УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/3935/21

Номер провадження 1-кс/495/1334/2021

27 серпня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянин України, освіта середня, тимчасово не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :
28.05.2021 року старший слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.12 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України.
В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.05.2021, приблизно о 08 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 на автомобілі «Ford Sierra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхали до міського кладовища, яке розташоване біля с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області і вийшовши з автомобіля направились на територію вище вказаного кладовища де розпочали вживати алкогольні напої.
Перебуваючи на території кладовища до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , підійшла ОСОБА_8 , яка працює на посаді доглядача за кладовищем КП «Міський центр благоустрій» та зробила останнім зауваження щодо вживання спиртних напоїв на території кладовища.
Після вказаних дій ОСОБА_8 відійшла ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до службового приміщення, де знаходився її чоловік ОСОБА_9 , який працює на посаді доглядача за кладовищем КП «Міський центр благоустрій».
Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи з хуліганських мотивів використовуючи наявну у них вогнепальну зброю - пістолети, марку і модель в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи неподалік службового приміщення кладовища почали погрожувати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Після вказаного ОСОБА_4 , продовжуючи хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, здійснив постріл у бік ОСОБА_8 , причинивши останній вогнепальне поранення правого ліктьового суглобу.
Одразу, ОСОБА_9 , діючи з метою припинення злочинних дії ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , почав захищати свою дружину, намагаючись відштовхнути останніх.
Під час вказаних дій у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний намір направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , у зв`язку із чим знаючи і усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наявним при собі пістолетом, марку та модель пістолета під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим ОСОБА_4 здійснив один постріл в бік ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді вогнепального поранення, а саме, травматичного пошкодження в області серця між 3-4 ребрами і повернувшись в бік ОСОБА_7 , сказав останньому «кінчай його».
Далі ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 , з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , діючи в єдиній групі осіб, переслідуючи єдину мету, знаючи і усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наявним при собі пістолетом, марку і модель пістолета в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, здійснив два прицільних постріли в область голови ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення, а саме відкритого пошкодження правої щоки з переломом ніжної щелепи, та здійснив один постріл в область тазостегнового суглобу, чим спричинив вогнепальне поранення.
Від отриманих вогнепальних поранень ОСОБА_9 , впав на землю, а ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 , розуміючи, що вони вчинили усі дії, які вважали за необхідними, для протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 залишили місце скоєння злочину.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 15, п.12 ч.2 ст.115 КК України, а саме в замаху на умисне вбивство, тобто замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
28.05.2021 року ОСОБА_4 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру.
Вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п.12 ч.2 ст.115 КК України.
Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, відповідно до ч. 2 ст. 15, п.12 ч.2 ст.115 КК України, карається позбавленням волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі
За твердженням слідчого, відповідно до вимог ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , є ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 15 років, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше більш тяжке кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину та у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України вважає, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи повторність вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий вважає також недоцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні що, може вплинути на покази, свідків, потерпілого в ході досудового розслідування, та може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування.
Крім того, слідчий вказує, що згідно із ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, не працює, схильний до скоєння кримінальних правопорушень, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні з клопотанням слідчого не погодився. Зазначив, що він не вчиняв інкримінований йому злочин. Просив у задоволенні клопотання відмовити.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовомуз клопотанням слідчого не погодився, з тих підстав, що ризики, зазначені слідчим в клопотанні не доведені, не підтверджені належними доказами та відсутні, підозра безпідставна та необґрунтована. Зазначив, у підозрюваного постійне місце проживання, позитивна характеристика від сусідів, мешкає з цивільною дружиною та їх двома малолітніми дітьми. Просив суд у клопотанні слідчого відмовити та застосувати до його підзахисного цілодобовий домашній арешт.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в ході судового розгляду, 27.05.2021 року СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115Кримінального кодексу України.
Під час досудового розслідування слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області та оперативними працівниками ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області були здійснені спроби встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 з метою його доставки до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, для вручення повідомлення про підозру у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, але за місцем свого проживання на протязі тривалого часу підозрюваний ОСОБА_4 не знаходився, що підтверджується зібраними матеріалами.
28.05.2021 року, ОСОБА_4 був направлений цінний лист з письмовим повідомленням про підозру та пам`яткою прав та обов`язків підозрюваного.

26.08.2021 року підозрюваного ОСОБА_4 було затримано та оголошено підозру у вичинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115Кримінального кодексу України, яку раніше було направлено за місцем його проживання.
В діях підозрюваного ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, який карається позбавленням волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі.

Відповідно до вимог ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є ризики того, що він може:
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- незаконно впливати на свідків;
- знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- вчинити інше більш тяжке кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
З урахуванням конкретних обставин справи, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Прокурором та слідчим вищевказані обставини доведено, а саме, те що підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.12 ч.2 ст.115 КК України, яке кваліфікується як замах на умисне вбивство, тобто замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім цього,слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 тривалий час знаходився у розшуку, уникаючи кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Крім цього, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України та приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді застави є недоцільним та не визначає її розмір у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенніпідозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.12 ч.2 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту його затримання, а саме з 27.08.2021 року по 25.10.2021 року включно.

Розмір застави, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, не визначати.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено 31.08.2021 року о 14 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1