Справа № 461/9019/20
Провадження № 1-кс/461/1018/21
УХВАЛА

09.02.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000766 від 24 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло відповідне клопотання слідчого, яке вмотивоване тим, що посадові особи суб`єктів господарювання, в тому числі ФОП ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в 2020 році організували схему привласнення бюджетних коштів на системній основі, які передбачені на збір та вивіз твердих побутових відходів в м. Стебник, м. Дрогобич та м. Трускавець Львівської області. Відповідно до укладених договорів, а саме: №184 від 14 серпня 2020 року між ФОП ОСОБА_4 та відділом освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області, №23 від 02 березня 2020 року між ФОП ОСОБА_4 та Спеціалізованим Трускавецьким санаторієм «Батьківщина», №1062 від 18 червня 2020 року між ФОП ОСОБА_4 та Львівським обласним центром зайнятості, №13-1/6/20 від 23 січня 2020 року між ФОП ОСОБА_4 та Стебницькою міською лікарнею, про закупівлю послуг зі збирання твердих побутових відходів, ФОП ОСОБА_4 зобов`язується надавати послуги відповідно до умов законодавства про відходи, санітарних норм і правил, правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою КМ України від 10 грудня 2008 року №1070, збирати і перевозити відходи спеціально обладнаними для цього транспортними засобами та тільки в спеціально відведені місця чи на об`єкти поводження з побутовими відходами.
Слідчий зазначає, що згідно відповіді №1146 від 23 серпня 2018 року міського голови м. Стебника ОСОБА_5 , на звернення № 31-789/0/2-18 та №31-788/0/2-18 від 15 серпня 2018 року, ФОП ОСОБА_6 вивозить ТВП на сміттєзвалище в м. Миколаїв Львівської області, згідно укладеної угоди між ним та ТзОВ «Інвестиційна фірма «ЕКОТЕХ». Однак, як було встановлено, вивезення побутових відходів на вказане сміттєзвалище не відбувається.
08 лютого 2021 року слідчим на підставі ухвали слідчого судді про проведення обшуку з дотриманням, вимог ст.ст. 223, 233, 234, 236 КПК України, проведено обшук у всіх нежитлових приміщеннях, які використовує у своїй діяльності ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний протокол.
У зв`язку з вищевикладеним, просить накласти арешт на вилучені під час обшуку мобільні телефони.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000766 від 24 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 лютого 2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .
Згідно протоколів обшуку від 08 лютого 2021 року у приміщеннях за вказаною адресою, виявлено та вилучено ряд речей і документів.
Постановою слідчого від 08 лютого 2021 року вилучені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що вилучені в ході обшуку речі і документи мають доказове значення
Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження.
До уваги також приймається, що є достатні підстави вважати, що збереження речових доказів необхідне для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, ступінь втручання у права та свободи володільця виправдовуюся потребами досудового розслідування.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, що полягатиме у тимчасовому позбавлені права відчуження, розпорядження та користування наступним майном:

1)мобільний телефон марки «HUAWEI» модель «DRA LX9», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМІЕ2: НОМЕР_2 із сім карткою мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_3 ;

2)мобільний телефон марки «NOKIA» модель 150, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , із сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 ;

3)мобільний телефон марки «SAMSUNG» ІМІЕ 1: НОМЕР_7 ,

ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , із сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 ;

4)мобільний телефон марки SAMSUNG» GT-E НОМЕР_9 , ІМЕІ НОМЕР_10 , із сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_11 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1