Провадження № 1-кп/638/537/21
УХВАЛА
Іменем України

16 червня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
особи, щодо якої вирішується клопотання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0002367 від 18 червня 2019 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:
18 червня 2019 року, приблизно oб 11 год 18 хв, ОСОБА_5 , проходячи біля буд. №2 по вул. 23 Серпня в м. Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , яка йшла назустріч обличчям до нього, та звернув увагу на її сумку, що висіла на лівому плечі. Після чого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння сумкою, яка належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, продовжуючи рухатися на зустріч ОСОБА_6 , несподівано для останньої, підійшов до потерпілої та ривком зірвав з лівого плеча належну їй сумку, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №13935 від 26 червня 2019 року, становить 194 грн 00 коп, разом з тим заволодівши її грошовими коштами, купюрами номіналом 20 гривень, в кількості трьох штук, на загальну суму 60 гривень, навушниками торгівельної марки «JBL», модель «Endurance Sprint», вартість яких, згідно вказаної експертизи, становить 1372 грн 00 коп, що на той момент знаходилися в сумці.
Після цього, ОСОБА_5 , розуміючи, що його дії були помічені потерпілою та стали явними, продовжив вживати заходи щодо заволодіння та утримання викраденого майна та почав тікати. Однак, розпорядитися викраденим майном не зміг, тобто злочин не довів до кінця з причин, незалежних від його волі, оскільки при спробі зникнути з місця скоєння злочину був зупинений перехожим.
Своїми діями ОСОБА_5 міг спричинити матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1626 грн 00 коп.
В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Згідно з висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 551 від 13 вересня 2019 року ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії' та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
За таких обставинах, приймаючи до уваги, що суспільно небезпечне діяння вчинене ОСОБА_5 в стані неосудності, прокурор просив суд застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, зазначив, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , оскільки суспільно небезпечне діяння вчинене останнім у стані неосудності, тому просить застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
ОСОБА_5 в судовому засіданні надав пояснення щодо інкримінованого злочину, він та його захисник не заперечували проти клопотання прокурора.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи приписи ст. 93, 94 КК України, ст. 512, 513 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу», вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Частиною 1 статті 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час судового розгляду.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, а саме як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), який мав місце 18 червня 2019 року за вищевказаних обставин, під час вчинення якого ОСОБА_5 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не закінчив з причин, що не залежали від його волі.
Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 551 від 13 вересня 2019 року ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до частини 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Таким чином та на підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведеність у вчиненні ОСОБА_5 вищезазначеного суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, скоєного у стані неосудності, який виключає можливість застосування покарання, оскільки останній на момент вчинення вказаного діяння та на теперішній час, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними.
Крім того, на момент судового розгляду, письмових даних щодо одужання ОСОБА_5 з КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», в якому він на теперішній час утримується, до суду не надходило.
У відповідності до вимог ст. 19, 94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Як зазначено у висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 551 від 13 вересня 2019 року на теперішній час ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини справи, висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи, а також позицію прокурора, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Запобіжний захід, враховуючи вимоги ст. 131-132, 177, 178, 508 КПК України, у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_5 , а саме в КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 3», суд вважає за необхідне залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.
Питання щодо стягнення судових витрат судом не вирішується, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь експертної установи лише при ухвалені судом обвинувального вироку.
Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 395, 503, 512, 513 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0002367 від 18 червня 2019 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
До набрання ухвалою суду законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, тобто до КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46, залишити без змін.
Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової-товарознавчої експертизи №13935 від 26 червня 2019 року у розмірі 785 грн віднести за рахунок держави.
Речові докази: жіноча сумка не оригінального виробництва, без торгівельної марки, виготовлена зі штучної шкіри (кожзам), прямокутної форми, оснащена однією ручкою в палітурці з штучної шкіри і ланцюжка жовтого кольору, складається з одного внутрішнього відділення та одним відділенням на застібці, сумка замикається на дві кнопки на магніті, пошкоджень не виявлено; навушники торгівельної марки «JBL», модель «Endurance Sprint» у корпусі чорного та жовтого кольорів, пошкоджень не виявлено; військовий квиток серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Складається з 32 сторінок, знаходиться в обкладинці чорного кольору; зв`язка металевих ключів у кількості 4 шт; три грошові купюри номіналом 20 гривень кожна вважати повернутими власнику ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1