Справа № 159/5964/20
Провадження № 1-кп/159/154/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000848 від 20.05.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кашівка Ковельського району Волинської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 30.09.2014 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі,судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 30.09.2014 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, за щосудимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення (злочин) проти власності.
Так він 16.05.2020 року, у вечірню пору доби, перебуваючи у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав телефон марки «MOTOROLA» моделі «ХТ 1642» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 4172 грн. 98 коп.
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, (злочин), передбачений ч.2 ст. 185 КК України
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість фактично не визнав. Ствердив, що з потерпілим знайомий давно і підтримує з ним хороші стосунки.

Влітку 2020 року, точної дати не пам`ятає, можливо навіть в серпні цього року, на прохання потерпілого позичив останньому 1000 грн., які той за домовленістю мав повернути через 7-10 днів. За збігом вказаного терміну, він приїхав в село за місцем проживання ОСОБА_5 та запропонував йому повернути борг, а оскільки в нього грошей не було, останній запропонував йому забрати майно, а саме: телевізор, газову плиту, на що він не погодився, а після пропозиції передати мобільний телефон «MOTOROLA», він дав на це згоду. Тоді вони домовилися, що у випадку повернення коштів, він у свою чергу поверне телефон.

Чому потерпілий звернувся в поліцію йому не відомо. Телефон віддав добровільно працівникам поліції.

Незважаючи на фактичне невизнання своєї винуватості, вина обвинуваченого повністю доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні об`єктивними доказами, які є належними та допустимими.

Також, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що з обвинуваченим перебуває у дружніх відносинах. Влітку 2020 року, точніше пригадати не може, він на прохання односельчанина працював у нього на пилорамі, свій телефон залишив в кімнаті будинку де проживає. Коли повернувся додому то виявив відсутність телефону в місці де його залишив. Запитавши маму, де знаходиться його телефон, дізнався від неї, що в будинок заходив незнайомий хлопець високого зросту і коротко підстрижений. Тоді він зрозумів, що телефон викрав саме обвинувачений. Через декілька днів, прийшов до обвинуваченого та вимагав повернути телефон, однак той відмовився, а тому звернувся до відділу поліції з відповідною заявою.

На даний час, він будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просить останнього суворо не карати.

Об`єктивність показань потерпілого підтверджено також іншими доказами:

- його заявою в правоохоронні органи 20.05.2020 року, в якій він повідомив, що 16.05.2020 року невстановлена особа, перебуваючи в будинку за місцем його проживання, викрала належний йому мобільний телефон марки «MOTOROLA»;

- витягом з ЄРДР підтверджено початок досудового розслідування 20.05.2020 року, по факту викрадення ОСОБА_4 з будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , мобільного телефону, що належить ОСОБА_5 ;

- розпискою наданою ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_6 начальника Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, підтверджено факт добровільної видачі мобільного телефону, який був викрадений у громадянина ОСОБА_5 з будинку в АДРЕСА_2 .

Про вартість вищевказаного майна свідчить товарний чек на суму 574 Польських злотих, що відповідно становить до курсу Національної валюти України - 4172 грн. 98 коп.

Таким чином, на підставі аналізу наведених вище доказів, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у скоєні повторного викрадення чужого майна і вірність кваліфікації дій на досудовому слідстві за ч.2 ст.185 КК України.

Покликання обвинуваченого на ті обставини, що потерпілий добровільно передав йому свій телефон в якості боргу в користування, до його повернення повністю спростовано показаннями ОСОБА_5 , які є об`єктивними та категоричними і підтверджені його заявою в правоохоронні органи 20.05.2020 року.

Разом з тим, показання обвинуваченого, суд розцінює, як неправдиві та дані з єдиною метою - ухилення від кримінальної відповідальності.

Обираючи покарання суд, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та всі обставини по справі у їх сукупності.

Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, суд не знаходить.

Призначаючи покарання в межах санкції закону за яким обвинувачений притягується до відповідальності у виді арешту, судом враховуються дані про особу обвинуваченого, а саме: його майновий та сімейний стан, ставлення до скоєного, суму викраденого майна, позицію потерпілого, щодо призначення покарання, добровільне повернення вищевказаного майна, що належить потерпілому.

Саме таке покарання на переконання суду, буде виваженим, співмірним зі скоєним, справедливим та відповідатиме вимогам ст.65 КК України (загальні заходи призначення покарання). Дане покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним повторних злочинів.

Підстав для застосування іншого виду покарання суд не знаходить.

Запобіжний захід не обирався.
Арешт на майно не накладався.
Процесуальні витрати відсутні, цивільні позови не заявлено, а доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, обравши покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Початок відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «MOTOROLA» моделі «ХТ 1642», якій знаходиться в камері схову Ковельського РУП ГУНП у Волинській області та належить ОСОБА_5 повернути останньому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинувачему, потерпілому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1