У Х В А Л А
17 грудня 2020 року м. Полтава
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.12.2020 року, близько 16 год. 55 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Продукти», що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Кагамлика, 33 із хуліганських спонукань, а саме - з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, умисно, грубо порушуючи громадський порядок за допомогою заздалегідь заготовленого для нанесення: тілесних ушкоджень предмета, ззовні схожого на вогнепальну зброю, перебуваючи в громадському місці, у присутності сторонніх осіб, здійснив три постріли у потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження ступінь яких встановлюється.
12.12.2020 року в 17.50 год. фактично в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
12.12.2020 року в ході огляду за адресою АДРЕСА_1 біля входу до бару «Пиньки» було вилучено предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «KAL. 9 mm PA НОМЕР_1 », та 4 предмети зовні схожі на гільзи з металу жовтого кольору з маркуванням ПНД -9 мм. та три предмети зовні схожі на патрон ПНД -9.
Приймаючи до уваги, що вилучені 12.12.2020 року згідно протоколу огляду від 12.12.2020 року в ході огляду за адресою АДРЕСА_1 біля входу до бару «Пиньки» було вилучено предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «KAL. 9 mm PA НОМЕР_1 », та 4 предмети зовні схожі на гільзи з металу жовтого кольору з маркуванням ПНД -9 мм. та три предмети зовні схожі на патрон ПНД -9, які по кримінальному провадженню мають значення речових доказів, та мають суттєве значення по кримінальному провадженню.
Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «KAL. 9 mm PA НОМЕР_1 », та 4 предмети зовні схожі на гільзи з металу жовтого кольору з маркуванням ПНД -9 мм. та три предмети зовні схожі на патрон ПНД -9, являються тимчасово вилученим майном, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.
На підставі викладеного, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала, просила задовольнити.
Власник майнав судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту не заперечував.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що майно, вилучене під час проведення огляду від 12.12.2020 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу огляду від 12.02.2020 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на вилучений предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «KAL. 9 mm РА НОМЕР_1 », та 4 предмети зовні схожі на гільзи з металу жовтого кольору з маркуванням ПНД -9 мм. та три предмети зовні схожі на патрон ПНД -9, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1