Справа № 172/813/20
Провадження № 1-кп/172/10/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Васильківка обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000223 від 17.06.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в сел. Васильківка Дніпропетровської області, має повну середню освіту, є учнем 3-го курсу ПТУ-74, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судима:
- 05.09.2019 року вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, що змінений 06.12.2019 року Дніпровським апеляційним судом в частині призначеного покарання, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В
17 червня 2020 року близько 11:00 год. ОСОБА_5 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 та бабусею ОСОБА_8 знаходилася на автозупинці біля території продуктового ринку в центрі сел. Васильківка Дніпропетровської області. В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 .
Перебуваючи у вищезазначеному місці, в той самий час, ОСОБА_5 реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, знаходячись в положенні стоячи, повернута обличчям до обличчя ОСОБА_9 , своєю правою рукою стиснутою в кулак нанесла один удар в ліву скроневу ділянку голови ОСОБА_9 .
Своїми протиправними діями, ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді забою голови, струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шість діб, але не більше як три тижні (21 добу).
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку при зазначених вище обставинах визнала. Пояснила, що вдарила потерпілу, але за те, що остання вкрала велосипед. Її бабуся возила раз на неділю матері потерпілої молоко. У її бабусі не було решти за молоко і вона залишилась винною матері потерпілої 50 грн. В день коли сталася подія, вони були на базарі, здійснювали покупки. Бабусі позвонили і сказали, що взяли велосипед за борг. Після цього бабуся побігла попереду, а вона з матір`ю йшли позаду. Потім побачила як її бабуся сварилася з матір`ю потерпілої. ОСОБА_8 намагалася забрати велосипед. Потерпіла була з палицею. Вона підійшла до потерпілої і допомогла забрати велосипед, висмикнувши його своєю рукою з рук матері потерпілої. Потім почула удар по спині палицею зі словами: "Куди ти б`єш мою матір". Вона повернулась, схопила палицю рукою і другою рукою, долонею, вдарила в область щелепи. ОСОБА_8 крикнула, щоб не били її (обвинувачену), бо вона вагітна.
Окрім визнання обвинуваченою своєї вини, винуватість останньої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджена показаннями потерпілої та свідка.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що 17.06.2020 року вони з матір`ю найняли автомобіль, щоб поїхати здійснити покупки на базарі та забрати у ОСОБА_8 гроші 70 грн., які вона винна матері. Жінка якась сказала, щоб взяли велосипед, так як ОСОБА_8 не віддає гроші. Прибігла ОСОБА_8 і почала забирати велосипед. Вона (потерпіла) взяла в руки палку, за допомогою якої ходить мати. Стояли і розмовляли коли до них підбігла ОСОБА_5 і вихопила велосипед та намагалась вдарити матір і хотіла це зробити, але вона притримала руку обвинуваченої і ОСОБА_5 вдарила її у висок. Після чого вона відчула себе погано і викликала поліцію. ОСОБА_8 віддала гроші через інших людей - бабусю обвинуваченої. 70 грн. для її матері це не малі гроші, бо вона отримує лише мінімальну пенсію. Велосипед взяла її матір, щоб привернути увагу ОСОБА_11 . Потім велосипед поклали біля автомобіля.
Допитаний судом свідок ОСОБА_12 пояснив, що він знає потерпілу, оскільки їх батьки дружили. Тоді коли почався конфлікт між обвинуваченою та потерпілою, він сидів в автомобілі. Він бачив їхню сварку, але самої суті сварки не знає. При цьому автомобіль стояв передом до базару і учасники сварки стояли перед автомобілем. Він бачив як обвинувачена нанесла один удар рукою по обличчю потерпілій. У потерпілої палиці в руках він не бачив і не бачив щоб хтось когось бив палицею. Потерпіла відразу заявила в поліцію і після удару говорила про головну біль.
Крім показань потерпілої та свідка, вина обвинуваченої повністю доведена дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 17.06.2020 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000223 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 1);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.06.20, згідно з яким ОСОБА_9 повідомила, що невідома особа на ринковій площі в сел. Васильківка спричинила їй тілесні ушкодження (т. 2 а.с. 6);
- висновком експерта № 84-2020р. Е від 18.06.2020 року відповідно до якого у потерпілої на підставі наданої медичної документації були тілесні ушкодженні у вигляді: забою голови, струсу головного мозку. Тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету/предметів/ або при ударі об такий/такі, можливо в строки та при обставинах, на які вказують надані медичні документи та сама потерпіла, тобто 17.06.2020 року. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у потерпілої відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шість діб, але не більше як три тижні (21 доба). З урахуванням відсутності зовнішніх тілесних ушкоджень у потерпілої, встановити кількість тілесних ушкоджень неможливо (т. 2 а.с.13-14);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.08.20 у ході якого потерпіла ОСОБА_9 розказала та показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 19-22);
- висновком експерта № 126/84-2020р. Е дод. від 17.08.2020 року відповідно до якого механізм утворення/удар/, характер травмуючого предмету/рука зжата в кулак/, вказані під час проведення слідчого експерименту не суперечать виявленим під час експертизи потерпілої, однак враховуючи неповноту опису тілесних ушкоджень під час надходження потерпілої до стаціонару та пізнім зверненням для проходження експертизи, достовірно встановити локалізацію та кількість травмуючих дій неможливо (т. 2 а.с. 24-25);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.08.20 у ході якого свідок ОСОБА_12 розказав та показав механізм спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 29-33);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.09.20 у ході якого ОСОБА_5 розказала та показала механізм спричинення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 64-66);
- висновком експерта № 185 (додаткова до висновку експерта № 126/84-2020р./2020р.) відповідно до якого відсутність нашкірних (зовнішніх) тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 на момент проведення експертизи та відсутність опису у представленій медичній документації, не дозволяють достовірно встановити відповідність клінічно встановлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 і механізму їх спричинення, отриманому під час проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної від 04.09.2020 року. Але дані протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_5 щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , не можуть повністю виключити його ймовірності (т. 2 а.с. 68-69).
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй проступку, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а її умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальний проступок, раніше судима, за місцем проживання та навчання характеризується незадовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружена, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, характеристики особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_5 визнана винною, у виді штрафу в дохід держави, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, а також попередження скоєння нею нових правопорушень.
Розглядаючи позов потерпілої ОСОБА_9 , поданий нею до початку підготовчого судового засідання, до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення в сумі 10091,70 грн., суд зазначає, що цивільний позивач ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, не висловила свою позицію щодо позову на предмет підтримання позовних вимог чи відмови від них, заяву про розгляд справи у її відсутність не надала.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка втратила інтерес до поданого позову, тому позовну заяву ОСОБА_9 необхідно залишити без розгляду у зв`язку з її неявкою в судове засідання.
Витрати на проведення судових експертиз відсутні, речові докази у справі відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 року, що змінений 06.12.2019 року Дніпровським апеляційним судом, визначивши кінцеве покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки та штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 року, що змінений 06.12.2019 року Дніпровським апеляційним судом і яким ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки з покладенням на неї обовязків, передбачених ст. 76 КК України, виконувати самостійно.
Позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення в сумі 10091,70 грн. - залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1