Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2066/21
У Х В А Л А
16.04.2021 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000150 від 02.04.2021 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веряця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 .

Подане клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , будучи засудженим 10.09.2020 вироком Виноградівського районного суду за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням строком на 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став, та повторно скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, у період часу із 23.00 год. 01.04.2021 по 04.00 год. 02.04.2021, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, з метою власної наживи шляхом незаконного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись у тому, що його дії непомітні для оточуючих та інших осіб, які б могли викрити його протиправні дії, шляхом пошкодження навісного замка, проник всередину підсобного приміщення, що знаходиться на території дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_7 , звідки таємно викрав зварювальний апарат марки «Дніпро М», моделі «SAB 250N», чорного кольору, вартість якого, згідно висновку експерта від 05.04.2021 становить 1050 грн., та з викраденим з місця події зник.

У подальшому того ж дня близько 04.00 год. 02.04.2021 викрадене майно обміняв ва алкогольні напої, сигарети та продукти харчування у громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 .

Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 1050 грн.

12 квітня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події від 02.04.2021 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення речей для впізнання проведеного з потерпілою ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими матеріалами зібраними в ході досудового розслідування.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності, а саме був засуджений 10.09.2020 вироком Виноградівського районного суду за ч. 3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням строком на 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став, та повторно скоїв тяжкий злочин проти власності, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого злочину, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі Закарпатської області як з метою пошуку роботи так і з метою переховування, впливати на свідків та потерпілих, які проживають із ним у одному селі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт підозрюваної будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою.

Аналіз особистості ОСОБА_4 , із зібраних наявних характеризуючих даних, вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві, що виразилось у скоєнні ним повторно злочину проти власності. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , так як такі ним дотримані не будуть.

В свою чергу майновий стан та відсутність будь - яких відомостей про наявність у ОСОБА_4 постійного місця роботи, позбавляють можливості обрати щодо останнього, запобіжний захід у вигляді застави.

З метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним кримінального правопорушення проти власності, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк до шести років, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.

У судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечували, вважали, що запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку. Підозрюваний пояснив, що офіційно не працевлаштований. Шкодує за вчинені дії.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Положеннями ч. 1 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового слідства СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000150 від 02.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вказаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яка 12.04.2021 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України йому вручена та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 02.04.2021 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення речей для впізнання проведеного з потерпілою ОСОБА_11 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими матеріалами зібраними в ході досудового розслідування.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим, внаслідок відсутності міцних соціальних звязків за місцем проживання та постійного місця роботи, вчинити інше правопорушення, враховуючи його схильності до їх вчинення.

Так, відповідно до характеризуючих даних ОСОБА_4 , вбачається на байдуже ставлення останнім щодо дотримання правових норм, ігнорування громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві, що виразилось у скоєнні ним повторно злочину проти власності.

Запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, поруки, домашнього арешту, застави будуть недостатньо ефективними для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою.

Таким чином мотиви сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, з урахуванням характеру діяння, яке інкримінується підозрюваному, яке класифікується як тяжке, відповідно до ст. 12 КК України, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує від 3 до 6 років позбавлення волі у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується до особи.

В даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити інше правопорушення, як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Обраний відносно підозрюваного запобіжний захід з урахуванням його тривалості - 60 діб не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не повязаного з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Також слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, запобіжний захід у виді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий-суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, майновий та сімейний стан, відсутність постійного місця роботи, зареєстрованого майна, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані які вказують на те, що у цьому кримінальному провадженні відносно підозрюваного запобіжний захід не обирався і такий не порушувався. Враховує також і те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обовязків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК), а тому підозрюваному слід визначити мінімальну заставу, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, починаючи з 16.04.2021 року по 14.06.2021 року (включно).

Датою закінчення дії запобіжного заходу є 15.06.2021 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 45 400 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії ухвали, тобто до 15.06.2021 року.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 15.06.2021 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1