ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/997/21 Справа № 932/2559/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000062, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_11 , по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР під №0000062, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 272 КК України про арешт майна, та накладено арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на 4 земельні ділянки.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що клопотання підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, а саме: вказані земельні ділянки є об`єктом кримінально протиправних дій, є речовим доказом, тобто відповідають ст. 98 КПК України, отже є підстави передбачені ч. 3 ст. 170 КПК України, для накладення арешту з метою збереження речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 зазначає, що про ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 отримав 09 червня 2021 року, просить ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на його земельну ділянку скасувати.
Вказує, що слідчим та прокурором при зверненні до суду з відповідним поданням щодо накладення арешту не були перевірені належним чином всі земельні ділянки та не встановлено, які саме з них не перебувають у приватній власності, а перебувають у комунальній власності територіальної громади, а тому арешт накладено необґрунтовано.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 зазначає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на його земельну ділянку
Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; відсутні правові підстави вважати земельну ділянку речовим доказом у кримінальному провадженні; відсутні правові підстави для арешту майна; не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та його адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.
Так, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0000062.
Водночас, згідно постанови від 21.04.2021 року, надісланої прокурором, кримінальне провадження № 0000062 від 08.11.2019 року закрито на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 Кпк України.
Водночас, адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, яка подана нею після винесення постанови про закриття кримінального провадження № 0000062 посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлена незаконно та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України).
Проте, зазначеною нормою врегульований порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.
Однак у вказаному кримінальному провадженні № 0000062 постановою слідчого було прийняте процесуальне рішення щодо його закриття, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.
Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, в тому числі про арешт майна.
Тобто, не підлягають оскарженню ухвали слідчого судді, визначені зазначеною частиною статті у кримінальному провадженні, в якому завершене досудове розслідування.
Натомість, з метою забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 30.06.2020 (справа №727/2878/19) постановлене рішення, яким надано особі, права якої передбачають необхідність здійснення судового контролю, вирішено дане питання та Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.
Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства.
З огляду на вказану позицію Верховного Суду, колегія суддів апеляційного суду не наділена повноваженнями щодо вирішення питання про розгляд апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді подану після закриття кримінального провадження слідчим та такими повноваженнями наділений слідчий суддя в порядку контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні.
Тому, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не може бути розглянута по суті щодо доводів викладених у апеляційній скарзі, а власнику майна слід звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.
Приписами ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення немає, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали.
Керуючись 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000062 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4