Справа № 203/2573/21
Провадження № 1-кп/0203/753/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження №0000447, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.05.2021 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 на посаді далекомірника номера обслуги 4 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу мотопіхотного батальйону у військовому звані «старшина», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та в невстановленому місці придбав мисливський ніж загального призначення, моделі «Х2».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 у невстановлений органом досудового розслідування час та невстановленому місці, порушуючи Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, поклав куплений ним ніж до свого рюкзака, після чого почав умисно без передбаченого законом дозволу носити його при собі, маючи можливість його застосувати.
16.05.2021, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи при собі у рюкзаку мисливський ніж загального призначення, моделі «Х2», прибув до автовокзалу, розташованого по АДРЕСА_3 , де своєю поведінкою привернув увагу співробітників поліції, у зв`язку з чим був зупинений працівниками ВКП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, та під час перевірки працівниками поліції на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» документів, що посвідчують його особу, на запитання, чи має він при собі предмети, обіг яких заборонений, повідомив, що має при собі ніж, який знаходиться у нього в рюкзаку та який він добровільно погодився видати. У подальшому, під час огляду в період часу з 12 години 35 хвилин по 12 годину 45 хвилин 16.05.2021 ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції ніж, який згідно висновку експерта є холодною зброєю колюче-ріжучої дії - мисливським ножем загального призначення, моделі «Х2», виготовлений промисловим способом (Китай), який він носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Тобто, своїми діями, які виразились у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України.
24 червня 2021 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яка містить формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Угодою визначена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим, в присутності захисника останнього, вказуючи на її відповідність вимогам закону.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. Свою провину обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та щиро розкаявся ускоєному. Також, ОСОБА_5 зазначив, що розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди про визнання винуватості розуміє та наполягав на затвердженні угоди.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, слід затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.ч. 4, 5 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо нетяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про визнання винуватості розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також, інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Порушення прав обвинуваченого при укладанні даної угоди про визнання винуватості судом не встановлено.

Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання, оскільки, узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Зазначене в угоді покарання буде достатнім, виконає мету призначеного покарання, а також, буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_5 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.
Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 червня 2021 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000447.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
У відповідності до вимог ст. 124 КПК України, стягнути зі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/104-21/17462-ХЗ від 27.05.2021 року в сумі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.
Речовий доказ прозорий поліетиленовий пакет, опломбований індикаторною пломбою №7530508 із ножем, переданий до камери схову речових доказів Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1