ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2021 Справа №607/3699/21

Номер провадження 1-кп/607/1125/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0002059 від 06 жовтня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Зборівського району, Тернопільської області, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, пенсіонера, працюючого ТСЗОШТМР вахтером, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за участю учасників кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 05 жовтня 2020 року близько 19 год. 25 хв. керуючи технічно справним автомобілем «CHERY Amulet», р.н. НОМЕР_1 , без пасажирів та вантажу рухався вул. В.Стуса, зі сторони вул. Корольова у напрямку вул. 15 квітня м. Тернополя.
Під час руху водій ОСОБА_3 , в порушення вимог пунктів 1.5. ч. 1.10. (в частині визначення поняття «дорожні умови», «дорожня обстановка», 2.3. «б», (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі ПДР України), а також вимог, які наведенні у абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не ураховував дорожню умови і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Рухаючись в межах населеного пункту м. Тернополя та проїжджаючи неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_3 в порушенні вимог 12.3 ПДР України, а саме у разі виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину дороги з ліва на право відносно руху автомобіля «CHERY Amulet», р.н. НОМЕР_1 .
У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: краніо-спінальної травми - масивної поєднаної травми голови та шийного відділу хребта, що призвело до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщені КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» ТМР.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.5 ч. 1, 2.3 «б», та 12.3. ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, визнав повністю та суду показав, що повністю погоджується з обвинуваченням, викладеним в обвинувальному акті. Крім цього, зазначив, що 05 жовтня 2020 року, виїхав з роботи близько 19 год. 10 хв., керував технічно справним автомобілем «CHERY Amulet», р.н. НОМЕР_1 , вул. В.Стуса, зі сторони вул. Корольова у напрямку вул. 15 квітня м. Тернополя. Рухався зі швидкістю приблизно 30 км/год. та за пів метра від керованого ним автомобіля, перед капотом побачив тінь жінки, яка вийшла з його сторони руху. Він одразу загальмував, однак не вдалося уникнути зіткнення, внаслідок чого, допустив наїзд на пішохода, яким в подальшому виявилася ОСОБА_6 . Після цього, він зупинився, викликав швидку та поліцію. У вчиненому злочині обвинувачений щиро розкаюється та просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він є інвалідом ІІ групи та його пересування є утрудненим. На даний час він продовжує працювати, однак відсутність можливості керувати транспортним засобом призведе до необхідності звільнення з роботи, оскільки він не зможе доїжджати до робочого місця громадським транспортом через стан здоров`я. Просить також врахувати те, що за досить великий водійський стаж від жодного разу не притягувався до відповідальності, в тому числі за порушення ПДР України, на момент ДТП 05 жовтня 2020 року рухався із досить низькою швидкістю, а пішохід ОСОБА_6 була одягнута в темний одяг в темну пору доби та досить непередбачувано вийшла на проїзну частину.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що при вчиненні ДТП присутня не була, коли приїхала в лікарню повідомили, що вона жива, через добу померла. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 морального чи матеріального характеру не має. З приводу міри покарання, потерпіла вважає за необхідне покарати ОСОБА_3 без позбавлення волі, щодо додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами покладається на думку суду.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої.

Суд при вирішенні питання відповідальності обвинуваченого звертає увагу на роз`яснення, наведені у п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якими передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного, і вирішувати питання стосовно доцільності застосування до винного додаткового покарання.

А тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема його вік, те, що він раніше не судимий, інвалід 2 групи, за місцем проживання характеризується позитивно, думку потерпілої, яка просить суворо не карати обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки наявний транспортний засіб є єдиним засобом для пересування його до місця роботи та медичних закладів, з врахуванням встановленої інвалідності ОСОБА_3 та його віку. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, із врахуванням його характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судово - автотехнічних та транспортно-трасологічної експертиз.

Також, підлягає скасуванню арешт, накладений на автомобіль «CHERY Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2020 року та частково скасований, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:

- автомобіль марки «CHERY Amulet», р.н. НОМЕР_1 , який повернутий обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року залишити в розпорядженні ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, процесуальні витрати за проведення судово - автотехнічних експертиз №СЕ-19/120-21/1941-ІТ в розмірі 1307 грн. 60 коп. та №4/6-639/20 в розмірі 980 грн. 70 коп.; транспортно - трасологічної експертизи №4/6-638/20 в розмірі 1144 грн. 15 коп., на загальну суму 3432 грн. 45 коп. (три тисячі чотириста тридцять дві гривні 45 копійок).

Скасувати арешт, накладений на автомобіль «CHERY Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2020 року та частково скасований, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1