В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/228/21
11 березня 2021 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали кримінального провадження № 20000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з повною загальною освітою, непрацюючого, неодруженого, депутатом не обирався, раніше судимого, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство, за що передбачена кримінальна відповідальність ст. 126-1 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 , проживаючи в житловому будинку, що в АДРЕСА_1 , разом із своїм батьком ОСОБА_4 систематично вчиняє щодо потерпілого протиправні дії, які виражаються у вчиненні домашнього насильства, у зв`язку із чим 02 серпня 2018 року, 01 листопада 2018 року та 09 квітня 2019 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, 22 січня 2020 року, близько 21 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, знову вчинив домашнє насильство відносно свого батька. Під час конфлікту висловлювався в його сторону нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг та штовхав, а також вимагав гроші за спиртне.

Такі злочинні дії ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань потерпілого ОСОБА_4 , розладу здоров`я, а також погіршення якості його життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати позитивних емоцій, посилення негативних переживань та емоційної напруженості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав та підтвердив, що будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, 22 січня 2020 року, близько 21 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, знову вчинив домашнє насильство відносно свого батька, який спровокував його до вчинення скандалу.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, врахувавши, що учасники судового провадження не заперечують проти цього, правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 , співставивши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що його дії правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне фізичне та психологічне насильство щодо іншої особи, батька, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

При призначенні покарання судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У відповідності до положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ст. 50 цього ж Кодексу, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізен проти Росії» Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначені обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, думку прокурора, який просить призначити йому покарання у виді арешту, наявність обставини, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, особу винного - його негативну характеристику за місцем проживання, визнання вини, тяжкість вчиненого, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах лікувальних закладів не перебуває, думку потерпілого щодо покарання, який просить суворо карати та вважає, що з метою виправлення та з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту в межах санкції ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Клопотання захисника, обвинуваченого та прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.50, 65 КК України, ст.ст. 349, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду.

Початок строку відбування покарання рахувати з 12 год 50 хв 11 березня 2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча ОСОБА_1