Номер провадження: 11-кп/813/1002/21
Номер справи місцевого суду: 521/6077/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, від 21.12.2020, якою був продовжений строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000334, внесеному до ЄРДР 01.02.2020, -

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеса, від 21.12.2020, призначено до судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000334, внесеному до ЄРДР 01.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.
Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою визначений на шістдесят днів, тобто до 19.02.2021 включно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржує продовження строку тримання під вартою відносно інших обвинувачених та посилається на такі обставини:

-оскаржена ухвалу Київського районного суду м. Одеси є невмотивованою, безпідставною та постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України;

-вказані судом першої інстанції ризики не підтверджуються матеріалами кримінального провадження;

-судом першої інстанції не розглянуто питання щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу;

-незважаючи на клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про залучення перекладача, підготовче судове засідання відбулось за відсутності перекладача.

За таких обставин, обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу Київського районного суду м. Одеси, від 21.12.2021, в частині продовження строку тримання під вартою відносно нього та постановити в цій частині нову ухвалу, якою обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.
До початку апеляційного розгляду від прокурора надійшла заява, в якій вона просила провести розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 без її участі. Від захисника ОСОБА_10 також надійшла заява про проведення без його участі апеляційного розгляду скарги його підзахисного, в якій захисник підтримав в повному обсязі апеляційну скаргу ОСОБА_6 та просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався визначений у відповідності до закону суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Крім того, на переконання апеляційного суду, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, зокрема щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст. 199, 315 КПК України та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 з огляду на наступне.
Положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України регламентовано, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, враховуючи, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, перевірка питання щодо обґрунтованості підозри не здійснюється.
Разом з тим, судом першої інстанції враховано, що інкримінуємий ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 5 ст. 186 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
При цьому, лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути підставою для виправдання тривалого тримання особи під вартою.
Проте, мотивуюче своє рішення, суд першої інстанції посилався на обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, врахував розмір завданої у кримінальному провадженні шкоди та акцентував увагу на тому, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності за умисний корисливий злочин.
Апеляційний суд вважає вказані мотиви суду першої інстанції обґрунтованими, а наведені обставини, у їх сукупності, дають вагомі підстави для висновку про те, що існує ризик, того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, зважаючи на передбачене законом покарання, у разі визнання його винуватим, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Відтак, апеляційним судом встановлено обґрунтовану наявність ризиків, передбачених п.п. 1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що слідчим суддею не надано оцінку можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу та не врахування положень ст. 178 КПК України, спростовуються самим текстом оскарженої ухвали, в якій Київський районним суд м. Одеси зазначив вік та стан здоров`я обвинувачених, ступень міцності соціальних зв`язків, майновий стан, розмір майнової шкоди у кримінальному провадженні, тяжкість покарання, що загрожує, зокрема, ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, чим виконано вимоги ст. ст. 178, 183 КПК України.
Водночас, апеляційний суд вважає необґрунтованими твердження апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції було проігноровано вимоги обвинуваченого про залучення перекладача.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що суд першої інстанції дослідив матеріали кримінального провадження та встановив, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_6 жодного разу не заявляв клопотання про незрозумілість матеріалів, складених державною мовою, а також про необхідність залучення перекладача з української мови на російську мову. Також слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином України, увесь час проживав на території України.
Таким чином, апеляційним суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про залучення перекладача спрямоване виключно на затягування розгляду кримінального провадження.
Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність доказів у сторони обвинувачення, які б свідчили про вчинення ОСОБА_6 інкримінуємого останньому злочину, апеляційний суд зазначає наступне.
Встановлення доведеності пред`явленого обвинувачення, зокрема, наявність належних та допустимих доказів; наявність та покази свідків кримінального правопорушення досліджуються судом, на розгляді якого перебуває обвинувальний акт, та за результатами такого розгляд, склад суду, який здійснює судовий розгляд, приймає рішення після закінчення судового розгляду.
Відтак, довод апеляційної скарги ОСОБА_6 не може бути предметом дослідження апеляційного суду, оскільки дане питання є суто прерогативою суду першої інстанції, який на даному етапі кримінального провадження розглядає пред`явлене обвинувачення та надасть оцінку за результатами судового розгляду, зокрема щодо наявності доказів у кримінальному провадженні, у нарадчій кімнаті при ухвалені остаточного рішення по суті пред`явленого обвинувачення.
Враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбачених п.п. 1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, Київський районного суду м. Одеси обґрунтовано прийшов до переконання, що у даному випадку продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.
Матеріали справи не містять даних про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону України, на які посилався обвинувачений та які є підставою для скасування оскарженого рішення, апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Згідно із положеннями п. 1) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 194, 196, 199, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд, -
ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси, від 21.12.2020, якою був продовжений строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000334, внесеному до ЄРДР 01.02.2020 -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4