Справа № 487/5807/19
Провадження № 1-кс/487/1651/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві щодо неналежного розгляду клопотання по кримінальному провадженню №0000296,
ВСТАНОВИВ:

18.03.2021 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадової особи слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві щодо неналежного розгляду клопотання по кримінальному провадженню №0000296.
В скарзі вона вказала, що в провадженні слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві знаходиться кримінальне провадження №0000296 від 11.06.2019р. за заявою ОСОБА_4

25.02.2021 року адвокатом ОСОБА_3 було направлено клопотання на адресу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві щодо проведення слідчих дій та надання додаткової інформації по вищезазначеному кримінальному провадженню.

Між тим, в порушення вимог ст.220 ч.1 КПК України , слідчим належним чином вищезазначене клопотання не розглянуто, тому просила слідчого суддю винести ухвалу, якою зобов`язати прокурора прокуратури Одеської області розглянути та надати належні відповіді на її клопотання по кримінальному провадженню №0000296.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_4 не з`явились.
В судове засідання представник слідчого відділу СУ ДБР розташованого в м.Миколаєві також не з`явився. Про розгляд скарги учасники повідомлялась належним чином, згідно з нормами ч.ч. 1, 8 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК України.

Слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Кримінальним процесуальним кодексом регламентовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування із врахуванням правил судового розгляду, передбаченими статтями 318380 КПК України (ч. 1 ст. 306 цього Кодексу), для об`єктивного та повного, неупередженого вирішення заявлених вимог, що і є метою судового розгляду. Важливою умовою під час розгляду є участь особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження, оскільки законодавець передбачив обов`язковість її участі у судовому засіданні, на що прямо вказано у ч. 3 ст. 306 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляд справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами не прибуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи ,пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини не переборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови не можливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Не врахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Разом з тим, особі, за скаргою якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а й покладаються обов`язки. Відтак, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду поданої нею скарги, представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 надіслала до канцелярії Заводського районного суду м.Миколаєва заяву про неможливість прибуття в призначене судове засідання , вказуючи не поважні, на погляд слідчого судді обставини.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження та представника Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000296 від 11.06.2019 дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000296, внесеного прокуратурою Одеської області до ЄРДР 11.06.2019 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2019 по справі 522/8302/19 за заявою ОСОБА_4 , щодо невиконання рішень суду слідчим Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.
29.07.2020року слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що проведеним по справі досудовим розслідуванням не здобуто об`єктивних доказів, які би могли свідчити про факт умисного невиконання судового рішення службовими особами Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області.
Відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.05.2020 року постанову від 29.07.2020року про закриття кримінального провадження скасовано.
Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Між тим, згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000296 від 11.06.2019 р.вбачається, що клопотання ОСОБА_3 від 25.02.2021 року , яке нібито нею було направлено на адресу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєвіщодо проведення слідчих дій в матеріалах кримінального провадження не зареєстровано. Не надано і заявником належних доказів щодо отримання Слідчим управлінням Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєвівищезазначеного клопотання.

Таким чином підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись статтями 303-309 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві щодо неналежного розгляду клопотання по кримінальному провадженню №0000296 відмовити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1