Номер провадження: 11-кп/813/1789/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13.07.2021, якою під час судового розгляду об`єднаних кримінальних проваджень №0002741 від 02.08.2019 та №0000130 від 18.01.2018 стосовно:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції від 13.07.2021 в процесі судового розгляду обвинувального акту в об`єднаних кримінальних провадженнях №0002741 від 02.08.2019 та №0000130 від 18.01.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України було продовжено строк застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12.09.2021.

Мотивуючи зазначене рішення, суд зазначив, що в зазначеному провадженні існують ризики того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність та уникнути від явки до суду, з огляду на характеристику особи обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, обвинувачення останнього у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості злочинів, тяжкість покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винним у їх вчиненні, відсутність судимостей, перебування на розгляді суду стосовно ОСОБА_6 декількох кримінальних проваджень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, зазначивши, що вона є незаконною у зв`язку із тим, що прокурором не було доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, натомість, в нього наявні міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, неповнолітня дитина 2006 р.н. на утриманні, про що він наголошував в своєму письмовому клопотанні про зміну запобіжного заходу.
Посилаючись на викладені обставини, обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Позиції інших учасників провадження.
В своєму письмовому клопотанні, яке за своєю суттю є запереченням на апеляційну скаргу обвинуваченого, представник ОСОБА_7 в інтересах потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначив, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ризики не відпали й не зменшились, оскільки обвинувачений в минулому вже порушував умови застосованого стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вчиняв домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_11 , яка фактично утримує його сина.
Посилаючись на зазначене, представник ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 в повному обсязі.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце апеляційного розгляду.
Від прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_12 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі сторони обвинувачення, в якому останній зауважив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали та не зменшились, тому, з урахуванням особи ОСОБА_6 , його віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, тяжкості скоєного, просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а рішення суду 1-ої інстанції без змін.
Враховуючи неявку сторін провадження в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, на підставі вимог ч. 4 ст. 422-1 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності учасників провадження та фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Київському райсуді м. Одеси знаходяться об`єднані кримінальні провадження №0002741 від 02.08.2019 та №0000130 від 18.01.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

Виходячи з положень п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.

Також, зважаючи на те, що приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дали можливість суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому (-им) запобіжного заходу.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом 1-ої інстанції під час судового провадження та за результатами перевірки в порядку ст.ст. 89, 94 КПК України доказів, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.

Статтею 422-1 КПК України визначений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Разом з тим, аналіз зазначеної норми закону свідчить про те, що апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки має право витребувати із суду 1-ої інстанції лише оскаржувану ухвалу та відповідне клопотання сторони обвинувачення, якщо таке подавалось (заявлялось).

Проте, зважаючи на обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, пов`язаних із погрозою вбивством із застосуванням ножа, незаконним обмеженням волі особи із застосуванням зброї та спричиненням фізичних страждань, а також грубим порушенням громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю та, в тому числі, застосуванням ножа, їх характеру, тяжкості та суспільної небезпечності, а також можливої міри покарання, яка може бути йому призначена у разі визнання винуватим (відповідно до санкції ч. 4 ст. 296 КК України позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років), колегія суддів вважає, що рішення суду 1-ої інстанції є законним та прийнятим з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування обвинуваченого від суду.

Додатковим підтвердженням існування зазначеного ризику слугує також характеристика особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який не одружений, офіційно не працевлаштований, тобто фактично міцних соціальних зв`язків не має.

Водночас, колегія суддів, погоджуючись із висновком суду, приймає до уваги надану представником потерпілих ОСОБА_7 інформацію щодо того, що обвинувачений ОСОБА_6 вже раніше порушував умови застосованого стосовно нього в іншому кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та на теперішній час стосовно останнього на стадії судового розгляду перебувають декілька кримінальних проваджень, тому в даному провадженні об`єктивно існує також ризик можливого вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є фактично неможливим, оскільки за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 проживає його матір ОСОБА_11 , стосовно якої, згідно її заяви, обвинувачений вчинив домашнє насильство, незаконно проник до її житла та заволодів майном.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також обставин та характеру інкримінованих обвинуваченому злочинів, судом 1-ої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а стосовно ОСОБА_6 на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати з огляду на зазначені апеляційним судом обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі , залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду 1-ої інстанції про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого залишенню без змін як законна, обґрунтована та вмотивована.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13.07.2021, якою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, під час судового розгляду кримінального провадження продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.09.2021 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4