Справа № 740/4301/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/298/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

представників власника майна ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою директора ДП «Дослідне господарство «Деснянське» Прилуцької дослідної станції інституту садівництва Національної академії аграрних наук України ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 2 серпня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 28 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000663 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, про арешт майна.

Накладено арешт з метою збереження речових доказів на майно: вантажний автомобіль марки «DAF XF 95, 430» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 ; напівпричіп-самоскид «KEMPF SKM 35-3» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Експрес-транс 2000» та перебуває у користуванні ОСОБА_10 ; зерно ріпаку вагою 25 280 кг, власником якого є ДП «Дослідне господарство «Деснянське» Прилуцької Дослідної станції Інституту садівництва Національної Академії аграрних наук України» (далі - ДП «Дослідне господарство «Деснянське»); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 ; копію товарно-транспортної накладної №18 форми 1-ТН від 27.07.2021, передано вказане майно на відповідальне зберігання його власникам та законним володільцям майна із забороною його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, відчуження.

Зобов`язано слідчого у цьому кримінальному провадженні повернути на відповідальне зберігання: вантажний автомобіль марки «DAF XF 95, 430» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп-самоскид «KEMPF SKM 35-3» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 - ОСОБА_10 ; вантаж - зерно ріпаку вагою 25 280 кг, копію товарно-транспортної накладної №18 форми 1-ТН від 27.07.29021, - ДП «Дослідне господарство «Деснянське».

Виконання ухвали про арешт майна покладено на слідчих Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області у вказаном кримінальном упровадженні.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя крім іншого зазначив, що накладення арешту на зерно з його вилученням та поміщенням на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинському РВП матиме негативні наслідки для власників майна, оскільки арешт зерна може призвести до псування урожаю та заподіяння збитків у зв`язку з цим, оскільки дослідне господарство «Деснянське» є державним підприємством. На час розгляду клопотання сторонами не надано належних доказів вчинення кримінального правопорушення, а міститься лише опис вірогідних обставин кримінального правопорушення, в зв`язку з чим необхідно частково задовольнити клопотання про накладення арешту та передати вилучене майно на відповідальне зберігання його власникам та користувачам.

На зазначену ухвалу слідчого судді директором ДП «Дослідне господарство «Деснянське» ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати її в частині накладення арешту на майно зерно ріпаку, що належить підприємству. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази обґрунтовуючі необхідність накладення арешту, а наведені слідчим у клопотанні підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст.. 98 КПК України, не можуть бути визнані достатніми для висновку, що майно є речовим доказом. Зазначає, що ДП «Дослідне господарство «Деснянське» є структурним підрозділом Національної академії аграрних наук України, що фактично виключає протиправні дії, які зазначені у витягу з ЄРДР, і збір врожаю проводився власником врожаю на власних землях. Апелянт вказує, що накладення арешту на зерно ріпаку призведе до додаткових навантажень Державного підприємства, оскільки у нього відсутні технічні можливості, які б дозволили зберегти зерно таким чином, що не призведе до його пошкодження. Крім того зазначає, що на час складання апеляційної скарги слідчим органом не було передано зерно ріпаку ДП «Дослідне господарство «Деснянське».

Заслухавши доповідача, пояснення представників власника майна ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки представником ДП «Дослідне господарство «Деснянське» в частині накладення арешту на належне підприємтсву майно, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на це майно колегією суддів не вирішується.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 28 липня 2021 року розпочато кримінальне провадження №0000663 за ознаками кримінального правопорушення, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

В якості підстави внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 27 липня 2021 року до чергової частини Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що службові особи ДП «Деснянське» зібрали врожай ріпаку із земель поблизу м.Чернігова, що належать Національній академії аграрних наук, та погрузивши у транспортний засіб марки «DAF XF 95, 430», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, здійснюють перевезення вантажу в бік м.Носівка, що свідчить про розтрату державного майна.

Згідно матеріалів досудового розслідування, 28 липня 2021 року у період часу з 00-32 год до 02-00 год слідчим Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області під час огляду місця події на узбіччі дороги по вул. Київська в м.Носівка Чернігівської області, на відстані 50 м від АЗС «TTNEFT» за адресою: Чернігівська область, м.Носівка, вул.Коцюбинського, 1А, було вилучено вищезазначене майно, яке постановою слідчого від 28 липня 2021 року було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 2 серпня 2021 року було задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене майно.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів,

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, обґрунтовуючи своє клопотання у розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Зокрема, в матеріалах, які додані до клопотання прокурора відсутні докази того, що зерно ріпаку, на яке слідчий просить накласти арешт, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України, що свідчить про формальність постанови слідчого від 28 липня 2021 року про визнання майна речовими доказами.

Крім того, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що ні слідчий у клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Також, в ході апеляційного розгляду слідчий не зміг навести жодних підстав, визначених законом, для необхідності накладення арешту на зерно ріпаку належне ДП «Дослідне господарство «Деснянське» та у своїх поясненнях підтвердив, що вказане зерно дійсно належить зазначеному підприємству і було зібрано на його землях, в зв`язку з чим, прокурором в судовому засіданні апеляційного суду була висловлена позиція щодо необхідності задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на зерно ріпаку вагою 25 280 кг підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, з постановленням апеляційним судом в цій частині нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на згадане зерно, у зв`язку з недоведеністю необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу директора ДП «Дослідне господарство «Деснянське» Прилуцької дослідної станції інституту садівництва Національної академії аграрних наук України ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 2 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 28 липня 2021 року до ЄРДР за № 0000663, про арешт майна скасувати в частині накладення арешту на зерно ріпаку вагою 25 280 кг, власником якого є ДП «Дослідне господарство «Деснянське» Прилуцької Дослідної станції Інституту садівництва Національної Академії аграрних наук України».

Ухвалити нову ухвалу якою в задоволенні клопотання слідчого Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на зерно ріпаку вагою 25 280 кг, власником якого є ДП «Дослідне господарство «Деснянське» Прилуцької Дослідної станції Інституту садівництва Національної Академії аграрних наук України» - відмовити.

В іншій частині цю ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3