Справа № 524/2388/21
Провадження № 1-кс/524/938/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участі: - секретаря судового засідання ОСОБА_2 , - прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту в матеріалах кримінального провадження, зареєстрованого 23.03.2021 року в ЄРДР за №0000053 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувсь до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000053, а саме просив накласти арешт на гумовий човен, який добровільно видав ОСОБА_5 з забороною власнику вилученого майна розпоряджатися, використовувати та відчужувати вищевказане майно.
Просив залишити човен на зберіганні у відділенні поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, пр-кт Свободи, буд. 166.
В обґрунтування клопотання зазначив, що вищевказане майно постановою дізнавача від 26.03.2021 року було визнано речовими доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, отже накладення арешту необхідно з метою їх збереження та забезпечення спеціальної конфіскації.
У судовому засіданні прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.
У ч. 1 - 4 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 962 Кримінального кодексу України.
Відповідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
На обґрунтування клопотання прокурор посилався на необхідність накладення арешту для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, усунення протиріч під час досудового розслідування та перевірки дійсності встановлених обставин, для кваліфікації правопорушення, так і для вирішення питання про притягнення певних осіб до відповідальності, у тому числі для/та з метою використання в подальшому для проведення слідчих дій по встановленню обставин вчинення злочину.

Однак прокурор не навів достовірні та переконливі відомості, а саме, що гумовий човен, який було вилучено у ОСОБА_5 26.03.2021 року, використовувався останнім 23.03.2021 року при здійсненні вилову риби, а звідси, що є знаряддям вчинення злочину.

Речі, а саме: гумовий човен бірюзового кольору довжиною 2,30 м, шириною 1,10 м належного ОСОБА_5 та виданого ним добровільно 26.03.2021 р., котрий має реальні очікування і сподівання у відповідності до ст. 1 Протоколу до Європейської конвенції з прав людини щодо повернення цього майна, необхідно повернути власнику, оскільки він має право на володіння, користування та розпорядження цим майном щодо якого відсутні достовірні відомості про його використання під час незаконного вилову риби.

Тому клопотання про арешт майна не є обґрунтованим, а звідси таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити прокурору Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про накладення арешту в матеріалах кримінального провадження, зареєстрованого 23.03.2021 року в ЄРДР за №0000053 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Зобов`язати дізнавача повернути ОСОБА_5 гумовий човен, який було у нього вилучено 26 березня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: