Ухвала
іменем України
31 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 561/506/21
провадження № 51 - 4270 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши звернення судді Кузнецовського міського суду Рівненської області про направлення кримінального провадження №561/506/21 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК) до Любешівського районного суду Волинської області для об`єднання із кримінальним провадженням №162/401/21 за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 345 КК.
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) надійшло звернення судді Кузнецовського міського суду Рівненської області, яке по суті є супровідним листом про направлення згаданих матеріалів до Любешівського районного суду Волинської області для об`єднання із кримінальним провадженням №162/401/21 відносно ОСОБА_4 .
Перевіривши звернення та додані до нього матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що звернення не може бути предметом розгляду Суду з огляду на таке.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Верховний Суд звертає увагу на те, що в ч. 3 ст. 34 КПК визначено коло суб`єктів, які можуть ставити питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, і воно є вичерпним. Вказана норма процесуального закону визначає форму звернення цих суб`єктів до Верховного Суду, а саме подання суду апеляційної інстанції або клопотання сторони чи потерпілого. Лише звернення зазначених суб`єктів у відповідній формі дозволяє Верховному Суду прийняти відповідне рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що ні сторони, ні потерпілий безпосередньо до Верховного Суду з клопотанням у порядку ст. 34 КПК України не зверталися.
Разом з тим, якщо таке питання ініціюється судом, то згідно з ч. 3 ст. 34 КПК воно розглядається Верховним Судом виключно за поданням суду апеляційної інстанції.
Таким чином, звернувшись безпосередньо до Верховного Суду, суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області порушив закріплений у Кримінальному процесуальному кодексі принцип інстанційності при вирішенні питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Оскільки звернення Кузнецовського міського суду Рівненської області не може бути предметом розгляду у Верховному Суді, у відкритті провадження слід відмовити.
Враховуючи те, що згідно ст. 36 ЗУ « Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження, колегія суддів слідує сформованій практиці Верховного Суду (справа № 607/13308/19, провадження 51- 5744впс19).
постановив:
Відмовити у відкритті провадження за зверненням судді Кузнецовського міського суду Рівненської області про направлення даного кримінального провадження №561/506/21 відносно ОСОБА_4 до Любешівського районного суду Волинської області для об`єднання із кримінальним провадженням №162/401/21.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3