Провадження № 1-кп/522/2194/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту з майна та зміну способу утримання арештованого майна, під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 25.05.2017 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ахалісопелі, Сухумського району, Абхазія, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Під час судового розгляду даної справи адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з письмовим клопотанням про скасування арешту з майна та зміну способу утримання арештованого майна, в якому просить: 1) змінити спосіб утримання арештованого автомобіля марки Тойота Авенсіс, державний номерний знак НОМЕР_1 , з штрафмайданчика УСБУ в Одеській області на особисте зберігання обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_7 під охоронну розписку і видати ОСОБА_7 автомобіль для користування; 2) зняти арешт і видати ОСОБА_4 водійські права на його ім`я.

Клопотання обґрунтовано тим, що вищевказаний автомобіль, належний ОСОБА_4 на праві власності, третій рік знаходиться на стоянці під відкритим небом, під снігом, сонцем, градом, дощем, що має наслідком його псування.
З огляду на вищевикладене, в цілях забезпечення його збереження до вироку суду, а також для можливості користування ним, в тому числі особою яка являється його власником і не причетна до жодного злочину,адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з вищевказаним клопотанням про скасування арешту з майна та зміну способу утримання арештованого майна.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_4 особисто, підтримали доводи та вимоги клопотання про скасування арешту майна.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти клопотання про скасування арешту з майна та зміну способу утримання арештованого майна. Просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши клопотання про скасування арешту з майна та зміну способу утримання арештованого майна, докази, на які посилається заявник в обґрунтування вищевказаних вимог клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, які з`явились у судове засідання, суд приходить до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є власником автомобіля марки Тойота Авенсіс, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження вказаний автомобіль був арештований в рамках кримінального провадження №0000202 від 25.05.2017 р. слідчим суддею.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
Враховуючи відповідність вищевказаного речового доказу (автомобілю) приписам ч. 6 ст. 100 КПК України, відсутність підстав щодо подальшого обмеження права користування зазначеним автомобілем його власником ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про те, що на теперішній час вбачаються підстави для передачі останньому на відповідальне зберігання вищевказаного автомобіляТойота Авенсіс, оскільки його передання на відповідальне зберігання, не зашкодить кримінальному провадженню.
Між тим, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, що стосується клопотання в частині скасування арешту автомобілю, то в цій частині воно задоволенню не підлягає, оскільки скасування арешту автомобілю обвинуваченого перешкоджатиме забезпеченню кримінального провадження, яке розглядається у суді на даний час та запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищенаведеного автомобілю.
Крім того, у статті 60 СК закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК У.
Відповідно до статей 69, 70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
За змістом вимог ч. ч. 2, 3 ст. 70 СК при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
З вищевикладених норм сімейного кодексу можна дійти до висновку про те, що право спільної сумісної власності на вищевказаний автомобіль, на яке посилається заявник в обґрунтування доводів заяви, вбачаючи його придбання в період шлюбу, не є беззаперечним, а тому у задоволенні клопотання щодо надання на особисте зберігання, з метою користування, ОСОБА_7 автомобілю, необхідно відмовити.

Також необхідно відмовити у задоволенні вимоги клопотання про зняття арешту і видачу ОСОБА_4 водійських прав на його ім`я, оскільки мотивувальна частина такого клопотання не містить посилань на наявність арешту водійських прав, необхідність його скасування. Крім того, до клопотання не додано жодного доказу щодо наявності арешту водійських прав.

Отже, суд вважає за необхідне: передати автомобіль марки Тойота Авенсіс, державний номерний знак НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_4 з правом користування; зобов`язати установу в якої зберігається зазначений автомобіль повернути його власнику безоплатно; відмовити задоволенні іншої частини вимог клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 ..

Керуючись ст. ст. 170 - 174, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту з майна та зміну способу утримання арештованого майна задовольнити частково.
Передати автомобіль марки Тойота Авенсіс, державний номерний знак НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_4 з правом користування.

Зобов`язати установу в якої зберігається зазначений автомобіль повернути його власнику безоплатно.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: