Справа №:755/2589/19
№ 1-кс/755/2063/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 передано заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_4 зазначаючи про те, що до скарги, яка поданим ще в 2020 році, було додано витяг з ЄРДР, де достовірно зазначено про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 11.02.2019 року за № 0000017 здійснювалося Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві, де і здійснюється в даний час. Твердження місцевого суду про те, що (цитата») «однак принаймні, з серпня 2020 року, провадження підслідне Деснянському УП ГУ НП в м. Києві» є необґрунтованим, нічим не підтвердженим припущенням, не основаним на жодних належних та допустимих доказах, у т.ч. - на принципах змагальності процесу.Зокрема, звертає увагу на те, що з червня по грудень (включно) 2020 року, а також уже в 2021 році справа неодноразово розглядалась Дніпровським районним судом м. Києва, у т.ч. суддею ОСОБА_4 і жодних питань або сумнівів у підсудності справи у суддів не виникало, а правоохоронні органи, дії яких оскаржувались, повністю з цим погоджувались. Так, в якості доказів, заявник надавав копії 4 ухвал у даній справі, винесених 16 червня, 15, 23 та 28 грудня 2020 року. Окрім того, 06.01.2021 року, 13.01.2021 року, 12.02.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва було постановлено ухвали про задоволення його клопотань. Проте, залишаючи його скаргу без розгляду, слідчий суддя ОСОБА_4 не з`ясував: чи існує в дійсності постанова про закриття кримінального провадження (з урахуванням того, що досудове розслідування здійснюється Дніпровським управлінням поліції, яке підслідність в суді жодним чином не спростовує; якщо постанова про закриття кримінального провадження існує, то чи не скасована судом або прокурором; яким райвідділом поліції (якщо у судді виник такий сумнів - Дніпровського чи Деснянського району) на даний час здійснюється досудове слідство; в якому стані перебувало кримінальне провадження станом на дату подання до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві клопотання про вчинення слідчої дії, а потім - і на час винесення місцевим судом оскаржуваної ухвали;звідки у судді з`явилась постанова про закриття кримінального провадження (винесена чомусь Деснянським, а не Дніпровським управлінням поліції), при тому, що сама суддя не посилається на цю постанову в своїй оскаржуваній ухвалі.
Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2021 року у справі № 755/2589/19 (при повторному, після скасування відверто незаконної ухвали про повернення скарги ОСОБА_3 без розгляду) закрито провадження у справі, що вказує, на думку заявника, на неетичну поведінку, а рішення, які ним зазначені, що постановлені слідчим суддею ОСОБА_4 , грубо порушують його законні права.
ОСОБА_3 зазначив про можливість розгляду заяви за його відсутності, викладені доводи підтримує, просить заяву задовольнити у повному обсязі.

Особа, якій заявлено відвід слідчий суддя ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлено, пояснень не надходило.

Вивчивши та дослідивши заяву про відвід, суддя приходить до наступного.

У разі заявлення відводу слідчому судді або судді, відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Суддя зобов`язаний заявити самовідвід, згідно з положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, визначено ст. 75 КПК України, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, в якому заявлено відвід, у ракурсі наведеного в заяві про відвід, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість слідчого судді ОСОБА_4 щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи її необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено й інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи вказаною суддею та викликали необхідність її відводу.

Як і не встановлено інформацію, яка б указувала на те, що слідчий суддя ОСОБА_4 не є безсторонньою, адже особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок побоювання заявника що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями організаційного характеру, не є підставою його відводу.

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 ВС сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: