ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/903/21 Справа № 932/2534/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000046 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі та доповненні до неї захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повернути прокурору, або застосувати до ОСОБА_7 один із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: - нічний домашній арешт у вигляді заборони без дозволу слідчого покидати місце свого проживання з період з 22:00 до 04:00 години наступного дня, - особисте зобов`язання; - особиста порука в особі директора ТОВ ВКФ ПМК-1 ОСОБА_9 .
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення слідчого судді є незаконним, оскільки прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з порушенням строків, передбачених ч. 6 ст. 181 КПК України, оскільки 27.05.2021року прокурор звернувся із клопотанням до слідчого судді, при цьому строки звернення до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу сплинули 26.05.2021 року.

Також посилається на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор є необґрунтованими, при цьому прокурором не доведено і не було надано суду жодних доказів того, що підозрюваний порушив покладені на нього процесуальні обов`язки.

Прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, які би давали право обрати запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Посилається на те, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, має постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має на утриманні малолітню дитину, 2019 року народження та дружину, яка на даний період часу не працює у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, які потребують матеріального забезпечення.

Зазначає, що директор ТОВ ВКФ «ПМК-1» ОСОБА_9 написав заяву про бажання взяти ОСОБА_7 на особисту поруку директора ТОВ ВКФ «ПМК-1» ОСОБА_9 та ручається за належну його поведінку.

Також зазначає, що слідчий суддя порушив право ОСОБА_7 на працю, яке гарантоване ст. 43 Конституції України.

Разом з цим, посилається на те, що проведення обшуку домоволодіння та затримання ОСОБА_7 відбулося з істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також посилається на те, що підозра ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України є необґрунтованою та не підтверджується жодними доказами.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 01 липня 2021 року включно.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України, ризики, на які посилається прокурор, на даний час не зменшилися та продовжують об`єктивно існувати, суд дійшов до висновку про недоцільність застосування до підозрюваного інших альтернативних запобіжних заходів, оскільки раніше застосований запобіжний захід є адекватним та повністю мінімізує ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що дане кримінальне провадження є складним. Досудовим розслідуванням не встановлено коло всіх осіб, які причетні до даного кримінального правопорушення, не виявлено місцезнаходження викрадених коштів. Є також необхідним отримання висновків експертиз, зокрема, комплексної вибухо-технічної, судово цитологічної, судово імунологічної експертиз. Дані експертизи є довготривалими, тому слідство не може закінчити досудове розслідування у двомісячний строк. Необхідним є також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності, необґрунтованості та невмотивованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ ДРУП ГУНП Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 15 березня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України.
01 квітня 2021 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено йому про підозру.
02 квітня 2021 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

03 квітня 2021 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 31.05.2021 року .

27 травня 2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 до 01.07.2021 року.
Відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 15.03.2021 року; протоколом огляду місця події від 15.03.2021 року ; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 15.03.2021 року; довідкою щодо грошових коштів, які були завантажені та суму залишку коштів по АТМ А 0300104 від 15.03.2021 року; довідкою про завдані збитки внаслідок пошкодження майна від 15.03.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 ; протоколом обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; висновком експерта №СЕ-19/104-21/14465-ТР за результатами судової трасологічної експертизи, відповідно до якої слід, який виявлено неподалік вчинення кримінального правопорушення належить підозрюваному ОСОБА_7 .
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень є доведеною.
Твердження захисника, що обшук був проведений із порушенням кримінального процесуального закону не є слушними, так як питання щодо допустимості доказів відповідно до ч.1 ст.89 КПК України на цій стадії провадження не вирішуються, оскільки суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України суд першої інстанції - місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його підсудності цим Кодексом, а також апеляційний суд у випадку, передбаченому цим Кодексом. Враховуючи викладене, слідчий суддя не наділений повноваженнями суду та вирішує клопотання в межах його повноважень відповідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України.
Слідчим суддею правильно встановлено відповідно до ст. 177 КПК України наявність ризиків того, що підозрюваний може: - вчинити інше кримінальне правопорушення; - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на свідків, потерпілого, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, також на даний час не встановлено місцезнаходження основних доказів по справі, а саме грошових коштів, при цьому, відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, на час розгляду клопотання зазначені особи судом не допитувались.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності вказаних ризиків є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді, їх існування підтверджується наданими прокурором матеріалами клопотання.
Доводи захисника про порушення прокурором строку звернення до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу не заслуговують на увагу, оскільки частиною четвертою статті 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу. Отже, порушений прокурором строк звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу не є підставою для скасування ухвали слідчого судді в апеляційному порядку, та повернення клопотання прокурору клопотання.
Посилання захисника на судову практику не є слушним, оскільки вказані рішення судів не мають преюдиціального значення.
Порушення права ОСОБА_7 на працю не встановлено колегією суддів у зв`язку із продовженням дії запобіжного заходу відповідно до вимог КПК України з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Твердження апеляційної скарги щодо наявності на утримані дитини колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до копії свідоцтва про народження батьком дитини ОСОБА_14 є батько ОСОБА_15 ( а.п. 172).
Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо особистої поруки, оскільки відповідно ч. 2 ст. 180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на довіру. Однак вказаним обставинам не надано підтвердження.
Посилання в апеляційній скарзі, що підозрюваний до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, має постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, працевлаштований, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, працевлаштований, наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків , при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк запобіжного заходу підозрюваного в межах строків досудового розслідування, яке триває у зв`язку зі значною кількістю проведення слідчих і процесуальних дій.
Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4