Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/7845/21
Провадження № 1-кп/644/762/21

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Підготовче судове засідання призначене на 27.08. 2021 року о 14-00 год.
Стороною захисту повідомлено суд, що на невідомих підставах до цього часу ОСОБА_4 тримається під вартою, законне рішення відсутнє, стороною захисту наголошено суду, що обвинувальний акт взагалі підлягає поверненню прокурору, складав його слідчий, а прокурор не затвердив, а лише є його підпис на ствердження, що він був процесуальним керівником. Крім того, сторона захисту не згодна з тим, що Невеському інкримінований даний злочин, якого він не вчиняв.
Прокурор вважав можливим перейти к вирішенню питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, розв`язанню клопотань( в тому числі й щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження), БЕЗ встановлення підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, тобто провести підготовку до судового розгляду, не з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості ВЗАГАЛІ призначення судового розгляду.
В підписаному прокурором обвинувальному акті є посилання на те, що разом з ним до суду направляється цивільний позов на двох аркушах ( додатки), але цивільний позов ВІДСУТНІЙ; розписки підозрюваних про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування на ( НЕ ВКАЗАНО скількох аркушах), але є лише розписки ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_9 й лише про отримання обвинувального акту ВІД 18.08.21 року ОСОБА_7 , датована розписка 19.08.2021, а ОСОБА_9 датована розписка 18.08.2021 року про отримання копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову; сумнівного змісту розписка ОСОБА_8 ( статусу особи у К/П не зазначено) про отримання обвинувального акту від 18.08.2021 року, з дописом щодо отримання копії цивільного позову ( позивача не зазначено), реєстру матеріалів ( яких матеріалів не зазначено); аналогічна «Розписка» ОСОБА_4 ( статус особи у к/п не зазначено).
Сторона обвинувачення не вважала за можливе висловити думку про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду та знаходила за необхідне провести підготовчі дії, а саме вирішити клопотання щодо заходу забезпечення судового провадження ( відносно ОСОБА_4 ), не надавши ЖОДНОГО НАЛЕЖНОГО підтвердження, на підставі якого законного рішення особа тримається під вартою під час досудового розслідування даного кримінального провадження, сторона захисту заперечувала проти думки прокурора про можливість вирішення питань підготовки до судового розгляду, бо знаходила за необхідне повернути такий обвинувальний акт прокурору .
проведення підготовчий дій в порядку ст.. 315 КПК України, проігнорувавши проведення підготовчого засідання відповідно до вимог ст.. 314 изначення обвинувального акту до судового розгляду, але захисник обвинуваченого звернула увагу суду на ті обставини, що під час проведення слідчих дій та складення процесуальних документів особу підозрюваного/обвинуваченого не встановлено належним чином.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Проведення підготовчий дій в порядку ст. 315 КПК України, як того вимагає прокурор, проігнорувавши проведення підготовчого засідання відповідно до вимог ст.. 314 КПК України з прийняттям відповідного рішення є неприпустимим .
В підготовчому засіданні з`ясовано й вже є очевидним, що через невідповідність вказаного обвинувального акту вимогам КПК України, в тому числі й ст.. 291 КПК України, про яку описано вище, й такі обставини унеможливлюють призначення вказаного обвинувального акту до судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема , згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Таким чином, хоча й формулювання обвинувачення у даному випадку відповідає вимогам кримінального процесу, але виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, - відсутній, тобто виклад фактичних обставин є лише майже копією формулювання обвинувачення щодо вказаних осіб, таке обвинувачення НЕ КОНКРЕТИЗОВАНО щодо КОЖНОЇ ОСОБИ, що є неприпустимим та унеможливлює призначення вказаного обвинувального акту до судового розгляду.
Додатки, зазначені в обвинувальному акті відсутні, до суду не надані.
Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить необхідної інформації , про що викладено вище.
Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі "Даллос проти Угорщини", п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції").
Таким чином, неконкретнее, не діференційоване обвинувачення, пред`явлене обвинуваченим, призведе до порушення їх прав на захист та позбавляє суд можливості роз`яснити кожному обвинуваченому суть обвинувачення, що гарантує КОЖНОМУ обвинуваченому право захиститися від чітко сформованих інкримінованих обставин вчинення злочину та залежно від цього обрати певну лінію захисту.
Незазначення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення щодо кожного з обвинувачених, з диференційованим підходом, суперечить передбаченим ст.ст. 2, 7 КПК України завданням кримінального провадження та загальним засадам кримінального провадження, зокрема забезпеченню до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Отже , обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що є підставою для його повернення прокурору.
Згідно зі ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику.
До обвинувального акту долучені розписки(бланки) осіб, статус яких НЕ ЗАЗНАЧЕНО, про що описано вище, у яких невідомою особою зроблено( втиснуто) дописи про отримання обвинувальних актів та реєстрів матеріалів….., яких невідомо.
До обвинувального акту не долучено доказів належного отримання кожним обвинуваченим копії обвинувального акту, Реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову й не зазначено в жодному документі, цивільний позов якої особи, відсутні взагалі докази вручення обвинувального акту від 18.08.2021 року та додатків до нього, зазначених у акті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 40 КПК слідчий уповноважений здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Враховуючи вищевказані норми КПК України , суд вважає, що прокурор, який здійснює процесуальне курівництво, може уповноважити слідчого на здійснення такої процесуальної дії, як вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, враховуючи, що норми КПК України такої заборони не містять.
Відсутність належних підтверджень спростовує факт належного вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову підозрюваним/обвинуваченим особам в даному кримінальному провадженні, тому розписки, надіслані прокурору з слідчих ізоляторів не можуть свідчити про виконання вимог ст. 293 КПК.
Тому обвинувальний акт підлягає поверненню і з вказаних підстав.
Посилання захисту на те, що обвинувальний акт містить, як на думку обвинуваченого, неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого Невельського або що він не вчиняв вказаного злочину, - не є підставою для повернення акту, оскільки перевірка обґрунтованості обвинувачення здійснюється під час судового розгляду.
Заслухавши доводи повноважного захисника, обвинуваченого, прокурора, який не зміг довести суду наявність належних законних процесуальних рішень щодо застосованих запобіжних заходів у кримінальному провадженні, щодо належно встановленої особи потерпілого цивільного позивача, відсутності вказаного у додатку до обвинувального акту цивільного позову й якої особи, перевіривши зміст обвинувального акту, якій не містить викладення фактичних обставин кримінального правопорушення щодо кожного обвинуваченого з конкретикой та диференціюванням , які прокурор вважає встановленими, а лише копіює формулювання обвинувачення, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору, бо вони не відповідають вимогам КПК України з вищевикладених підстав.
Крім цього, стороною обвинувачення не виконано у встановленому порядку вимог ст. 293 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.314 КПК України,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повне рішення виготовлене 31.08.2021
Головуючий суддя