Провадження №1-кп/761/306/2021
В И Р О К
іменем України

11 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, з застосуванням відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор», судове засідання у кримінальному провадженні № 002740 від 07 березня 2017 рокущодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханів Луганської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого та засудженого, а саме вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від 22 лютого 2008 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Артемівського районного суду м. Луганська від 04 жовтня 2011 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі; вироком Жовтневого районного суду м. Луганська за ч. 2 ст. 309 КК України від 22 травня 2013 року за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту, яке відбуте повністю,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, 07 березня 2017 року приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «станція метро Політехнічний інститут», що по пр. Перемоги, 28 в м. Києві, зайшов до тролейбусу № 5, який рухався у напрямку зупинки громадського транспорту «станція метро Шулявська». Перебуваючи у вказаному тролейбусі, на зупинці громадського транспорту «станція метро Шулявська», що по пр. Перемоги, 48 в м. Києві приблизно о 16 годині 55 хвилин, ОСОБА_6 помітив, що до вказаного тролейбусу зайшли малолітні діти, серед яких була раніше незнайома йому малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому побачив у кишені останньої мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand Prime». В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна у раніше незнайомої малолітньої ОСОБА_7 , а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , знаходячись у тролейбусі № 5, що рухався від зупинки громадського транспорту «станція метро Шулявська», що по пр. Перемоги, 48 в м. Києві до зупинки громадського транспорту «Гарматна», що по пр. Перемоги, 60 в м. Києві, підійшов до раніше незнайомої йому малолітньої ОСОБА_7 та, скориставшись великою кількості громадян у тролейбусі № 5, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та малолітня ОСОБА_9 не пильнує за вказаним мобільним телефоном, діючи таємно, повторно викрав з кишені куртки малолітньої ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand Prime», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 2516 гривень 67 копійок, який належить ОСОБА_10 , в якому знаходились сім - картки мобільних операторів ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_3 , та ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_4 , які для потерпілої матеріальної цінності не мають, на рахунку яких грошових коштів не було, тим самим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2516 гривень 67 копійок.

У подальшому ОСОБА_3 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Гарматна», що по пр. Перемоги, 60 в м. Києві, вийшов з тролейбусу № 5, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінально каране діяння. ОСОБА_3 зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій та щиро розкаюється у вчиненому, зазначив, що викрадене майно повернуто.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до нетяжкого злочину, обставини їх вчинення, характер його діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 є раніше неодноразово судимою особою за вчинення злочинів в тому числі і проти власності, неодружений, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також те, що викрадене майно повернуто потерпілій, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 ст. 75 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з ухваленням рішення про призначення ОСОБА_3 реальної міри покарання суд вважає, що до набрання вироком законної сили відносно нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В строк призначеного покарання ОСОБА_3 слід зарахувати попереднє ув`язнення з 07 березня 2017 року до 14 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з огляду на наступне.

Так, частиною 5 ст. 72 КК України встановлено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

В той же час, відповідно до пункту 103 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні вчинив кримінальне правопорушення 07 березня 2017 року, тобто до 20 червня 2017 року та утримувався під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 07 березня 2017 року по 14 березня 2017 року, то попереднє ув`язнення останньому слід зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

У кримінальному провадженні залучено експерта, яким проведено судову експертизу, вартість якої становить 263 гривні 88 копійок, що суд визнає процесуальними витратами, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Крім того, на підставі вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, у разі набрання вироком законної сили, застава, внесена за обвинуваченого ОСОБА_3 в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок, у зв`язку з припиненням дії даного запобіжного заходу, підлягає негайному поверненню заставодавцю.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

До набрання вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 11 лютого 2021 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 07 березня 2017 року і до 14 березня 2017 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_3 в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок, у зв`язку з припиненням дії даного запобіжного заходу, повернути заставодавцю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 263 гривні 88 копійок.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand Prime», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 (який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_11 ) залишити у володінні та розпорядженні ОСОБА_11 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1