ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002768 від 30 червня 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Амурськ, Хабаровського краю, РФ, громадянина Молдови, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у період часу з 02 год. 20 хв. по 07 год. 15 хв. 06 травня 2016 року, діючи за попередньою змовою з особою матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , визначили об`єктом свого злочинного посягання квартиру АДРЕСА_3 будинку по вказаній адресі, та переконавшись що їх дії залишаться непоміченими для оточуючих, діючи таємно та протиправно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження металевої решітки, віджали металопластикове вікно зазначеної квартири, після чого, перебуваючи всередині квартири, ОСОБА_3 діючи умисно та за попередньою змовою з особою матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, реалізуючи свій злочинний намір, вжили на місці скоєння кримінального правопорушення пляшку віскі «Jack Daniel's», вартістю 651 грн. 35 копійок, та упаковку соку «Наш сік вишня», вартістю 16 гривень 39 копійок, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 667 гривень 74 копійки.
У подальшому, ОСОБА_3 разом з особою матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, намагаючись втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, однак були затримані працівниками поліції.
Крім того, 14 червня 2016 року приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи біля будинку №3 на площі Дерев`янко в м. Одесі, діючи умисно та з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, побачивши на шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок та золотий кулон, визначив їх об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 схопив руками золотий ланцюжок, довжиною 50 см., на якому перебував золотий кулон з надписом «Спаси та берегти», загальною вагою 9,21 грам, який перебував на шиї ОСОБА_6 , та зірвав його, після чого, уникаючи переслідування потерпілої та працівників приватної охоронної структури «Карабінер», викинув золотий ланцюжок у невстановленому місці по направленню свого руху, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 5000 гривень.
У подальшому, після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 був затриманий працівником охоронної структури «Карабінер» та переданий працівникам поліції, якими під час обшуку затриманого виявлено та вилучено золотий кулон з надписом «Спаси та берегти», що перебував у задньому правому карміні брюк, одягнених на ОСОБА_3 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково, а саме провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав та пояснив,що в ніч 06 травня 2016 року, близько 23 години він зі знайомим, перебували біля будинку АДРЕСА_2 , де його знайомий запропонував потрапити до квартири, що квартира чужа він не знав, після чого вони залізли на прибудову до будинку та залізли через вікно до квартири вказаного дому, яка розташована на другому поверсі, після чого, перебуваючи всередині квартири, знайшли пляшку віскі та сік, які вжили. У подальшому, він зі знайомим, у вказаній квартирі, були затримані працівниками поліції. Разом з тим, ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав, та пояснив, що 14 червня 2016 року він йшов додому, де поряд з ним пробіг який хлопець, далі його було затримано та вказав що він у потерпілої не викрадав належні їй речі.
Крім визнання ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що мало місце 06 травня 2016 року, його вина у вчиненні поставленого йому у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вказаних вище обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , суду пояснила, що підстав оговорювати обвинуваченого у неї не має, та показала, що в травні місяці 2016 року, приблизно о третій годині ночі, їй зателефонували сусіди та повідомили що почули шум з їх квартири за АДРЕСА_4 , та розуміючи що власники квартири були відсутні, сусіди викликали поліцію, коли приїхали працівники поліції, вони побачила що решітки на вікні квартири були пошкодженні, що вказувало на те що в квартирі знаходяться сторонні особи. Коли вона приїхала до квартири та намагалася відчинити вхідні двері квартири в неї не вийшло, так як двері були замкненні з середини та відчинити їх ключем ззовні не вдавалося, в зв`язку з чим на місце події був викликаний спеціаліст, який відчинив вхідні двері вказаної квартири, після чого працівники поліції зайшли до квартири, також після працівників поліції до квартири зайшла і вона, де побачила затриманих двох осіб, також зазначила що коли вона зайшла до квартири то деякі шафи були відчиненні а речі перевернуті, решітка на вікні була пошкоджена.
Вина ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України, також підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами по кримінальному провадженню, а саме:

Відповідно до даних дослідженого в суді протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.05.2016 року, ОСОБА_3 фактично був затриманий 06.05.2016 року о 07 годині 15 хвилин, в квартирі АДРЕСА_4 ./Т.1 а.с. 69 - 72/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2020 р. зафіксовано, що свідок ОСОБА_9 впізнав чоловіка під № 1 ( ОСОБА_3 ) як особу, яка була затримана в квартирі АДРЕСА_4 /Т.1 а.с. 101 104/. Впізнання проведено в присутності понятих та з дотриманням вимог статей 228, 231 КПК України.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2016 зафіксовано повідомлення потерпілої ОСОБА_5 про те, невстановлені особи, 06.05.2016 року біля 02 год. 00 хв., шляхом пошкодження вікна проникли до квартири АДРЕСА_4 , звідки намагалися викрасти майно /Т.1 а.с. 116 /.
Відповідно до даних дослідженого в суді протоколу огляду місця події від 06.05.2016 року, проведеного за участю понятихв період часу з 05 год. 15 хв. по 07 год. 05 хв. об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_4 . Під час огляду виявлено та вилучено: 4 відбитка пальців руки, 2 сліди ладанної поверхні, які було перекопійовано на 4 відрізки липкої стрічки, пара рукавичок, мобільний телефон «Nokia», запальничку, викрутку, пляшку віскі «Jack Daniel's» та упаковку з під соку «Наш сік вишня», спортивну куртку «Adidas», домкрат, рюкзак. Огляд зафіксовано за допомогою технічних засобів, в додатку до протоколу огляді міститься відповідні фото таблиці /Т.1 а.с. 118 - 129/.
Згідно з дослідженого в суді висновку експерта №532-Д від 23.06.2016 року, встановлено що сліди папілярних узорів, вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , розмірами 15x20мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 39x50мм придатний для ідентифікації особи, залишений великим пальцем лівої руки гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 /Т.1 а.с. 148 164/.

Згідно з дослідженого в суді висновку експерта №48-Е від 31.05.2016 року, встановлено що вартість викраденого майна, а саме: пляшка віскі «Jack Daniel's» та упаковка соку «Наш сік вишня», становить 667 грн. 74 коп./Т.1 а.с. 207 215/.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, щодо вказаного епізоду що мало місце 06.05.2016 року, сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Так, за нормативним визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.
Крадіжка вважається закінченим злочином з моменту, коли винна особа мала реальну можливість розпорядитися викраденим майном на свій розсуд.
Проникнення як кваліфікуюча ознака передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення крадіжки.
Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має. При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище» в складі кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення крадіжки та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до житла або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном.
Таким чином, вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 по обставинах подій, які мали місце 06 травня 2016 року, щодо кваліфікуючої ознаки - проникнення у житло, суд зазначає, що режим доступу до квартири потерпілого є обмеженим, а ціллю обвинуваченого було заволодіння чужим майном, реалізація якої передбачала проникнення до квартири потерпілої ОСОБА_5 без її згоди, шляхом пошкодження металевої решітки та віджиму металопластикового вікна зазначеної квартири.
При цьому дії обвинуваченого свідчать про те, що у нього був умисел саме на незаконне потрапляння до квартири потерпілої та незаконне перебування в ній, оскільки інакше заволодіти наявним у цій квартирі майном - неможливо.
Даючи оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_3 та особи матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, суд приходить до висновку, що вони відповідають згаданим критеріям. Адже злочин вчинено у нічний час, особи потрапили до квартири, яка розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку, шляхом пошкодження металевої решітки на вікні, та віджали металопластикове вікно зазначеної квартири, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, а саме викрутки та домкрату, які були вилучені в ході огляду місця події, що свідчить про відсутність вільного доступу до вказаної квартири. Тобто обвинувачений ОСОБА_3 та особа матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження розуміли, не могли не розуміти, що доступ до квартири суттєво ускладнений для вільного та безперешкодного потрапляння до неї сторонніх осіб і права перебувати в такій квартирі вони не мають. Тому суд приходить до висновку, що в цьому випадку мало місце проникнення до квартири.
Разом з тим, враховуючи, що в подальшому обвинувачений ОСОБА_3 та особа матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження спільно заволоділи та розпорядилися майном потерпілої, суд приходить до висновку, що зазначені факти переконливо свідчать про спільний та узгоджений характер дій обвинуваченого ОСОБА_3 та особи матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, об`єднаних єдиним умислом на заволодіння чужим майном.
Разом з тим, незважаючи на захисну позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та не визнання ним своєї вини в інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, що мало місце 14 червня 2016 року, його вина у вчиненні поставленого йому у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, за вказаних вище обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , суду пояснила, що підстав оговорювати обвинуваченого у неї не має, та показала, що в червні місяці 2016 року вона їхала в заповненій маршрутці №232, де вона стояла біля дверей, коли маршрутка зупинилася на зупинці біля «Будинку меблів», вона побачила ОСОБА_3 , який підійшов до неї, та так як вона стояла в маршрутці біля дверей гадала що ОСОБА_3 , бажає зайти до маршрутки, однак ОСОБА_3 схопив руками золотий ланцюжок, на якому перебував золотий кулон, який перебував на її шиї та зірвав його, після чого, намагався втекти з її майном, вона побігла за ним та кричала про допомогу. Далі працівники приватної охорони, які побачили що вона біжить за обвинуваченим ОСОБА_3 та кричить про допомогу, побігли за ним та затримали ОСОБА_3 , вона бачила як затримали ОСОБА_3 , після чого приїхали працівники поліції, які у ОСОБА_3 з задньої кишені штанів дістали належний їй золотий кулон, при цьому належного їй золотого ланцюжку у ОСОБА_3 виявлено не було.
Разом з тим, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу яка за вказаних обставин схопила руками належний їй золотий ланцюжок, на якому перебував її золотий кулон, який перебував на її шиї та зірвав його, після чого, намагався втекти.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , суду пояснив, що підстав оговорювати обвинуваченого у нього не має, та показав, що у червні місяці 2016 році, точний день не пам`ятає, він був на зміні, працює працівником охоронної структури «Карабінер», він з напарником ОСОБА_11 перебували біля будинку № 3 площа Бориса Дерев`янка у м. Одесі, та почули крик про допомогу, коли вони вийшли з машини то побачили що від «Будинку меблів» у їх сторону біжить молодий чоловік та за ним біжить дівчина, на побачене вони зреагували та затримали молодого чоловіка, який біг від дівчини. Коли вони затримали вказаного чоловіка, у дворі будинку АДРЕСА_6 , до них підбігла дівчина та пояснила, що затриманий ними чоловік зірвав з неї золотий ланцюжок з кулоном та намагався втекти з належним їй майном. Далі було викликано працівників поліції.
Разом з тим, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу яку затримав за вказаних обставин.
Вина ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, також підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами по кримінальному провадженню, а саме:

Відповідно до даних дослідженого в суді протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.06.2016 року, ОСОБА_3 фактично був затриманий 14.06.2016 року о 21 годині 00 хвилин, біля будинку № 3 площі Бориса Дерев`янка в м. Одесі. Слідчим на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих, було здійснено обшук затриманого ОСОБА_3 , під час якого було виявлено та вилучено кулон з металу жовтого кольору з написом «Спаси та берегти» з правого карману брюк одягнених на затриманому. /Т.1 а.с. 82 - 85/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2020 р. зафіксовано, що свідок ОСОБА_10 впізнав чоловіка під № 3 ( ОСОБА_3 ) як особу, яка він 14.06.2016 року затримав на площі Бориса Дерев`янка /Т.1 а.с. 95 98/. Впізнання проведено в присутності понятих та з дотриманням вимог статей 228, 231 КПК України.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.06.2016 зафіксовано повідомлення потерпілої ОСОБА_6 про те, що у період з 19 год. 50 хв. по 20 год. 00 хв. 14.06.2016 року невстановлений хлопець перебуваючи біля будинку №3 площі Бориса Дерев`яна відкрито викрав золотий ланцюжок з кулоном з надписом «Спаси та берегти» вагою 6 грамів. /Т.1 а.с. 165 167/.
Відповідно до даних дослідженого в суді протоколу огляду місця події від 14.06.2016 року, проведеного за участю понятихв період часу з 20 год. 50 хв. по 21 год. 20 хв. об`єктом огляду є земельна ділянка яка знаходиться біля будинку АДРЕСА_6 . Під час огляду нічого виявлено та не вилучено. Огляд зафіксовано за допомогою технічних засобів, в додатку до протоколу огляді міститься відповідні фото таблиці /Т.1 а.с. 168 - 172/.
Відповідно до даних дослідженого в суді протоколу огляду предмета від 16.06.2016 року огляд було проведено слідчим СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , при змішаному освітленні, в період часу з 10 год. 00 хв. по 10 год. 25 хв. в приміщенні службового кабінету № 302 Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Об`єктом огляду є кулон з металу жовтого кольору з однієї сторони на якому зображено малюнок у вигляді священнослужителя, на іншій стороні зображений напис «Спаси та берегти». Кулон прямокутної форми. На однієї з кінцівок є відверстя для металевої округлої конструкції, яка повинна з`єднувати з ланцюгом./Т.1 а.с. 173 - 174/.
Згідно з дослідженого в суді товарного чеку № 190, встановлено що вартість викраденого майна, а саме: ланцюжку вагою 6,15 грамів та підвіс вагою 3,06 грамів, становить 5000 грн. 00 коп./Т.1 а.с. 206/.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, щодо вказаного епізоду що мало місце 14.06.2016 року, сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Згідно з ч. 1 ст. 186 КК грабежем є відкрите викрадення чужого майна, а саме викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Злочини, передбачені ст. 185 КК України ("Таємне викрадення чужого майна") та ст. 186 КК України ("Грабіж") є схожими злочинами, з одним об`єктом посягання, однаковим умислом - заволодіння чужим майном. Вказані злочини відрізняються лише за способом їх вчинення - таємний для крадіжки та відкритий для грабіжу. При цьому при кваліфікації важливим моментом є саме усвідомлення винною особою того факту, що потерпілий та/або інші особи є очевидцями такого заволодіння.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 розпочав та продовжив свої дії направлені на заволодіння чужим майном відкрито, а саме схопив руками золотий ланцюжок, на якому перебував золотий кулон, який перебував на шиї ОСОБА_6 , та зірвав його, після чого намагався втекти, судом встановлено, що способом вчинення вказаного кримінального правопорушення є саме відкрите викрадення чужого майна.

Виходячи із таких даний ОСОБА_3 розумів, не міг не розуміти, що його злочинні дії помітила як сама потерпіла так і інші особи, але ж все одно продовжив свої дії. А саме, коли він зірвав з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок, на якому перебував золотий кулон,він розуміючи що його злочині дії викрито, намагався втікти від потерпілої, з зазначеним майном,

Щодо позиції сторони захисту, про визнання кулону з металу жовтого кольору з написом «Спаси та берегти», який було вилучено у обвинуваченого ОСОБА_3 , після його затримання, недопустимим доказом, так як потерпіла ОСОБА_6 , надаючи свої покази не могла з в певністю вказати хто саме вилучив у обвинуваченого ОСОБА_3 вказаний кулон.
Водночас, як вбачається із дослідженого судом протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.06.2016 року /Т.1 а.с. 82 - 85/. ОСОБА_3 фактично був затриманий 14.06.2016 року о 21 годині 00 хвилин, біля будинку № 3 площі Бориса Дерев`янка в м. Одесі. Та саме слідчим на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих, було здійснено обшук затриманого ОСОБА_3 , під час якого було виявлено та вилучено вказаний кулон з металу жовтого кольору з написом «Спаси та берегти» з правого карману брюк одягнених на затриманому.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. КПК України порядок обшуку затриманої особи підозрюваної у вчиненні злочину визначає ч. 3 ст. 208 КПК України, а саме уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу, що згідно наданих суду матеріалів слідчим було дотримано.

