Номер справи137/1134/20
1-кп/137/38/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі:головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`янка Літинського району Вінницької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України - раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 389-2 КК України,
30.04.2020 ОСОБА_4 будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис отримав направлення із Літинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області до Осолинської сільської ради та був зобов`язаний прибути до місця відбування адміністративного стягнення і приступити до виконання робіт не пізніше 04.05.2020.
Однак, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, без поважних причин, не прибув до Осолинської сільської ради в термін до 04.05.2020. Тому 21.05.2020 відносно ОСОБА_4 було складено адміністративний протокол за ст. 183-2 КУпАП за ухилення від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 21.05.2020 за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та ОСОБА_4 призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на три доби, яке відбував з 22 червня по 25 червня 2020 року. Надалі головою Осолинської сільської ради 25.05.2020 видано розпорядження, яким ОСОБА_4 прийнято на відбування покарання у виді 200 годин суспільно корисних робіт, затверджено графік відбування адміністративного стягнення та проведено із останнім інструктаж із техніки безпеки. У подальшому ОСОБА_4 відпрацював 20 годин суспільно-корисних робіт у період часу з 25 по 30 травня 2020 року.
Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділу ХІ-ХУ Порядку повинен дотримуватися встановленого законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, відбув лише 20 годин суспільно корисних робіт з призначених 200 годин, після притягнення останнього Літинським районним судом Вінницької області від 21.05.2020 до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та відбуття призначеного адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на три доби, продовжив ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у не прибутті до місця виконання адміністративного стягнення та не відпрацюванні суспільно корисних робіт, які йому були призначені постановою Літинського районного суду Вінницької області від 14.12.2018, а також не прибуттю за викликом до Літинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 389-2 КК України, тобто злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільнокорисних робіт.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення, розкаявся у вчиненому та зобов`язався надалі не вчиняти кримінальних правопорушень.
Прокурор ОСОБА_3 просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Вважаючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, зі звільненням від покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 389-2 КК України, тобто злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді спільно корисних робіт.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом враховано, що ОСОБА_4 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (а.с. 58) на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с.56), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 55).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлені.
Згідно досудової доповіді, складеної відповідно до ст. 314-1 КПК України, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 52-53).
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного та враховуючи досудову доповідь відносно останнього, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання строком на 1 (один) рік на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 50,63, 65-67, 75, 76, 389-2 КК України, ст.ст. 100, 124, 337, 349, 368, 373-374 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_5