УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/18072/20

Провадження № 1-в/638/163/21

18.02.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків подання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
встановив:
24.12.2020 року до суду надійшло подання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Прокурор в судове засідання надав заяву, в якій проти застосування до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-дострокового звільнення заперечував, з тих підстав, що засуджений за період відбування покарання до праці ставився посередньо, не завжди та не в повному обсязі виконував покладену на нього роботу, позитивного прикладу іншим засудженим не подавав, у 2020році не систематично виходив на призначені роботи.
Засуджений подав клопотання про слухання подання без його участі.
Суд, дослідивши документи особової справи засудженого, дійшов такого висновку.
Судом установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово засуджений, останній раз 12.12.2019 року Московським районним судом міста Харкова за ст.190 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі.
Початок строку 27.03.2020 р., кінець строку 27.03.2021 р.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, засуджений ОСОБА_4 з 27.03.2020 року утримувався в Харківському слідчому ізоляторі. За час тримання характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. З 17.04.2020 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимог режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав, один раз був заохочений адміністрацією установи. За період відбування покарання працював 8-10 разів.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
За правилами п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення і заміна покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
У пункті 17 вказаної постанови роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання.
Вказана норма вимагає від суду ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Так, згідно до вимог ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Суд звертає увагу, що на даний час в провадженні Московського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке на теперішній час не розглянуто.
Отже, оскільки умовою умовно-дострокового звільнення є не тільки сумлінна поведінка протягом всього строку відбування покарання, а й сумлінне відношення до праці, засуджений хоча і не має стягнень, однак і працював нетривалий проміжок часу за період відбування покарання, з 2020 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд, -
постановив:

У задоволенні подання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя