Справа № 461/4807/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/831/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 24 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою слідчого судді частково задоволено скаргу ОСОБА_6 , зобов`язано уповноважену особу слідчого управління ГУ НП у Львівській області розглянути по суті заяву ОСОБА_6 , подану заявником в порядку ст. 214 КПК України та повідомити заявника про прийняте рішення у встановлені законом строки та спосіб.

У задоволенні клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних із прибуттям до місця судового провадження та втрати заробітку - відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення не розглянута належним чином, з дотриманням вищенаведених положень КПК України, а заявник не повідомлений про прийняте за результатами розгляду заяви рішення, доводи скаржника в процесі розгляду скарги суб`єктом оскарження спростовані не були, слідчий суддя дійшов висновку, що уповноваженою особою ГУ НП у Львівській області не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ст.214 КПК України, відтак скарга підлягає до задоволення.

Крім того, ОСОБА_6 є заявником за скаргою, а тому не входить в перелік осіб, які згідно законодавства мають право на компенсацію витрат на оплату проїзду та добові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на те, що слідчий суддя не зобов`язав уповноважені особи ГУНП у Львівській області внести відомості до ЄРДР на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 24 червня 2021 року, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся у його відсутності, а копію оскаржуваного рішення він отримав 12 липня 2021 року; скасувати ухвалу слідчого судді від 24 червня 2021 року, скаргу задоволити в повному обсязі.

На апеляційний розгляд заявник ОСОБА_6 не з`явився та про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому його неявка у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» від 12 липня 2001 року).
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 КПК України.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м.Львова зі скаргою в якій просить зобов`язати уповноважених осіб ГУ НП у Львівській області внести до ЄРДР відомості про невиконання Львівською обласної державною адміністрацією рішення суду.
Ухвалою слідчого судді частково задоволено скаргу ОСОБА_6 та зобов`язано уповноважену особу слідчого управління ГУ НП у Львівській області розглянути по суті заяву ОСОБА_6 , подану заявником в порядку ст. 214 КПК України та повідомити заявника про прийняте рішення у встановлені законом строки та спосіб.

Проте, при розгляді скарги слідчий суддя, на думку колегії суддів, допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, а викладені в ухвалі судді висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до п.п. 2 та 3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, викладені в ухвалі висновки слідчого судді про зобов`язання уповноважену особу слідчого управління ГУ НП у Львівській області розглянути по суті заяву не відповідають вимогам закону, тобто судове рішення ухвалене з істотним порушенням кримінального процесуального законодавства, оскільки ст. 307 КПК України не передбачає прийняття слідчим суддею рішення про зобов`язання розгляду по суті заяви.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді від 24 червня 2021 року слід скасувати, а матеріали скарги ОСОБА_6 направити до місцевого суду для розгляду слідчим суддею в порядку ст.ст. 306, 307 КПК України, оскільки скарга місцевим судом по суті розглянута не була, частково задоволивши тим самим апеляційну скаргу ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 24 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 24 червня 2021 року, якою частково задоволено скаргу ОСОБА_6 , зобов`язано уповноважену особу слідчого управління ГУ НП у Львівській області розглянути по суті заяву ОСОБА_6 , подану заявником в порядку ст. 214 КПК України та повідомити заявника про прийняте рішення у встановлені законом строки та спосіб, а також відмовлено у задоволенні клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних із прибуттям до місця судового провадження та втрати заробітку - скасувати.

Матеріали скарги ОСОБА_6 повернути до Галицького районного суду м. Львова для розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4