Справа № 132/3842/20
Провадження №1-кп/132/64/21
Вирок
Іменем України
19.03.2021р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 від 22.09.2020р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чернятин Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 19.09.2020р. будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував у своєму житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Близько 21год.00хв. додому до ОСОБА_8 прийшов потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та під час розмови, між ними відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_8 маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_9 , наніс один удар обухом сокири в область голови ОСОБА_9 , від чого останній впав на землю, тим самим спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді садна голови, яке відповідно до висновку експерта № 75 від 23.10.2020р. належить до легких тілесних ушкоджень, яке виникло від травматичної дії (удару, співударяння) тупого твердого предмета (предметів).

Обвинувачений ОСОБА_8 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, та пояснив, що дійсно умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар обухом сокири в область голови, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, до обвинуваченого застосувати покарання згідно вимог діючого законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, правильно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до кримінального проступку, не судимий в силу ст.89 КК України, одружений, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, однак госпіталізації не потребує. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення, а саме у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Дане покарання, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 під час досудового розслідування та судового розгляду, не застосовувався.

Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду в рамках цього кримінального провадження потерпілим ОСОБА_9 не пред`являвся.

Речові докази та витрати на проведення експертних досліджень в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в передбаченому законом порядку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя