Справа № 157/913/21 Провадження №11-сс/802/327/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Камінь - Каширського районного суду від 08 липня 2021 року (ЄРДР №0000220),
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Камінь - Каширського районного суду від 08 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури про накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення огляду місця події 05.07.2021 року, а саме: маркер чорного кольору «MARKER PERMANENT CL-568» з штрих-кодом 811, кулькову ручку синього кольору «BIC Round Stic M» з штрих-кодом 811, кулькову ручку білого та коричневого кольорів з штрих-кодом 271, блокнот круглої форм з обкладинкою коричневого кольору з надписом «ROUND LOVE LY BISCUITS», пластикову ємність кулеподібної форми з вмістом тягучої та липкої речовини жовтого кольору, блокнот прямокутної форми на 80 аркушів з обкладинкою «Student KEEP YOUR HEART Alive» з штрих-кодом 4 79 06058, гаманець круглої форми із зображенням вовка, ліхтарик переносний у корпусі червоного кольору з чорною смужкою, упаковку із надписом на картоні «my me» з прозорою пластиковою обгорткою, де наявні дві випуклості у формі викруток.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурор не довів необхідності арешту добровільно виданого ОСОБА_7 майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості втрати цього майна.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи. Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був задовольнити клопотання, оскільки не враховано те, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення та має значення для подальшого проведення слідчих дій в рамках даного кримінального провадження. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити клопотання про арешт майна.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
В п.1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч.3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що прокурор повинен довести, що майно, яке на його думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до частин 1 та 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду поданого прокурором клопотання, слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення.
З матеріалів клопотання вбачається, що сектором дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 06 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки.
05 липня 2021 року в період часу із 15 год. 40 хв. по 16 год. 15 хв. було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено маркер чорного кольору «MARKER PERMANENT CL-568» з штрих-кодом 811, кулькову ручку синього кольору «BIC Round Stic M» з штрих-кодом 811, кулькову ручку білого та коричневого кольорів з штрих-кодом 271, блокнот круглої форм з обкладинкою коричневого кольору з надписом «ROUND LOVE LY BISCUITS», пластикову ємність кулеподібної форми з вмістом тягучої та липкої речовини жовтого кольору, блокнот прямокутної форми на 80 аркушів з обкладинкою «Student KEEP YOUR HEART Alive» з штрих-кодом 4 79 06058, гаманець круглої форми із зображенням вовка, ліхтарик переносний у корпусі червоного кольору з чорною смужкою, упаковку із надписом на картоні «my me» з прозорою пластиковою обгорткою, де наявні дві випуклості у формі викруток.
Постановою дізнавача від 06 липня 2021 року вищезазначені речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000220 і передані на відповідальне зберігання до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області.
Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на вказане майно, прокурор вказував про те, що вилучені в ході огляду місця події речі, є предметом кримінального правопорушення та мають значення для подальшого проведення слідчих дій в рамках даного кримінального провадження, а саме, призначення судової товарознавчої експертизи для встановлення їх вартості на момент вчинення кримінального правопорушення.
Дійсно матеріали клопотання свідчать про те, що вищевказане майно хоча і має значення речового доказу для кримінального провадження, проте відсутні підстави вважати, що існують ризики його втрати або знищення.
А тому, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурор не довів необхідності арешту добровільно виданого ОСОБА_7 майна, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, щодо можливості втрати цього майна.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про відсутність законних підстав, передбачених кримінально процесуальним законом, для накладення арешту на майно, є вірним.
При цьому, усі доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі, а також наведені в ході апеляційного розгляду, не заслуговують на увагу суду, так як фактично були предметом розгляду в суді першої інстанції і їм була дана вірна юридична оцінка. На думку апеляційного суду доводи прокурора фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінально-процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Оскаржувана ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 98, 170, 376, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Камінь - Каширського районного суду від 08 липня 2021 року про відмову у накладенні арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000220 від 06.07.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді