Справа № 308/5908/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження №308/5908/19 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 09.05.2019 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шишлівці, Ужгородського району, громадянина України, угорця, з середньою спеціальною освітою, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05.05.2019 року близько 16 годин 00 хвилин діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибувши за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 увійшов до приміщення кухні, де наніс один удар рукою затиснутою в кулак в область лівого ока та декілька ударів руками і ногами в область ноги та руки громадянки ОСОБА_5 .
Згідно з висновком судово-медичного експерта № 136 від 21.05.2019 р. на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: синця на шкірних покривах правої нижньої кінцівки. Згідно даних амбулаторної картки, заповненої на її ім`я, у неї виявлено: «Підшкірна гематома лівого ока. Забійна гематома правого передпліччя, правого плеча, підшкірна гематома правого стегна».
Вище вказані тілесні ушкодження, з врахуванням даних амбулаторної картки, могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути руки та обуті ноги сторонньої людини. По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження, згідно даних амбулаторної картки, вкладаються в час події, яка мала місце 05.05.2019 і не суперечать обставинам справи.
Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на час до 6 днів і по цій ознаці, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Вказана справа надійшла до суду з обвинувальним актом.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_3 кваліфіковано як умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України .
27.05.2021 року на адресу суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що з моменту вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_3 минуло більше двох років, а відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, а тому вважає, що наявні всі підстави щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України. Зазначив , що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 було вчинено 05.05.2019 року. Відповідно до санкції ч.1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року. Зазначив , що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин передбачених ч.1 ст. 49 КК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні, підтримав подане ним клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та просив закрити дане кримінальне провадження.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням. Вказав, що вину у вчиненому визнає.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання.
Суд, заслухавши клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , думку прокурора, потерпілої, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічне положення містить ч. 1 ст.285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із правових висновків викладених Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 року у справі № 730/67/16-к , де указано , що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Також в даній постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду зазначив, що за правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст.49 КК України) .
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

В даному кримінальному провадженні, наявне клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також обвинувачений в судовому засіданні надав згоду про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження. Судом роз`яснено обвинуваченому підстави звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження.

За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).
Санкцією ч.1 ст.125 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння підозрюваним кримінального правопорушення 05.05.2019 було передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст.12 та частину першу ст.49 КК України.
Із врахуванням викладених у новій редакції положень у ст.ст.12, 49 КК України, дане кримінальне правопорушенням є кримінальним проступком, та у разі вчинення такого, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.
Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років-у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності є лише закінчення відповідного строку давності, який сплинув до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Як вбачається із змісту клопотання та матеріалів кримінального провадження, закінчився дворічний строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, у разі вчинення кримінального проступку.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.
Благополучним визнається таке закінчення зазначених строків давності, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:
- не ухилялася від слідства або суду;
- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Згідно з ч. 2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Судом не встановлено по справі обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ст.280 КПК України.
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Згідно зі ст.286 КПК України питання, щодо звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності віднесено до компетенції суду, при умові, що підозрюваний дав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Аналогічна правова позиція викладена Колегією суддів Ксаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к.
Таким чином, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 було вчинено 05 травня 2019 року з цього часу минуло більше ніж два роки , перебіг строків давності не переривався і не зупинявся, тобто є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 КК України.
Таким чином на даний момент строк давності за вказане кримінальне правопорушення є таким, що минув, а тому у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваної від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з огляду на те, що злочин за яким він обвинувачується є кримінальним проступком , за вчинення якого передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, та з моменту скоєння злочину минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню, обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження - закрити.
Цивільний позов по справі відсутній.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.cт. 5, 12, 49, 204 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285 288, 369-371, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000534 від 09.05.2019 року стосовно ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності провадженням закрити.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає закон-ної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Дата оголошення повного тексту ухвали 05.07.2021 року о 09-20 год.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1