З огляду на викладені обставини, судом встановлено, що вказаний кулон було вилучено у обвинуваченого слідчим, в ході обшуку затриманого ОСОБА_3 підозрюваного у вчиненні злочину, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для визнання вказаного доказу недопустимим із наведених стороною захисту підстав.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні надані докази, які були досліджені та які на думку суду свідчать про умисні злочинні дії обвинуваченого. Безумовно, прямий доказ не вимагає ніяких висновків. Натомість непрямий доказ не може існувати без висновків. Факти, які були предметом дослідження суду, знаходяться в тісному та безсумнівному зв`язку з фактами скоєння кримінальних правопорушень, тому висновки про винність обвинуваченого ґрунтуються не на припущеннях, а на належних і допустимих доказах.
З урахуванням викладеного, оцінюючи докази по справі, виходячи із сукупності всіх встановлених обставин подій, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що по справі надано суду достатньо доказів,та суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дії ОСОБА_3 кваліфікує:

-за епізодом від 06 травня 2016 року, - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та вчинена за попередньою змовою групою осіб,тобто за ч. 3 ст. 185 КК України;

-за епізодами від 14 червня 2016 року, - як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України;

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень (які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує часткове визнання обвинуваченим вини.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 не має постійного місця реєстрації на території України, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий, у якого діагностовано ВІЛ інфекцію, 3 клінічна стадія.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки кримінальних правопорушень, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: часткове визнання обвинуваченим вини, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, та враховуючи його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, та під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 , неможливе без ізоляції від суспільства на певний строк, а тому суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання в межах санкції: ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням ч. 3 ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України та принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі.
Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

-351 гривню 84 копійки за проведення ОНДЕКЦ МВС України, експертизи за спеціальністю 4.1 «Дослідження слідів людини та тварини», висновок експерта № 353 від 26.05.2016 р.;

-703 гривні 68 копійок за проведення ОНДЕКЦ МВС України, товарознавчої експертизи, висновок експерта № 48Е від 31.05.2016 р.;

-1100 гривень 50 копійок за проведення ОНДЕКЦ МВС України, експертизи за спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», висновок експерта № 532 Д від 23.06.2016 р.;

-980 гривень 70 копійок за проведення ОНДЕКЦ МВС України, експертизи за спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», висновок експерта № 479-Д від 09.04.2020 р.;

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз, в сумі 3136 (три тисячі сто тридцять шість) гривень 72 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь держави.
Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає, якщо ОСОБА_3 вчинив злочини в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого 06.05.2016 р. по 09.05.2016 р., з моменту затримання обвинуваченого 14.06.2016 р. по 16.06.2016 р., та з моменту затримання обвинуваченого 03.04.2020 р. по день набрання вироком законної сили, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу прямої дії кримінального закону в часі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України: у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України: у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання ОСОБА_3 , рахувати з 03.04.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 , термін його попереднього ув`язнення, з 06.05.2016 р. по 09.05.2016 р. включно, з 14.06.2016 р. по 16.06.2016 р. включно, з 03.04.2020 р. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме:

- DVD-R диск марки «Verbatim», - зберігати у матеріалах вказаного провадження.

- золотий кулон з надписом «Спаси та берегти», - які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 , як власнику.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів ОНДЕКЦ МВС України, за проведення експертизи за спеціальністю 4.1 «Дослідження слідів людини та тварини», висновок експерта № 353 від 26.05.2016 р.; товарознавчої експертизи, висновок експерта № 48Е від 31.05.2016 р.; експертизи за спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», висновок експерта № 532 Д від 23.06.2016 р.; експертизи за спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», висновок експерта № 479-Д від 09.04.2020 р., у сумі 3136 (три тисячі сто тридцять шість) гривень 72 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1