Дата документу 14.04.2021
Справа № 334/6756/20
Провадження № 1-кп/334/515/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/334/515/21, внесене 11.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, у шлюбі не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,-

встановив:

07.06.2019 ОСОБА_3 визнаний винуватим Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та засуджений до покарання у виді громадських робіт строком 120 (ста двадцять) годин. 08.07.2019 вищезазначений вирок суду набрав законної сили та 11.07.2019 надійшов для виконання до Дніпровського районного відділу філіалу ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, про що було заведено особову справу № 05/2019. За неодноразовими викликами до Дніпровського районного відділу філіалу ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області засуджений ОСОБА_3 для ознайомлення з умовами та порядком відбування покарання не з`являвся. У ході виходу за адресою, вказаною у вироку суду, співробітниками органу пробації було встановлено, що засуджений за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, його місцеперебування не відоме. Оскільки місцезнаходження ОСОБА_3 було невідоме, 15.08.2019 органом пробації відповідно до вимог розділу X Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5, розпочаті першочергові заходи з виявлення засудженого. Протягом установленого терміну місце перебування засудженого не було встановлено, органом пробації скеровано подання та матеріали до органів поліції, а саме Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, для подальшого розшуку засудженого. 19.10.2019 у відношенні ОСОБА_3 заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук». 23.10.2019 місцезнаходження ОСОБА_3 було встановлено та оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» закрито, в той же день засудженого було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та він був зобов`язаний сумлінно ставитися до праці, працювати на встановленому об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до Дніпровського районного відділу філіалу ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, повідомляти сектор пробації про зміну місця проживання, з`являтися до сектору пробації у встановлені дні на реєстрацію та не виїжджати без дозволу інспекції за межі України, про що відібрано підписку, а також роз`яснено правові наслідки за ухилення від відбування покарання, передбачені ч. 2 ст. 389 КК України. Того ж дня ОСОБА_3 видано направлення до КУ «Запорізька станція швидкої медичної допомоги» ЗОР, згідно з яким останній повинен був не пізніше 25.10.2019 приступити до відпрацювання 120 годин громадських робіт. ОСОБА_3 з`явився до КУ «Запорізька станція швидкої медичної допомоги» ЗОР, де відносно нього було складено наказ та направлено для проходження інструктажу по техніці безпеки. Проте, для проходження інструктажу засуджений не з`явився, у зв`язку з цим, графік відбування покарання не було складено, до відбування покарання згідно направлення не приступив. 07.11.2019 ОСОБА_3 органом пробації винесене застереження у вигляді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності у разі ухилення від відбування покарання. 11.11.2019 ОСОБА_3 пройшов інструктаж з техніки безпеки та на нього було складено графік відбування покарання на листопад 2019 року, згідно з яким ОСОБА_3 повинен був відпрацьовувати 3 години на день на прибиранні закріпленої території від сміття. Відповідно до табелю виходу на роботу засуджений відпрацював 45 годин запланованих за графіком за листопад 2019 року. В подальшому ОСОБА_3 почав порушувати порядок відбування покарання, а саме, 04.12.2019 та 05.12.2019 не з`явився на дільницю згідно з графіком, інспектором відділу пробації здійснено виклик до органу пробації на 10.12.2019 однак і за вказаним викликом ОСОБА_3 не з`явився. 10.12.2019 інспектором відділу пробації здійснено контрольну перевірку за місцем відбування покарання засудженим, проте ОСОБА_3 на дільниці був відсутній. Згідно з повідомленням КУ «ЗСЕШМД» ЗОР засуджений 09.12.2019, 10.12.2019 та 11.12.2019 на дільницю для відбування покарання не прибув.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт вважаються, систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання та невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.
Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , діючи умисно, порушив порядок та умови відбування покарання відповідно до ч. 1 ст. 37 КВК України, а саме не приступив своєчасно до відбування покарання, згідно з направленням; не з`явився за викликом до органу пробації, не вийшов більше двох разів протягом місяця на дільницю відпрацювання громадських робіт без поважних причин, а саме - 4, 5, 9, 10 та 11 грудня 2019 року, тобто безпричинно протягом тривалого періоду часу на роботу до КУ «Запорізька станція швидкої медичної допомоги» ЗОР не вийшов, про причину своєї неявки не попередив та довідок, які засвідчували поважну причину невиконання не надав, тим самим ухилився від призначеного судом покарання у виді громадських робіт.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КK України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 дав такі показання. Він був засуджений судом до громадських робіт. Мав неявки у визначений час для відбування покарання, на які не міг надати підтвердні документи. Неявки були через те, що він працював неофіційно і не міг відпроситись з роботи. Графік відпрацювання вів на телефоні. Відпрацьовував по 4 години щодня. Його виходи на громадські роботи фіксував бригадир. В грудні 2019 року у нього стався розлад у сім`ї. В квітні 2020 року до нього було застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Перебував під вартою 7 місяців. Після чого, до 23.01.2021 перебував під цілодобовим домашнім арештом. Останнім часом громадські роботи відпрацьовував на кладовищі. У вчиненому розкаюється.

Крім показань обвинуваченого, його вина у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується наступними доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_6 , відповідно до яких вона обіймає посаду старшого інспектора Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області. Обвинувачений відбуває покарання у відділі пробації за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, який надійшов на виконання 11.07.2019. 23.10.2019 обвинувачений став на облік. Не заперечував проти відбування покарання в Запорізькій станції ШМД. Мав приступити до громадських робіт не пізніше 25.10.2019, але вчасно не з`явився на громадські роботи. Причини неявки не повідомив. Обвинувачений був викликаний до відділу пробації. Після чого, він з`явився на підприємство та став відпрацьовувати громадські роботи. Мав кілька порушень, за які до нього застосовані письмові попередження. 12.12.2019 матеріали були направлені до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для відкриття кримінального провадження за умисне невиконання громадських робіт. Обвинувачений перебував під вартою та домашнім арештом. В подальшому направлявся для відбування покарання до Концерну «МТМ». Мав порушення. В теперішній час відбування покарання в Концерні «МТМ» не можливе через карантин, через що обвинувачений був направлений на громадські роботи до СКП. Пройшов інструктаж з техніки безпеки, але на роботу не вийшов.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_6 та наступними дослідженими судом документами: копією вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2019 у кримінальному провадженні № 1-кп/335/561/2019 (справа № 335/4208/19), поданням інспектора Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_7 від 12.12.2019 № 22/9/4621, довідкою про допущені порушення та вжиті заходи впливу, довідкою про відбутий строк покарання, обліковою карткою № 05-2019, постановою про заведення оперативно-розшукової справи категорії «Розшук» від 19.10.2019, постановою про припинення оперативно-розшукової справи категорії «Розшук» від 23.10.2019, підпискою ОСОБА_3 від 23.10.2019, направленням, повідомленнями КУ «Запорізької станції екстреної медичної допомоги» ЗОР від 29.10.2019, 09.12.2019, 11.12.2019, 02.01.2020, довідками-бесідами в телефонному режимі, попередженням про притягнення до кримінальної відповідальності від 07.11.2019, повідомленням КНП «Міська лікарня №3» ЗМР, рапортом ОСОБА_7 від 13.11.2019, актом перевірки виконання судового рішення щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 10.12.2019, наказом КУ «Запорізької станції екстреної (швидкої) медичної допомоги» ЗОР від 25.10.2019 № 156/01-06, графіками відбування покарання засудженим ОСОБА_3 у листопаді та грудні 2019 року, табелями виходу на роботу ОСОБА_3 в листопаді та грудні 2019 року, листами КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР та КНП «Міська лікарня №9» ЗМР від 27.01.2020

Відповідно до довідки про відбутий строк покарання громадських робіт Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області від 12.04.2021 № 22/9-531 станом на 12.04.2021 обвинувачений ОСОБА_3 відбув покарання у виді громадських робіт, призначене вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2019.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Допитавши обвинуваченого та свідка, дослідивши документи, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт доведена «поза розумним сумнівом».

При призначенні покарання, відповідно до ст. 65 - 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, а також обставини, що впливають на покарання.

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також утримання ним малолітньої дитини. При цьому обставини, які обтяжують йому покарання, судом не встановлені.
Враховуючи у сукупності тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, ступінь його вини, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.
При цьому суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_3 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, про що обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили в судових дебатах.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Дійсно, суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 його щире каяття та утримання ним малолітньої дитини. Але, вказані обставини істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення через те, що обвинувачений тривалий час більше року не відбував покарання, призначене вироком суду. При цьому, суд враховує, що обвинувачений перебував у розшуку, що свідчить про його неналежну поведінку під час відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: