Справа № 199/6380/21
Провадження (1-кп/199/539/21)
ВИРОК
іменем України

20.08.2021 року м.Дніпро

Амур - Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду міста Дніпро кримінальне провадження №0000151 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровськ, гр. України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

-24.03.2021 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 160 годин;

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2021 ОСОБА_4 , засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 160 годин, та, 26.04.2021 вказаний вирок суду набрав законної сили та 27.05.2021 був прийнятий до виконання Амур-Нижньодніпровським районним відділом з питань пробації м. Дніпра. 03.06.2021 ОСОБА_4 , прибув до Амур-Нижньодніпровського РВ філії ДУ «Центра пробації» у Дніпропетровській області та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, де інспектор Амур-Нижньодніпровського РВ філії ДУ «Центра пробації» у Дніпропетровській області попередив останнього під підпис про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді 160 годин громадських робіт, та в той же день, ОСОБА_4 отримав направлення до відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної ради у м. Дніпро для подальшого відбування покарання, у виді громадських робіт, згідно якого останній мав приступити до робіт з 07.06.2021, після цього, у період часу з 08.06.2021 по 02.07.2021 ОСОБА_4 відпрацював 64 години громадських робіт з призначених 160 годин. У подальшому, 05.07.2021, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді 96 годин громадських робіт, реалізуючи який, ОСОБА_4 , починаючи з 05.07.2021, став ухилятися від відбування покарання, про причини неявки уповноважених осіб не повідомив. Таким чином, ОСОБА_4 , будучи належним чином проінформованим про порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт, призначених йому за вироком суду та достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а також, порушуючи порядок і умови відбування покарання, передбачені ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, у період часу з 05.07.2021 та по теперішній час, умисно ухиляється від відбування 96 годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України визнав в повному обсязі, фактичні обставини не оспорював, в матеріалах кримінального провадження мається надана ним заяву щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, за його відсутності; прокурор також вважав можливим проводити розгляд справи за відсутності обвинуваченого та інших учасників провадження (т.1 а.п.9-10,11).

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується долученими до матеріалів кримінального провадження письмовими доказами.

Наведені докази суд вважає належними, допустимими і достатніми.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду у спрощеному провадженні даного кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , що виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення за ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, сприяв розкриттю правопорушення, покаявся у вчиненому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що судом враховується згідно ст.66 КК України як пом`якшуючі покарання обставини, раніше судимий, вчинив кримінальний проступок, на обліку у лікаря - нарколога і психіатра не перебуває, характеризується задовільно, тому суд вважає можливим призначити йому покарання у вигляді арешту, із застосуванням положень ст.71 КК України. При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових проступків і злочинів.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.1,4 ст.107 КПК України, за відсутності клопотань сторін, під час ухвалення даного рішення, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Керуючись ст.ст.302,369-371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, до призначеного покарання приєднати покарання, не відбуте обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська за ст.126-1 КК України від 24.03.2021 року у вигляді громадських робіт, - частково у розмірі 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, що дорівнює 10 (десяти) дням арешту, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 10 (десять) днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, крім підстав розгляду провадження за відсутності учасників згідно ч.2 ст.302 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається прокурору, направити обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1