Справа № 643/3850/20
Провадження № 1-в/643/249/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2021 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання начальника Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Харківського районного управління поліції №2ГУНП в Харківській області звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить винести рішення по речовим доказам майну, яке добровільно видане свідком ОСОБА_3 , які були приєднані до кримінальної справи в якості речових доказів постановою слідчого про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24.02.2020року та стосовно яких у вироці Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2020року немає ніяких вказівок.
Учасники кримінального процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановлений законом строк.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В провадженні Московського районного суду м.Харкова перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

01.12.2020року Московським районним судом м. Харкова ухвалено вирок, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, і призначено йому покарання, із застосуванням ст. 70 КК України, у вигляді 4 років позбавлення волі. Вирішено питання про долю речових доказів.

Відповідно до ст. 537 КПК України, суд, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будь - які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок відносяться питання про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду. У відповідності до п. 14 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 14 частини першої статті 537 КПК України.

Згідно з ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Як вбачається з постанови про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24.02.2020року, було відмовлено у визнанні речовим доказом по кримінальному провадженню майна, добровільно виданого ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку суду має бути зазначено рішення щодо речових доказів і документів.

Оскільки майно, добровільно видане свідком ОСОБА_3 не було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , у суду відсутні підстави для вирішення питання про долю вказаного майна.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки вироком суду від 01.12.2020року, судом було вирішено долю всіх речових доказів по кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 537 КПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1