Провадження № 11-сс/4823/60/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2021 р.,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 03 квітня 2021 року, та визначено розмір застави у розмірі 56750 грн. У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_10 покладені обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У випадку, якщо суд дійде висновку про необхідність обрання його підзахисному запобіжного заходу, просив обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Апелянт послався на відсутність доказів того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків. Також вказує, що визначена судом застава є завищеною і непомірною для ОСОБА_8 , що позбавляє змоги останнього її внести.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів провадження слідує, що 23 вересня 2020 року до ЄРДР за №0005330 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

03.02.2021 року до ЄРДР за №0000276 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, ОСОБА_8 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, 03 лютого 2021 року, о 10 год. 20 хв.

03.02.2021 року прокурором Чернігівської місцевої прокуратури винесено постанову про об`єднання кримінальних правопорушень № 0005330 та № 0000276 в одне кримінальне провадження за №0005330.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України, про що йому було письмово повідомлено 04 лютого 2021 року.

Слідчий, повідомивши ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальні правопорушення, які передбачені КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за них.

Згідно вимог ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

При прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст.ст.178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, які відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, даних про особу підозрюваного, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий; одружений, має на утримані малолітню дитину, не працює; може вчиняти інші кримінальні правопорушення; наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилання захисника на відсутність аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки ОСОБА_8 , є безпідставним.

Зокрема, матеріали кримінального провадження не містять переконливих доказів належної поведінки підозрюваного, а тому підстав для застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Крім того, Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі Браво проти Італії» вказала, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі є метою досудового розслідування, а саме: встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягнення цілей якого і є тримання під вартою. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступний стадії процесу кримінального розслідування.

Слідчим суддею, при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, з урахуванням п.1 ч.5 ст.182 КПК України, вірно визначений розмір застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2021 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4