СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. №1-кс/759/5205/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2021 року

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві в рамках кримінального провадження № 0003352 від 21.07.2020 року, що полягає у неповерненні вилученого майна, -
в с т а н о в и в :
У провадження Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві в рамках кримінального провадження № 0003352 від 21.07.2020 року, щодо полягає неповернення тимчасового вилученого майна.
Скаргу мотивує тим, що 12.04.2021 року слідчим СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 у ході розслідування кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені в ЄРДР від 21.07.2020 року за № 0003352, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.04.2021 року, було проведено обшук у будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 .. Під час проведення обшуку, за вказаною адресою, серед іншого, слідчим було вилучено смартфон Apple Iphone 11, 128 GB, IMEI НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_4 , що підтверджується касовим чеком, копією кредитного договору № від 09.04.2021 року. Крім того, скаргу обґрунтовує тим, що вказане майно є тимчасово вилученим майном, оскільки прямий дозвіл на його вилучення ухвалою про обшук не надавався, на майно не накладено арешт у встановленому законом порядку, таким чином вилучене майно підлягає негайному поверненню його власнику.
Адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_7 подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутність, просила відмовити у задоволенні поданої скарги, посилаючись на те, що даний телефон визнаний речовим доказом на підставі постанови слідчого СВ Святошинського районного УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 12.04.2021 року. Копію постанови про визнання речового доказу та передачу на зберігання та інші докази надані через канцелярію суду.
Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003352 від 21.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді № 759/6807/21 від 05 квітня 2021 року клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про проведення обшуку - задоволено та надано дозвіл слідчим слідчої групи та прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003352 від 21.07.2020 року на проведення обшуку у будинку АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення речей, предметів і документів, знарядь кримінального правопорушення, майна, яке здобуте у результаті його вчинення.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
12.04.2021 року на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді проведено обшук у будинку АДРЕСА_1 , під час якого вилучено майно, а саме мобільний телефон Apple Iphone 11, 128 GB, IMEI НОМЕР_1 , білого кольору.
При дослідженні ухвали слідчого судді від 05.04.2020 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку та протоколу обшуку від 12.04.2021 року, вбачається, що судовим рішенням прямо вказано та надано дозвіл на відшукання та вилучення мобільних телефонів, який у скарзі адвокат просить суд зобов`язати сторону обвинувачення повернути.
Відтак, вказане вилучене майно відповідно до проколу обшуку, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.
Крім того згідно постанови слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 про визнання речового доказу та передачу на зберігання від 12.04.2021 року, мобільний телефон Apple Iphone 11, 128 GB, IMEI НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003352 від 21.07.2020 року.
За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності заявника обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав заявників та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.
На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог, а відтак вимоги скарги слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 39, 234-236, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві в рамках кримінального провадження № 0003352 від 21.07.2020 року, що полягає у неповерненні вилученого майна відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1