Справа №№ 148/2044/20
В И Р О К
Іменем України

08 квітня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального № 0000348 внесеного в ЄРДР від 04.11.2020 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не працює, не одружений, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 04.11.2020 року близько 01:00 годин, проходячи по вул. Шевченка в м. Тульчин, Вінницької області, побачив біля повороту по вул. Остапа Вишні, автомобіль ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, власником якого являється ОСОБА_6 , та фактичним користувачем якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_8 керуючись раптово виниклим злочинним умислом спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи ні дійсного ні гаданого права керувати чи володіти транспортним засобом, без дозволу власника та всупереч його волі, попередньо переконавшись, що в нічну пору доби за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, реалізуючи свій злочинний намір. Спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати його для власних потреб, розбив скло дверей, тим самим незаконно проник до вказаного автомобіля.
В подальшому ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , за допомогою власної фізичної сили відкотив даний транспортний засіб до парковки РБУ-6, що по вул. Глінки, 10, м. Тульчин, Вінницької області, чим здійснив його переміщення у просторі, залишивши місце вчинення злочину. Тобто протиправно заволодів механічним транспортним засобом, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 71204,69 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч.1 КК України визнав повністю і суду показав, що дійсно восени 2020 року, він працював в м. Тульчині на відновленні Тульчинської ЦРЛ та проживав на квартирі. Точної дати він не пам`ятає, але це було восени, він йшов з магазину АТБ, і заблукав в місті. На одній із вулиць, близько 23:00-01:00 годин, він побачив автомобіль ВАЗ 99 моделі та вирішив вказаний автомобіль відштовхати від місця його стоянки. З цією метою, він розбив скло в дверцятах та знявши автомобіль з передачі, відштовхав його з місця, можливо на відстань біля 5 метрів. Також в автомобілі він пошкодив панель та штовхаючи автомобіль намагався його завезти, але в нього це не вийшло, тому він ще ногою наносив удари по крилу автомобіля. Для чого він це все робив пояснити не може. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати та зобов`язується відшкодувати потерпілому завдані збитки.

Крім повного та беззастережного визнання вини обвинуваченим, його вина також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що в ніч на 04.11.2020, він залишив автомобіль, власником якого є його матір, а він його використовує, по АДРЕСА_3 , попередньо його зачинивши. Вранці вийшовши до автомобіля, він виявив, що той пропав, а на місці знаходились сліди розбитого скла. Він зразу же повідомив в поліцію. Через деякий час, автомобіль знайшли біля РБУ-6, що знаходиться на відстані близько 500 м від того місця, де він його залишив. Коли він прийшов, то виявив, що в автомобілі розбите бокове скло та вітровик, пошкодженні всі дверцята та заднє крило від удару ногою. В середині авто була пошкоджена панель біля керма. Завдану йому матеріальну шкоду , обвинувачений не відшкодував. Просить призначити останньому покарання, згідно закону.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, оголошенням висновків експертиз та характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в незаконному заволодінні транспортним засобом, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, тому дії останнього вірно кваліфіковані за ст. 289 ч.1 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обтяжуючих покарання обставин в судовому засіданні не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин. За місцем проживання останній характеризується позитивно, на обліку і лікаря нарколога та психіатра не перебуває, наявністю пом`якшуючих та відсутністю обтяжуючих покарання обставин.

В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, буде призначення покарання у виді обмеження волі в межах санкції визначеної ст. 286 ч.1 КК України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, потерпілого, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, характер та ступінь його вини, запевнення суду, що став на шлях виправлення, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також обставини, які дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України.

Стосовно запобіжного заходу, враховуючи позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання не має.

Процесуальні витрати понесенні на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі, в сумі 5268,02 грн.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 75, 76, 289 ч.1 КК України, ст. ст. 369-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік і шість місяців.

Відповідно до ст. 76 ч.1 п.1, п.2 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 понесенні процесуальні витрати в дохід держави в сумі 5268,02 грн. (п`ять тисяч двісті шістдесят вісім гривень 02 коп.) за проведення експертиз.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- два сліди пальців рук, змиви плям схожих на кров, одорологічні зразки, два сліди взуття, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити,

- сорочку сіро-синьо-блакитного кольору бренду «GoldGolfMan», розміру «XL»,спортивні штани бренду «Incognito», туфлі (мокасини) сірого кольору повернути ОСОБА_4 ,

скасувавши арешт накладений на вказане майно ухвалами слідчого судді Тульчинського районного суду від 12.11.2020 та 16.11.2020 в кримінальному провадженні № 0000348 внесеного в ЄРДР від 04.11.2020.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя