ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1139/21 Справа № 212/9135/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001750 від 01 жовтня 2020 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці 10 днів. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року, з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2021 року, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.
ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за таких обставин.
Так, ОСОБА_6 , 20.09.2020 близько 13 годин 30 хвилин, перебувала по вулиці Мусоргського в Покровському районі м. Кривого Рогу, де зустріла раніше знайомого їй ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з котрим розпочала вживати алкогольні напої.
Далі, ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_9 пройтися в напрямку вулиці Бажова в Покровському районі м. Кривого Рогу. Проходячи повз будинок № 8 по вулиці Бажова м. Кривого Рогу, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме майна раніше знайомого їй ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий мешкає у квартирі АДРЕСА_2 .
З метою приховування її дійсних намірів, ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_9 пройти разом з нею до її знайомого ОСОБА_10 , не повідомляючи при цьому ОСОБА_9 про причини такого запрошення.
Потерпілий ОСОБА_10 добровільно впустив до приміщення квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , де пройшовши до зали продовжили спілкування.
ОСОБА_6 під вигаданим приводом вийшла з зали, залишивши при цьому в кімнаті ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 , а сама почала оглядати інші приміщення квартири з метою встановлення речей, котрі можливо викрасти. Пройшовши через спальню кімнату квартири на балкон, ОСОБА_6 , з метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна та обернення викраденого на свою користь, діючи з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що її дії будуть носити таємний характер, користуючись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , повторно, з підвіконня таємно шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-J710 FN/DS», IMEI:1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , котрий належить ОСОБА_10 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1957 від 30.10.2020 становить 1400,00 гривень.
В наступному, ОСОБА_6 , привласнивши мобільний телефон потерпілого ОСОБА_10 , вийшла з приміщення квартири АДРЕСА_2 , тим самим зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, та розпорядилась викраденим телефоном на власний розсуд.
Окрім того, ОСОБА_6 , 04.10.2020 близько о 19 годин 00 хвилин, проходячи по вулиці Мусоргського в Покровському районі м. Кривого Рогу зустріла раніше знайомого їй потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з котрим в ході розмови домовилася про проведення часу разом з потерпілим у його квартирі, котра розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_6 за згодою потерпілого пройшла до квартири ОСОБА_11 , де у пізній вечірній час залишилася спати у залі вищенаведеної квартири.
05.10.2020 близько о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_6 прокинулася та помітила, що потерпілий ОСОБА_11 спить. У цей час у останньої виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою обернення викраденого на власну користь.
Остання, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що її дії будуть носити таємний характер, користуючись відсутністю уваги з боку потерпілого, так як останній ще спав, повторно, таємно шляхом вільного доступу взяла з крісла, котре розташоване у приміщенні зали квартири АДРЕСА_4 , мобільний телефон марки «Samsung» модель «GT-S5230» cерійний номер: НОМЕР_4 Imei: НОМЕР_5 , котрий належить потерпілому ОСОБА_11 , вартість котрого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1988 від 09.12.2020 становить 312,50 гривень.
В наступному, ОСОБА_6 , привласнивши мобільний телефон потерпілого ОСОБА_11 , вийшла з приміщення квартири АДРЕСА_4 , тим самим зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, та розпорядилась викраденим телефоном на власний розсуд.
Окрім того, ОСОБА_6 , 13.10.2020 близько о 12 годині 00 хвилин перебувала на лавиці, котра розташована неподалік будинку АДРЕСА_5 . У цей час до ОСОБА_6 підійшла раніше їй знайома потерпіла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та вони розпочали спілкування. Потерпіла ОСОБА_12 в ході розмови розповіла ОСОБА_6 про те, що вона прямує до сервісного центру з ремонту техніки для того, щоб здати на ремонт свій мобільний телефон марки «Fly».
Далі, потерпіла ОСОБА_12 пішла до приміщення піцерії «Піцца Челентано», котра розташована за адресою м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського, 20 для відвідування вбиральні, при чому перед уходом залишила свою жіночу сумку на лавиці біля ОСОБА_6 та попрохала приглянути її за сумкою, на що ОСОБА_6 надала свою згоду.
Коли ОСОБА_12 направилася до приміщення кафе «Піцца Челентано», у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, а саме на таємне викрадення майна ОСОБА_12 .
Так, ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, а також у тому, що її дії будуть носити таємний характер, користуючись відсутністю потерпілої ОСОБА_12 , розстібнула бокову кишеню жіночої сумки ОСОБА_12 , звідки, повторно, таємно шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Fly» модель «IQ4410i» Imei1: НОМЕР_6 Imei 2: НОМЕР_7 s/n НОМЕР_8 , котрий належить ОСОБА_12 , вартість котрого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1957 від 30.10.2020 становить 380 гривень.
В наступному, ОСОБА_6 , заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_12 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 , 18.10.2020 близько о 12 годині 20 хвилин, перебувала на території ринку «Північний», котрий розташований за адресою: АДРЕСА_6 , де остання біля м`ясного павільйону познайомилася з потерпілим ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
ОСОБА_6 , в ході розмови з потерпілим, домовилася про спільне вживання з ОСОБА_13 алкогольних напоїв. Потерпілий ОСОБА_13 погодився та провів ОСОБА_6 до себе в квартиру, котра розташована за адресою: АДРЕСА_7 . Зайшовши до квартири ОСОБА_13 , у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь. У цей момент потерпілий ОСОБА_13 направився до кухонної кімнати для того, щоб приготувати їжу, залишивши при цьому ОСОБА_6 поза своєю увагою.
Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_13 , діючи з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що її дії будуть носити таємний характер, користуючись відсутністю уваги з боку потерпілого, пройшла до спільної кімнати квартири АДРЕСА_8 , де з табурету, котрий знаходився поблизу ліжка, повторно, таємно шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон торгової марки «Nokia» модель «RM-944» Imei1: НОМЕР_9 Imei 2: НОМЕР_10 , вартість котрого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1960 від 11.11.2020 становить 299,81 котрий належить ОСОБА_13 .
В наступному, ОСОБА_6 , заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_13 ,з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 , 01.11.2020, близько о 18 годині 00 хвилин на зупинці громадського транспорту «вулиця Сурікова» м. Кривого Рогу сіла до маршрутного таксі № 231, котра прямувала в напрямку вулиці Елекрозаводська м. Кривого Рогу, де ОСОБА_6 зайняла заднє пасажирське сидіння.
ОСОБА_6 , проїжджаючи на маршрутному таксі АДРЕСА_9 помітила біля бокового передостаннього сидіння, на котрому сиділа потерпіла ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , сумку дорожню чорного кольору, котра належить потерпілій ОСОБА_15 . У цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь, а саме на таємне викрадення дорожньої сумки з речами.
ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення сумки з особистими речами ОСОБА_15 , діючи з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що її дії будуть носити таємний характер, користуючись відсутністю уваги з боку потерпілої та пасажирів маршрутного таксі, повторно, таємно шляхом вільного доступу викрала дорожню сумку чорного кольору, котра належить потерпілій ОСОБА_15 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1960 від 11.11.2020 становить 207,50 гривень, в якій перебували належні потерпілій ОСОБА_15 речі, а саме: жіночий гаманець «Forever young» прямокутної форми чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарозначої експертизи № 1960 від 11.11.2020 року становить 150,00 гривень з 1 купюрою номіналом 100 гривень, та плойка для волосся торгової марки «Rowenta» модель «СF3242F0», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1960 від 11.11.2020 становить 632,10 гривень.
В наступному, ОСОБА_6 , заволодівши сумкою ОСОБА_15 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1960 від 11.11.2020 на суму 1089,60 гривень.
Окрім того, ОСОБА_6 , 08.11.2020 близько о 20 годині 00 хвилин прийшла до раніше знайомого їй потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , котрий проживає за адресою: АДРЕСА_10 , котрий впустив її до приміщення вищенаведеної квартири.
Пройшовши до приміщення квартири АДРЕСА_11 , у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, котре перебуває у приміщенні квартири АДРЕСА_11 та обернення його на свою користь.
Так, ОСОБА_6 , попрохала у потерпілого ОСОБА_16 цигарку, чим змусила його піти в іншу кімнату, тим самим забезпечила собі можливість вільно пересуватись по квартирі, перебуваючи поза увагою потерпілого.
ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна чужого майна, діючи з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що її дії будуть носити таємний характер, користуючись відсутністю уваги з боку потерпілого, пройшла до кухонної кімнати квартири, де повторно таємно шляхом вільного доступу взяла з холодильника мобільний телефон марки «Fly» модель «FF183» серійний номер НОМЕР_11 Imei 1: НОМЕР_12 Imei 2: НОМЕР_13 чорного кольору, котрий належить ОСОБА_16 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1988 від 09.12.2020 року становить 224,40 гривень та мобільний телефон марки «Blackview» модель «A60» серійний номер: НОМЕР_14 Imei 1: НОМЕР_15 Imei 2: НОМЕР_16 чорного кольору, котрий належить ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1988 від 09.12.2020 становить 1446,60 гривень, котрий потерпіла ОСОБА_17 цього дня випадково залишила у квартирі ОСОБА_18 .
В наступному, ОСОБА_6 , заволодівши мобільними телефонами ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , вийшла з приміщення квартири АДРЕСА_11 , тим самим зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, та розпорядилась викраденими телефонами на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1988 від 09.12.2020 на суму 224,40 гривень та потерпілій ОСОБА_17 на суму 1446,60 гривень.
Крім того, ОСОБА_6 , 15.11.2020 близько о 19 годині 00 хвилин, проходячи по вулиці Мусоргського м. Кривого Рогу, зустріла раніше знайомого їй ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та в ході розмови з останнім домовилися про проводження разом часу у квартирі АДРЕСА_12 , котра перебуває у володінні потерпілої ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ,в приміщенні котрої ОСОБА_20 здійснює ремонт.
Того ж дня, близько о 20 годин 00 хвилин ОСОБА_6 з дозволу ОСОБА_20 ,у якого був доступ до приміщення квартири АДРЕСА_12 , пройшла до приміщення вищенаведеної квартири.
Пройшовши до приміщення вказаної квартири, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, котре перебуває у приміщенні квартири АДРЕСА_12 .
ОСОБА_6 , попрохала у ОСОБА_20 цигарку, чим змусила його піти в іншу кімнату квартири, тим самим отримала можливість вільно пересуватись по квартирі, перебуваючи поза ОСОБА_20 ..
Так, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні вищенаведеної квартири, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна чужого майна, діючи з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що її дії будуть носити таємний характер, користуючись відсутністю уваги з боку ОСОБА_20 , пройшла до кухонної кімнати квартири, де повторно таємно шляхом вільного доступу викрала шліфувальну кутову машинку (болгарку)марки «Krafttech» модель «AG115HW-1» жовтого кольору, котра належить потерпілій ОСОБА_21 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1988 від 09.12.2020 становить 507,50 гривень, яку сховала до рюкзаку, котрий того дня був при ній.
В наступному, ОСОБА_6 , заволодівши шліфувальною машинкою, вийшла з приміщення квартири АДРЕСА_12 , тим самим зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити, вважати ОСОБА_6 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2020, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці.
Обгрунтовуючи свої вимоги прокурор, не заперечуючи доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею інкримінованих злочинів, не оскаржуючи фактичних обставин, місця, часу, способу їх вчинення та інших обставин, які обвинувачена беззаперечно визнала, й погодилась з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та з розглядом обвинувального акту судом в порядку ч. 3 ст. 349 КК України, вважає, що вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Так, на переконання прокурора, незважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинила епізоди інкримінованого злочину, як до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2020, так і після його ухвалення, суд першої інстанції, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_6 , помилково застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки частина епізодів охоплюються єдиною кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України, тому за окремими його епізодами покарання не може бути призначене й вирок має бути змінено.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинувачену, яка не заперечувала проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, у цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні нею злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація її дій, з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України, прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченій покарання, суд вважає, що вони заслуговують на увагу.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
У той же час ч. 1 ст. 71 КК України передбачає, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 25 червня 2018 року (провадження №511/37/16-к), у разі коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України, спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку, після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку, і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.
У відповідному порядку вказані положення закону України про кримінальну відповідальність застосовуються за умови, якщо злочин (злочини) вчиненні до та після постановлення попереднього вироку, отримали окрему кваліфікацію. У разі ж якщо наявна повторність злочинів, передбачена ст. 32 КК України, а саме - вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього кодексу, та які не вимагають окремої кваліфікації за кожний епізод злочинної діяльності, застосовуються лише положення частини першої статті 71 КК України як до злочину, вчиненого після постановлення попереднього вироку. При цьому, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті), які мають самостійні санкції, покарання не призначається.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.
З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_6 була раніше судима за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2020, за вчинення злочинів, передбачених ч 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, який було змінено в частині призначення покарання ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.01.2021, до остаточного покарання, із врахуванням положень ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці.
В межах кримінального провадження, яке переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який було нею вчинено 20.09.2020, 05.10.2020, 13.10.2020, 18.10.2020, 01.11.2020, 08.11.2020, 15.11.2020, тобто як до ухвалення вироку Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2020, так і після його ухвалення.
Пунктом 4 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримавшись вищевказаних вимог закону, неправильно застосувавши закон України про кримінальну відповідальність, а саме, помилково, при визначенні остаточного покарання, застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України, допустив неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, що є підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора й зміни вироку в частині покарання з призначенням обвинуваченій покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, й визначенням остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2020, який змінено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.01.202 в частині призначеного покарання, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4