Справа № 333/352/21
Провадження № 1-кп/333/373/21
УХВАЛА

Іменем України
22 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0001368 від 16.04.2019 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта - середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 24.01.2000 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 142, ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 44 КК України до 3 років з відстрочкою виконання вироку 2 роки;

- 16.01.2003 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 05.07.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 03.11.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 06.07.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 31.01.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. З ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 16.07.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.06.2017 року з Оріхівської ВК №88 по відбуттю строку покарання;

14 січня 2021 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України;

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.
Прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні подане письмове клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у зв`язку з тим, існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В обґрунтування клопотання зазначено наступне.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, одних із яких віднесено до категорії тяжкого злочину (ч. 2 ст. 307 КК України), санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 січня 2021 року. На теперішній час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися. Зокрема наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: обвинувачений, усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення та призначеного покарання може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, оскільки йому відома адреса мешкання свідка ОСОБА_6 , вчинити інше кримінальне правопорушення.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, місця роботи, міцних соціальних зв`язків, бо не одружений та не має на утриманні дітей.
Вказане клопотання підтримано стороною обвинувачення у судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 при вирішення клопотання покладалися на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Вимоги клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_5 обґрунтовані тим, він неодноразово судим, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявні ризики, передбаченні п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів вищезазначеного кримінального провадження, відносно ОСОБА_5 слідчим суддею 28 листопада 2020 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, який ухвалою слідчого судді від 25 січня 2021 року продовжено до 25 лютого 2021 року.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого у розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років та ч. 1 ст. 309 КК України, яке є кримінальним проступком.
Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.
При цьому, суд вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_5 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися від суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутою до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.
Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність ризиків, а також беручи до уваги відсутність на даний час даних про те, що з моменту обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу змінились обставини, що враховувалися при обранні, а також відсутність будь - яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою на цей час, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно ОСОБА_5 буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Поряд із цим, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, та той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року становить 2 270 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 45 400 грн.
У разі внесення вказаної застави на обвинуваченого ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Керуючись ст.ст. 315, 331, 372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратори № 3 Запорізької області ОСОБА_3 задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 22 квітня 2021 року.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченій особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МУЮ арештний дім.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 24 лютого 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1