Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/511/19
Провадження № 1-кс/499/9/21
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

12 квітня 2021 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 (далі - також захисник) про відвід судді ОСОБА_4 у справі кримінального провадження №0000827 за обвинуваченням ОСОБА_5 (далі - також обвинувачений, особа) у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі - також КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке.

У провадженні Іванівського районного суду Одеської області під головуванням судді ОСОБА_4 (далі - також суддя) перебуває справа кримінального провадження №0000827 за обвинуваченням особи у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 КК (далі - також справа).

10 березня 2021 року захисник подав заяву про відвід судді, в якій зазначив, що: 03 березня 2020 року суд ухвалив рішення про накладення на обвинуваченого грошового стягнення у розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4204 гривні (далі - також ухвала від 03 березня 2021 року); обвинуваченим подане клопотання про скасування ухвали від 03 березня 2021 року, однак судом відмовлено у задоволенні клопотання; неодноразово подавав клопотання про призначення додаткових судових автотехнічних експертиз, у задоволенні яких суд відмовляв, тому вважає, що суддя не дотримався вимог Кримінального процесуального кодексу (далі - також КПК), що викликає сумніви в його неупередженості та об`єктивності (далі - також заява від 10 березня 2021 року).

Суд, за заявою захисника, вирішує питання про відвід судді.

2. Суд, з приводу неявки в судове засідання учасників судового провадження, зазначає таке.
Учасники судового провадження у судові засідання 11 березня 2021 року, 15 березня 2021 року, 24 березня 2021 року, 29 березня 2021 року, 05 квітня 2021 року, 12 квітня 2021 року не з`являлися.

Захисник у судові засідання 11 березня 2021 року, 15 березня 2021 року, 12 квітня 2021 року не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, хоча повідомлений належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи, та 26 березня 2021 року, 05 квітня 2021 року подавав до суду заяви, в яких просив відкласти розгляд справи, у зв`язку з хворобою його дружини, та перебуванням його на самоізоляції. Проте, належних документів (запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності, листок непрацездатності (довідка), що засвідчують тимчасову непрацездатність), які видані лікуючим лікарем до суду не подав. Разом з тим, 25 березня 2021 року подав заяву, в якій просив задовольнити заяву від 10 березня 2021 року, яку розглянути у його відсутність.

29 березня 2021 року обвинувачений подав до суду заяву, в якій просив заяву від 10 березня 2021 року задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі.

11 березня 2021 року захисник потерпілих адвокат ОСОБА_6 подав до суду заяву в якій зазначив, що: вважає заяву від 10 березня 2021 року безпідставною, а її подання затягує розгляд кримінального провадження, з метою уникнення обвинуваченого від відповідальності; незгода із судовим рішенням не може бути підставою для відводу судді, тому просить відмовити у задоволенні заяви від 10 березня 2021 року.

Потерпілі до судового засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв та клопотань до суду не подавали.

12 квітня 2021 року прокурор ОСОБА_7 , до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, хоча повідомлений належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, й по телефону повідомив про можливість розгляду заяви за його відсутності.

Суддя ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, дати пояснення бажання не виявив.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні (частина 3 статті 81 КПК).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності судді та осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, що не з`явилися до суду, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, й не виявили бажання прибути до суду для дачі пояснень і висловити думку за заявою від 10 березня 2021 року.

Водночас суд звертає увагу, що частина 3 статті 81 КПК не містить застережень про неможливість розгляду заяви за відсутності судді та осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а передбачає обов`язок суду вислухати їх думку при розгляді відводу, якщо ці особи фактично з`явилися до суду, тим самим виявивши бажання дати пояснення за заявою від 10 березня 2021 року.

3. Положення закону, якими суд керувався такі.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (частина 6 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, далі - також КПК).

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (пункт 4 частини 1 статті 75 КПК).

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим (частини 1, 2, 4, 5 статті 80 КПК).

У разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (частина 1 статті 81 КПК).

4. Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали такі.
Суд відмічає, що неупередженість суду має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм при врахуванні особистих переконань й поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та за об`єктивним критерієм. Тому судом має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судді та чи достатньо ознак, щоб вирішити про особисту упередженість, з урахуванням того, що за суб`єктивним критерієм, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Суд вважає, що для відводу судді мають бути обґрунтовані наявні факти, покладені в основу заяви про відвід, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, а їх наявність повинна бути доведеною. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Суд наголошує, що КПК визначені підстави для відводу судді, а його неупередженість презумується тим, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним від будь-якого незаконного впливу та керується верховенством права, здійснюючи правосуддя на основі Конституції, законів України з додержанням принципу верховенства права.

Суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання, особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

Суть заяви про можливу упередженість судді безпосередньо пов`язана з накладенням суддею на обвинуваченого штрафу та відмовою у задоволенні клопотань про призначення судових автотехнічних експертиз, й фактично зводиться до непогодження стороною захисту із судовими рішеннями, які ухвалюються або не ухвалюються головуючим.

Суд констатує, що статтями 75, 76 КПК передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Суд зауважує, що захисник не навів переконливих обставин, які б обумовлювали наявність підстав відводу судді, передбачених статтею 75 КПК або інших обставин, які дійсно викликають реальний сумнів у його неупередженості та є підставами, що виключають участь судді в кримінальному провадженні відповідності до приписів пункту 4 частини 1 статті 75 КПК.

Тому, суд вважає, що доводи захисника щодо упередженості судді не підтвердженні належним чином, носять характер припущень та зводяться лише до оцінки прийнятих суддею процесуальних рішень щодо організації та забезпечення розгляду кримінального провадження й непогодження з ними, що само по собі не може вказувати на його упередженість, а відповідність їх вимогам кримінального процесуального закону може у подальшому бути перевірена судом апеляційної інстанції.

Отже, суд не переконаний, що за справою є достатньо ознак, щоб стверджувати, що суддя, проявив особисту упередженість.

Зважаючи на встановлені обставини суд наголошує, що дії судді виглядають співмірними з необхідністю виконання ним обов`язку здійснити розгляд справи кримінального провадження протягом розумного строку.
Таким чином, обставини, що свідчили б про особисту зацікавленість судді в розгляді справи, про його безсторонність та надання переваг в реалізації принципу змагальності, сторін будь-кому із учасників судового провадження і, як наслідок, його неупередженість не встановлені.

Суд також зауважує, що за Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією економічної та соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року упередження вважається реальним, якщо воно носить особистий характер і спрямоване проти однієї зі сторін. Для відводу судді на підставі реально існуючого упередження необхідно мати об`єктивний доказ нездатності судді вести справу неупереджено: тобто виникнення у стороннього спостерігача, детально поінформованого про всі обставини, сумнівів об`єктивності та неупередженості даного судді.

5. Суд застосовує таку практику Європейського суду з прав людини.
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 43).

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", пункт 58).

6. Висновок суду такий.
З огляду на зазначене суд доходить до висновку, що встановлені обставини не вказують на наявність сумнівів в неупередженості судді, а тому в задоволенні заяви захисника слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 75, 80, 81, 372 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви захисника про відвід судді ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 квітня 2021 року.

СуддяОСОБА_1