримінальному провадженні №0006667 від 13.07.2019. Виходячи з наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження та з урахуванням відповідної практики ЄСПЛ ця підозра підтверджується, зокрема, протоколами огляду місця події від 13.07.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_37 від 16.07.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_40 від 16.07.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_37 від 05.05.2021, висновком експерта №19/14/1/14-11/1/82-СЕ/19 від 28.12.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_39 від 11.05.2021, протоколом проведення слідчого експерименту від 12.05.2021, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_19 від 12.05.2021.

Щодо пояснень ОСОБА_16 , ОСОБА_23 від 15.06.2021, копії постанови про закриття кримінального провадження №0001342 від 11.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, винесеної 29.09.2020 старшим слідчим в ОВС відділу СУ ГУ НП в Донецькій області, які, на думку сторони захисту, спростовують твердження сторони обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому злочинів, а також свідчать про упередженість щодо ОСОБА_3 іншого фігуранта кримінального провадження ОСОБА_19 та його відповідних показів, то на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_3 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя також доходить висновку, що стороною захисту на даній стадії досудового розслідування не спростовано наявність встановлених ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що щодо підозрюваного ОСОБА_3 існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема через те, що підозрюваний ОСОБА_3 неодноразово перетинав державний кордон України, а його вік, соціальні зв`язки та майновий стан дозволяють йому впродовж тривалого часу, усвідомлюючи тяжкість та реальність можливого покарання, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, тим, що на даний час не встановлено всіх речових доказів та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_3 діяв спільно з іншими встановленими та невстановленими на даний час особами, з якими може вільно спілкуватися та координувати їх дії щодо приховування слідів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на свідків, які вже допитані у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до відмови від дачі або зміни показань у кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя враховуючи час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006667 від 13.07.2019, тобто вже 2 роки, час тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, доходить висновку про зменшення ступеню вищенаведених ризиків, які, серед іншого, стали підставою для тримання підозрюваного під вартою та продовження дії цього запобіжного заходу.

Слідчий суддя, крім вищевказаного, також враховує, що ОСОБА_3 не судимий, є учасником бойових дій, нагороджений державними нагородами, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх синів, а також стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 , зокрема наявність у нього діагнозу: ІХС дифузний кардіосклероз, пароксизмальна форма фібриляції передсердь, а також статус його малолітніх дітей ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, зазнавши психологічного насильства.

Отже, слідчий суддя на підставі вищенаведеного, вважає, що стороною захисту у клопотанні про зміну запобіжного заходу та в судових засіданнях доведено, а прокурором не спростовано, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_3 не може запобігти доведеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Як передбачено ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

На підставі вищевикладеного cлідчий суддя вважає законним і обґрунтованим змінити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 14.09.2021 р. включно з покладенням на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних обов`язків:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

-не відлучатися із м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

В задоволенні клопотань осіб, які виявили бажання взяти на поруки підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_44 - відмовити як у таких, що не здатні забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись стст.29, 129 Конституції України, стст.176-178, 181, 194, 196, 201, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 14.09.2021 р. включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

-не відлучатися із м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії цієї ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків до 14.09.2021 р. включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_3 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

В задоволенні клопотання осіб, які виявили бажання взяти на поруки підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_44 - відмовити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1