У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000063.

Учасники судового провадження:

прокурор
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною в період часу з 21.00 год. до 06.00 год. залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, з покладенням певних обов`язків строком до 09.09.2021 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді i постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 500 000 грн.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
На думку прокурора, слідчий суддя не в повній мірі врахував тих обставин, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, тобто будучи службовою особою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який передбачена відповідальність від 5 до 10 років позбавлення волі, існують ризики, передбачені п. п. 1 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

У провадженні Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000063, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, тобто будучи службовою особою, працівником правоохоронного органу та суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, разом з іншими особами створив протиправну схему систематичного вимагання та одержання неправомірної вигоди від фізичних осіб за безперешкодне митне оформлення в режимі «імпорт» транспортних засобів з іноземною реєстрацією. ОСОБА_6 здійснював діяльність, направлену на отримання неправомірної вигоди для себе, шляхом вимагання грошових коштів, та, у період з квітня 2021 року по липень 2021 року, отримав від фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 неправомірну вигоду на загальну суму 1 040 доларів США, за безперешкодне митне оформлення в режимі «імпорт» транспортних засобів з іноземною реєстрацією.
09.07.2021 р. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 10.07.2021 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
10.07.2021 р. слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового слідства та суду; впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя дійшов висновку, що докази, надані стороною обвинувачення, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, про доведення слідчим та прокурором існування ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, є службовою особою, у зв`язку з чим, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, за місцем роботи характеризується позитивно.
Врахувавши наведені обставини, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання, зокрема, дані заяви ОСОБА_8 , протоколів допиту ОСОБА_8 , освідування особи від 09.07.2021 р., огляду місця події від 09.07.2021 р. та інші матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру.

Разом з тим, вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, врахувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу не обґрунтовано слідчим належним чином, оскільки останнім не надано слідчому судді будь-яких даних чи доказів, які б свідчили про неналежну поведінку підозрюваного чи про можливість такої поведінки.

Доводи прокурора про наявність ризиків можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, з посиланням лише на тяжкість злочину та покарання, є безпідставними, оскільки прокурором не наведено доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_6 , який раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, буде ухилятись від органів досудового розслідування та суду або вчинить інше кримінальне правопорушення.
Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурором також не наведено фактів переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду або вчинення іншого кримінального правопорушення безпосередньо після повідомлення ОСОБА_6 про підозру 10.07.2021 р.
Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурором не наведено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3