Справа № 705/6658/16-к
Номер провадження 1-кп/711/124/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
за участю:
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Політвідділ Уманського району Черкаської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого дорожнім робітником філії «Уманський районний автодор» ДП «Черкаський облавтодор», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)12.09.1984 р. Уманським районним судом Черкаської області за ст.ст.19, 140 ч.2 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком 2 роки з відстрочкою виконання покарання на 2 роки;

2)08.07.1985 р. Уманським районним судом Черкаської області за ст.ст. 185 ч.2, 43 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком 4 роки, звільненого 18.06.1988 р. у зв`язку з відбуттям покарання;

3)11.03.1991 р. Уманським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 229-6 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, звільненого 03.06.1992 р. у зв`язку з відбуттям покарання;

4) 05.04.1993 р. Уманським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 229-6 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, звільненого 10.07.1995 р. у зв`язку з відбуттям покарання;

5) 19.11.1996 р. Уманським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 101 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком 10 років, звільненого 19.04.2006 р. у зв`язку з відбуттям покарання;

6) 16.08.2007 р. Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.296 КК України до обмеження волі строком 2 роки з іспитовим строком 2 роки;

7) 15.04.2016 р. Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 115, ст.71 КК України до позбавлення волі строком 13 років 6 місяців, звільненого 15.04.2016 р. на підставі ч.5 ст.72 КК України у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена п.13 ч.2 ст.115 КК України,

із участю в судовому розгляді:
потерпілої - ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_10 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, знаходячись на території підприємства «Уманьрайавтодор», що по вул. Михайлівській, 124, м. Умань, де він тимчасово проживав, 17.08.2016 року близько 01.40 години зайшов до кімнати охорони, в якій перебував гр. ОСОБА_14 , який на ґрунті раптово виниклого конфлікту, схопивши до рук ножа, почав виражатися в сторону ОСОБА_10 нецензурною лайкою та вимагав залишити приміщення кімнати охорони, погрожуючи фізичною розправою. Після чого гр. ОСОБА_10 , вибіг з приміщення кімнати охорони та взяв з багажного відділення автомобіля ВАЗ 2105, який знаходився на території підприємства, хрестовинний люльковий ключ, та маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті гр. ОСОБА_14 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, направлених на позбавлення життя гр. ОСОБА_14 , діючи умисно та цілеспрямовано, повернувся до кімнати охорони та наніс кілька ударів по голові гр. ОСОБА_14 , чим спричинив дві забійні рани в лобній ділянці потерпілого, які відносяться згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-7- 02/269 від 17.08.2016 року до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, внаслідок чого останній впав на ліжко, після чого вихопив з рук ОСОБА_14 , кухонний ніж та наніс йому три удари в область шиї з правої сторони, в наслідок чого ОСОБА_14 , отримав тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-7-02/269 від 17.08.2016 року у вигляді трьох колото-різаних ран шиї з ушкодженням шийних м`язів та немагістральних судин шиї, що супроводжувались масивною кровотечею і призвели до знекровлення організму і відносяться тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, від яких настала смерть гр. ОСОБА_14 .
Вказаними умисними діями ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений п.13, ч.2 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість в інкримінованому йому злочині за п.13, ч.2 ст.115 КК України не визнав. Надав пояснення, що в квітні 2016 року звільнився з місць позбавлення волі. Через звернення до центру зайнятості влаштувався на роботу в «Уманьрайавтодор». 17.08.2016 року бригада приїхала працювати на Бершадську трасу. Оскільки не було де жити, їх розмістили в приміщенні на території «Уманьрайавтодор». В той день, після закінчення робочого дня, він поїв, помився і пішов в кімнату відпочивати. Разом з ним в кімнаті був ОСОБА_15 . Коли останній почав збиратись їхати додому, він попросив зачинити двері і ліг відпочивати. Близько 04 години ранку до нього в кімнату прибіг охоронник ОСОБА_16 і повідомив, що помер ОСОБА_17 . Він сказав, щоб викликали швидку і поліцію. Після цього залишився в кімнаті далі відпочивати. Зазначає, що того вечора взагалі не бачив ОСОБА_18 . Після його затримання вказує, що працівники поліції застосовували до нього катування, проводили роз`яснюючу роботу, перед початком слідчого експерименту привозили його на місце події і показували, що він повинен був показати під час слідчого експерименту. Вважає обвинувачення надуманим.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п.13, ч.2 ст.115КК України, про винуватість останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення, передбаченого п.13, ч.2 ст.115 КК України, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що вбитий ОСОБА_14 це її син.Він працював на підприємстві «Уманьрайавтодор» та проживав у гуртожитку на території цього підприємства. Незадовго до смерті її син був пригнічений, так як у нього викрали банківську картку. Він казав, що здогадується хто це зробив, проте ім`я не називав. 17.08.2016 р. їй повідомили про смерть сина. Про існування конфліктів між ним і обвинуваченим син ніколи не розказував. Більше по факту вчинення злочину їй нічого не відомо.
В судовому засіданні сторона обвинувачення скористалася та відмовилася від необхідності допиту у якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , на що суд не вправі впливати, так як позбавлений можливості збирати докази в кримінальному провадженні враховуючи принцип безсторонності та об`єктивності.
В судовому засіданні досліджені письмові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:

-витягом з ЄРДР № 0001337 від 17.08.2016 року, згідно фабули якого: 17.08.2016 року близько 05.10 год. на території «Умань-автодор», що по вул. Михайлівській 124, м. Умань було виявлено труп гр.. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками насильницької смерті (т.1 а.с.127);

- рапортом старшого інспектора - чергового Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_20 від 17.08.2016 року згідно якого 17.08.2016 року о 05.10 год. по телефону «102» до чергової частини Уманського відділу ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від чергового лікаря швидкої допомоги Мельник, про те, що 17.08.2016 року близько 03.30 год. по АДРЕСА_2 , на території «Уманьавтодор», прийшов гр. ОСОБА_21 , який працює зварником і при невідомих обставинах помер. (т.1 а.с.128);

- протоколом огляду місця події по АДРЕСА_3 від 17.08.2016 року, згідно якого на території підприємства «Уманьрайавтодор» (філія «Уманський райавтодор» дочірнього підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), розташованого в АДРЕСА_3 , в побутовій кімнаті приміщення охорони виявлено труп ОСОБА_14 зі слідами насильницької смерті, а також ніж (т.1 а.с.130-150).

- протоколом оглядом місця події по АДРЕСА_3 від 17.08.2016 року, згідно якого безпосереднім об`єктом огляду являється приміщення що розташоване, а території «Автодору» по АДРЕСА_3 , де на другому поверсі даного приміщення знаходиться кімната для проживання працівників. Під час огляду виявлені та вилучені: штани чорного кольору з шкіряним поясом, на яких маються плями бурого кольору, та кросівки темного кольору з білою підошвою по боках та чорною знизу. (т.1 а.с.153-157);

- протоколом додаткового огляду місця події по вул. Михайлівська, 124, м. Умань, Черкаська область від 17.08.2016 року, згідно якого безпосереднім об`єктом огляду являється автомобіль ВАЗ 2105 синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 . В ході проведення огляду даного транспортного засобу в багажнику під ковриком виявлено та вилучено металевий предмет, схожий на чотирьох кінцевий ключ, на одному з кінців якого плями бурого кольору. На місце розташування ключа вказав гр. ОСОБА_10 (т.1 а.с.159-160);

- протоколом огляду трупа гр. ОСОБА_14 . 1973 р.н., в ході якого при детальному огляді було встановлено, що на руках на кістях пошкоджень та слідів боротьби не було виявлено. Зовнішньо пошкодження тіла не виявлено. При детальному огляді голови було встановлено, що на правій частині голови наявні садини в кількості 2 шт. довжиною 4,5 см, глибиною 2 см, шириною 2 см. На відстані від нижньої частини попередньої садини 2 см, а від верхньої частини 3,5 см знаходиться садина довжиною 3 см, шириною 2 см, глибиною 0,5 см. На шийній частині тіла праворуч на відстані 15 см від вуха знаходиться колото-різана рана довжиною 2,5 см. На відстані 2,4 см знаходиться колото-різана рана довжиною 4,5 см. На відстані знаходиться третя рана довжиною 2 см шириною 1 см. На голові, руках, речах знаходиться речовина бурого кольору. При розпилі голови внутрішніх пошкоджень не виявлено. Внутрішні ограни не пошкодженні. (т.1 а.с.162-169);

- висновком експерта № 05-7-02/269 від 17.08.2016 року, згідно якого в ході проведення судово-медичної експертизи на трупі ОСОБА_14 виявлено наступні ушкодження: у верхній половині лобної ділянки праворуч в проекції лобного горба дві паралельні лінійні рани поздовжнього напрямку; на правій боковій поверхні шиї три паралельні лінійні рани. Смерть ОСОБА_14 , 1973 року народження наступила внаслідок трьох колото-різаних ран шиї з ушкодженням м`язів та немагістральний судин шиї, що супроводжувались масивною зовнішньою кровотечею і призвели до знекровлення організму. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії гострих предметів, цілком можливо при нанесенні трьох ударів ножем в час та за обставинах вказаних в постанові, мають причинний зв`язок з настанням смерті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Давність настання смерті становить 8-24 год. до початку дослідження трупа; всі вказані в висновках тілесні ушкодження утворились незадовго до настання смерті. Дві забійні рани в лобній ділянці потерпілого виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від нанесення двох ударів гайковим ключем в час та за обставин вказаних в постанові, до настання смерті ніякого відношення не мають і відносяться до легких тілесних ушкоджень (Т.1 а.с.172-175);

- протоколом огляду предметів від 17.08.2016 троку, а саме одягу з трупа гр.. ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вилучений в ході огляду трупа 17.08.2016 року в приміщенні моргу Уманського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро СМЕ», а саме: штани, труси та футболка на яких виявлені сліди бурого кольору (Т.1 а.с.182-185);

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння № 331 від 17.08.2016 року, згідно якого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 на час проведення огляду тверезий (т.1 а.с.188);

- оглядом предметів від 17.08.2016 року, а саме речей підозрюваного ОСОБА_10 вилучених під час ОМП від 17.08.2016 р., а саме штани та шкіряний ремінь, кросівки та шкарпетки. В ході огляду штанів на лівій холоші на відстані 17 см від нижнього краю штанів виявлено чотири плями бурого кольору розмірами 5х5 мм, 5х10 мм, 3х3 мм, 3х2 мм. (т.1 а.с. 195-201)

- протоколом огляду речей від 17.08.2016 року вилучених під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема: ніж з металевою рукояткою, ножиці, насвічник з викруткою та металева пляшка з-під Revo. (т.1 а.с.203-207);

- протоколом огляду предметів від 19.08.2016 року, в ході якого безпосереднім предметом огляду являється: поліетиленовий пакет синього кольору, який опечатано та скріплено відповідними бирками. При відкритті пакету виявлено, що в ньому знаходиться: Металевий ключ чотирьох конечний, сірого кольору з наявними слідами ржавчини

на всіх поверхнях ключа Ключ виготовлений у вигляді перехресного з`єднання двох

однакових за розміром та будовою металевих труб, довжина кожної з них приблизно

становить 35 см. По всіх чотирьох кінцях труби різного діаметру, а саме приблизно 2,8

см, 2,9 см, 2,5 см та 3,2 см. На кінці труби діаметром 3,2 см наявні сліди речовини

бурого кольору. В ході проведення огляду металевого колюча, всі його поверхні оброблялися

темним дактилоскопічним порошком, однак слідів виявлено не було. Під час огляду предмету застосовувалась фотозйомка цифровою камерою. (т.3 а.с.166-168)

- протоколом слідчого експерименту від 18.08.2016 року проведеного на території Уманської філії «Уманьрайавтодор», за адресою: м. Умань вул. Михайлівська 124, за участю підозрюваного ОСОБА_10 в присутності захисника ОСОБА_22 , в ході якого ОСОБА_10 відтворив події, спосіб, предмет та механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ( т.3 а.с.216-231)

- висновком судового експерта № 1/1427 від 26.09.2016 року, згідно якого в ході проведення судової - дактилоскопічної експертизи досліджено десять пальців рук та один слід долоні, які були вилучені 17.08.2016 року під час огляду місця події, за адресою: м. Умань, вул.Михайлівська 124. Згідно висновків експертизи: 1. Сліди рук, розмірами 16x21 мм, 18x26 мм, 13x23 мм, 13x18 мм, 11x12 мм, 30х43 мм, 16x18 мм, 15x27 мм та 15x18 мм, виявлені при огляді місця події, придатні для ідентифікації особи (осіб), яка їх залишила. Сліди пальців рук, розмірами 14x16 мм та 10x16 мм, не придатні для ідентифікації особи (осіб). Сліди пальців рук, розмірами 16x21 мм та 16x18 мм залишені великим пальцем правої руки гр. ОСОБА_16 . Сліди рук, розмірами 13x23 мм, 30x43 мм, 15x27 мм, 15x18 мм, 18x26 мм, 13x18 мм та 11x12 мм, залишені не гр. ОСОБА_14 , не гр. ОСОБА_10 , не гр. ОСОБА_19 та не гр. ОСОБА_16 , за винятком великого, середнього та безіменного пальців лівої руки, а іншою особою (особами). По причині вказаній в дослідницькій частині висновку експерта відповісти на частину питання «Чи не залишені сліди пальців рук, розмірами 18x26 мм, 13x18 мм, 11x12 мм великим, середнім та безіменним пальцями лівої руки гр. ОСОБА_16 .?» не представляється можливим. (т.1 а.с.235- 248);

- висновком експерта № 05-5-06/153 від 22.09.2016 року, згідно якого при судово-медичній експертизі змивів з ножа (об.1, 2) крові не виявлено. (т.2 а.с.161);

- висновком експерта № 05-1-08/211 від 08.09.2016 року, згідно якого в слідах: на кросівках, на шкарпетках, на штанах з ременем (об`єкти №№ 1,2) кров не знайдена (т.3 а.с. 164-165);

- висновком експерта № 05-5-06/154 від 19.09.2016 року, згідно якого при судово-медичній експертизі змиву з чотирикінцевого торцевого ключа (об. 1), крові не виявлено. При судово-медичній експертизі слідів на чотирикінцевому торцевому ключі (об. 2-4) виявлено кров, видову приналежність якого встановити не можливо із-за підпорогового вмісту білка в ній (т.3 а.с. 172-173);

- висновком експерта № 05-1-09/365 від 25.08.2016 року з таблицею результатів виявлення групових властивостей системи АВО в зразку крові на марлі ОСОБА_10 :, згідно якого - в ході проведення судово-медичної імунологічної експертизи встановлено, що кров ОСОБА_10 відноситься до групи крові Ав (ІІ). (т.3 а.с.176-177);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 368 від 21.09.2016 року, згідно якого: «На період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_10 ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і не виявляє. Наявність у підекспертного клінічних ознак помірно вираженого розладу особистості збудливо-дисоціального типу в стані компенсації, враховуючи непсихотичний рівень порушень, компенсованість психопатичних рис характеру, збереженість інтелекту, пам`яті, критичних і прогностичних функцій - не позбавляло на вказаний період часу та не позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_10 може брати участь у слідчих діях, судовому засіданні та не потребує застосування будь-яких примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України. В період часу, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_10 діяння, підекспертний не знаходився в стані фізіологічного афекту або в іншому вираженому афективному стані, котрий міг би суттєво вплинути на його свідомість та поведінку.

Крім того, судом досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_10 .
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Аналізуючи отримані докази в судовому засіданні, колегія судді в вважає, що відповідно до вимог ч.1 ст.94 КПК України - суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.85 КПК України - належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст.86 КПК України - доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Так, під час досудового розслідування зметою перевірки і уточнення отриманих відомостей про вчинення вбивства ОСОБА_14 підозрюваним ОСОБА_10 за його участю проведено слідчий експеримент, під час якого підозрюваний відтворив дії, обстановку і обставини події, що зафіксовано в протоколі з додатком. В ході дослідження зазначеного вище протоколу слідчої дії від 16.08.2016 року за участи ОСОБА_10 та додатку до нього відеозапис, в ході перегляду якого, судом встановлено, як обвинувачений ОСОБА_10 , якому були роз`яснені його процесуальні права в присутності захисника, без стороннього впливу на нього, відтворив свої дії та дії ОСОБА_14 , а також обстановку і обставини нанесення останньому тілесних ушкоджень із застосуванням гайкового ключа і ножа. З указаного джерела доказу встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 цілком орієнтувався в обстановці, а повністю відтворив обставини конфлікту, який виник між ним та потерпілим ОСОБА_14 , в ході якого він наніс ОСОБА_14 удар гайковим ключем в область голови, а потім відібравши у нього ніж - наніс йому три удари в область шиї з правої сторони. Відтворені обвинуваченим дії повністю співпадають із отриманими в ході огляду місця події та проведення судово-медичної експертизи даними. Так, він продемонстрував спосіб, у який він тримав ніж, кількість, місце і напрямок нанесення ножем ударів: ніж тримав у правій руці лезом донизу і наніс ним три удари в праву частину шиї ОСОБА_14 напрямком зліва-направо (відносно себе), тобто ззаду наперед і ззовні всередину відносно тіла потерпілого. Ця обставина повністю відповідає опису колото-різаних пошкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_14 . Також він продемонстрував спосіб нанесення ОСОБА_14 зверху вниз одного удару гайковим хрестоподібним ключем в область лоба. Це також узгоджується із описом виявлених у верхній половині лобної ділянки голови ОСОБА_14 двох паралельних лінійних ран повздовжнього напрямку зверху вниз. Відтворена обвинуваченим ОСОБА_10 причина конфлікту (із-за продуктів у холодильнику) підтверджена тим, що він під час слідчого експерименту орієнтувався в тому, де розташований холодильник, а також тим, що під час огляду місця події в холодильнику виявлені предмети харчування. Також обвинувачений відтворив обставини і обстановку після нанесення ним потерпілому ОСОБА_14 ударів ножем: що потерпілий похилився на ліжку на лівий бік, а він, взявши його за ноги разом із ковдрою, закинув їх на ліжко. Під час огляду місця події тіло ОСОБА_14 виявлено в такому ж положенні, при чому низ його ніг був прикритий ковдрою, що більш детально зафіксовано на фотознімках 18-20 до огляду місця події. Зазначене обвинуваченим місце, куди він поклав знаряддя вбивства, співпало з даними огляду місця події, згідно з якими кухонний ніж виявлено на верхній частині холодильника. Такі точні деталі обставин і обстановки, що були відтворені обвинуваченим ОСОБА_10 під час слідчого експерименту, могли бути відомі тільки особі, яка наносила потерпілому ОСОБА_14 удари гайковим ключем і ножем, і про них не було відомо іншим особам, в тому числі й співробітникам правоохоронних органів.

Вказане дозволяє суду зробити висновок про те, що на волевиявлення обвинуваченого відтворити обстановку і обставини вчиненого ним діяння не було зовнішнього незаконного впливу і дані доводи суд розцінює лише, як спосіб уникнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності.

З урахуванням викладеного суд вважає доведеним, що саме обвинувачений ОСОБА_23 , а не інша особа, умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_14 виявлені на трупі останнього тілесні ушкодження, і від цих ушкоджень наступила смерть ОСОБА_14 .

За висновками судово-імунологічних експертиз на вилученому при огляді місця події ножі та предметах одягу і взуття обвинуваченого ОСОБА_10 крові не виявлено. Суд ураховує цю обставину, але вважає, що вона не свідчить про невинуватість ОСОБА_10 , тому що під час слідчого експерименту одержано відомості про те, що обвинувачений після нанесення ножем умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_14 вимив цей ніж, а згідно з висновками судово-медичної експертизи внаслідок дії гострого предмета, яким міг бути ніж, були пошкоджені немагістральні судини шиї ОСОБА_14 , тобто кров із ран виходила не під тиском, тому на одяг обвинуваченого могла не потрапити.

Вирішуючи питання про умисел обвинуваченого, з яким він наносив ОСОБА_14 удари ножем, суд виходить із наступного.
Безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є життя особи, це найважливіше благо, яке, у разі смерті людини, не може бути відновлено.
Відповідно до ст.3 Конституції України - життя людини, є найвищою соціальною цінністю, а в ст.27 Основного Закону наголошується, що кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити людину життя.
Об`єктивна сторона злочину характеризується діянням-посяганням на життя іншої особи, спрямованим на порушення функцій чи анатомічної цілісності життєво важливих органів іншої людини; наслідками у вигляді біологічної смерті потерпілого; причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками.
Колегією суддів надано оцінку сукупності обставин, які дають підставу для висновку про наявність умислу обвинуваченого, так як умисне протиправне заподіяння смерті може бути вчиненим лише з умислом.
Суд, з врахуванням всіх обставин, приходить до висновку про наявність доказів, які вказують на такий умисел направлений на позбавлення життя та вважає, що локалізація тяжких тілесних ушкоджень та спосіб їх нанесення, свідчать про умисел на позбавлення життя, що також підтверджує предмет яким вчинено злочин, а саме ніж та гайковий ключ.
На думку колегії суддів, про існування у обвинуваченого наміру направленого саме на позбавлення життя потерпілого свідчить наступне. Суд вважає доведеним той факт, що між обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_14 виник конфлікт. Згідно з висновком судово-медичної експертизи в крові трупа ОСОБА_24 виявлено етиловий спирт у кількості, яка на момент смерті відповідала важкому алкогольному сп`янінню. Алкогольне сп`яніння потерпілого цілком вірогідно могло знизити його можливість реально оцінити обстановку, коли до приміщення, в якому він проживав, зайшов обвинувачений, і спровокувати його на сварку з ним. У висновку судово-медичної експертизи № 05-7-02/269 описане внутрішнє дослідження трупа, зокрема довжина і напрямки ранових каналів. Місце нанесення ударів (шия), в якому містяться життєво-важливі органи, розміри і властивості знаряддя злочину, який має лезо, а також сила прикладених ударів в область шиї, внаслідок якого ріжуча частина ножа пошкодила шкіру, підшкірну клітковину і заглибилась на 1,5 2 см, свідчать про те, що в момент нанесення ударів ОСОБА_14 обвинувачений ОСОБА_10 мав умисел на умисне позбавлення його життя.
Незважаючи на те, що ОСОБА_23 умисне наніс Кравцю тільки три удари ножем, цих ударів було достатньо для настання результату злочинного умислу, а саме смерті ОСОБА_14 .
Згідно з даними медичного обстеження ОСОБА_10 був тверезим (т.1 а.с. 188), тому суд вважає недоведеним обвинувачення в тій частині, що обвинувачений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що докази отримані під час судового розгляду відповідають вимогам ст.ст.85, 86 КПК України є допустимими, оскільки вони підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку встановленому цим Кодексом.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п.13, ч.2 ст.115 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілої, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за п.13, ч.2 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
Твердження обвинуваченого надані в судовому засіданні про те, що ніч на 17.08.2016 р. він відпочивав у себе в кімнаті, а вранці працівник ОСОБА_16 розбудив його та повідомив про смерть ОСОБА_14 , про що він розповів по телефону керівнику підприємства, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає - наявність у нього певних захворювань, що підтверджено документально.
В якості обтяжуючої покарання обставини відповідно до ст. 67 КК України, стороною обвинувачення зазначено вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння. В ході судового розгляду судом безпосередньо досліджено висновок медичного обстеження ОСОБА_10 , згідно якого останній був тверезим, а тому суд вважає недоведеним обвинувачення в тій частині, що обвинувачений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння та не приймає дану обставину в якості обтяжуючої.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_10 обставиною, в розумінні ст. 67 КК України, суд враховує рецидив злочинів, тому що він вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин, що підтверджується копією вироку від 15.04.2016 року, згідно якого останній є особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, який згідно ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином; характеризується по місцю проживання посередньо, раніше неодноразово судимого; його відношення до скоєного; наявність обставини, що пом`якшує та обтяжують покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, і на підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді реального позбавлення волі. З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, суд не призначає обвинуваченому покарання у виді довічного позбавлення волі. Також суд застосовує положення ч.5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 р. і зараховує строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_10 положення ст.69 КК України, оскільки відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів підсудним, щоб дало можливість суду призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на підставі ст.69 КК України.

Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченим ОСОБА_10 , та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати у вигляді витрат пов`язані із залученням експертів в сумі 1100 грн. 50 коп. підлягають підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.7, 22, 91, 92, 94, 100, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И ЛА:

Визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 12 років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 17.08.2016 року (з часу затримання).
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 р. зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 17 серпня 2016 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь держави витрати на пов`язані із залученням експертів в сумі 1100 грн. 50 коп.

Речовий доказ:
-11 слідів пальців рук, 5 дактилокарт зберігати в матеріалах кримінального провадження; предмети одягу ОСОБА_14 (футболку, труси і штани), металевий ніж, хрестовинний гайковий ключ, ключ-викрутку, ножиці і пляшку з-під напою «Рево», зрізи нігтів, волосся і крові, які поміщені до конвертів, - знищити, як такі, що не мають цінності;

-предмети одягу і взуття ОСОБА_10 (кросівки, штани і шкіряний ремінь) - повернути засудженому; мобільний телефон «Сіменс», блокнот та листки з записами, банківську картку, пін-код до картки банку «Аваль», талон-повідомлення, кошти в сумі 64 грн., паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_14 залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_11 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3