Справа № 136/1018/20
провадження №1-кп/136/55/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 08.06.2020, по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рожична, Оратівського району, Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, офіційно непрацюючого, має на утриманні неповнолітню дитину, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263, КК України,

за участі сторін кримінального провадження

зі сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

зі сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

07.06.2020 близько 04 год. 30 хв., ОСОБА_3 , точного часу органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння на узбіччі дороги, біля домогосподарства АДРЕСА_1 , де в цей час також перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , після виникнення словесної суперечки із ОСОБА_5 , безпричинно, з хуліганських спонукань, бажаючи продемонструвати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, зверхність та самоутвердитись, направив у бік останньої револьвер, який являється ручною короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю системи «Наган», калібру 7,62 мм. придатний для стрільби із двох камер барабану, при цьому неодноразово натискаючи в її присутності на курок барабану.
Крім того, вчиняючи вказані дії ОСОБА_3 у лівій руці тримав та демонстрував оточуючим 2 (два) предмети, які є мисливськими патронами 16 калібру, при цьому словесно погрожував ОСОБА_5 вбивством, тим самим підтверджуючи готовність до вчинення насильницьких дій, до того часу коли його дії не були припинені ОСОБА_7 .
З урахуванням вказаної обстановки та активних дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_5 реально сприйняла здійснення цієї погрози та реально побоювалась за своє життя.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особлив зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.
Крім того, у квітні 2020 року, ОСОБА_3 , точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у лісі поблизу с. Хороша Липовецького району Вінницької області помітив короткоствольну нарізну вогнепальну зброю - револьвер системи «Наган» калібру 7,62 мм., № НОМЕР_1 , 1904 року виготовлення, якого в подальшому забрав із собою і тим самим незаконно придбав, після чого приніс його додому, де незаконно зберігав його у строк до 07.06.2020 у власному домогосподарстві, у якому він проживає та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся, суд запевнив, що у подальшому не буде допускати таких ганебних вчинків, готовий понести покарання.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.
Таким чином, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень є доведеною, його дії кваліфіковано вірно, а саме:

- по епізоду вчинення хуліганських дій від 07.06.2020 за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського поряду з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особлив зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї;
- по епізоду зберігання вогнепальної зброї у квітні 2020 року, за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також інші обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх.

Так, відповідно до положень ст.12 КК України, кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 є тяжким злочинами.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше двічі судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, проживає із сім`єю в окремому будинку на одному подвір`ї із батьками співмешканки, офіційно не працює, живе за рахунок підробітків, заготовляючи дрова та по будівництві, неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, має агресивні риси характеру.
Згідно пояснень ОСОБА_3 , його співмешканки, знайомих та інших родичів, обвинувачений по характеру емоційний але врівноважений, не конфліктний але запальний, не вміє контролювати свої емоції в стані алкогольного сп`яніння. Із пояснень співмешканки раніше зловживав спиртними напоями, через що виникали сварки і конфлікти. На даний час спиртного не вживає взагалі. На обліку в лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває.
Згідно довідки характеристики виконавчого комітету Скитківської сільської ради, обвинувачений проживає разом з співмешканкою та донькою 2006 р.н., за цією ж адресою але в іншому будинку проживають батьки співмешканки та її сестра з дітьми. Стосунки в сім`ї складні, постійно виникають сварки, вчиняє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , з односельцями стосунки рівні, скарг та нарікань на його поведінку до виконавчого комітету Скитківської сільської ради не надходило. Згідно відповіді з Липовецького ВП, гр. ОСОБА_3 перебуває на превентивному обліку в відділенні поліції як кривдник, що вчиняє домашнє насильство психологічного характеру.
З відомостей Липовецького КЗ ЦСССДМ, родина обвинуваченого перебуває на обліку в даному закладі, як така що опинилася в складних життєвих обставинах, за підстави вчинення насильства в сім`ї. Обвинувачений родом з Оратівського району, там на даний час проживають його близькі родичі, проте він з ними ніяких стосунків не підтримує, не спілкується. Спілкується з сусідами та односельцями, які його поважають. Має доньку віком 14 років, яка любить та поважає свого батька.
Суд також враховує досудову доповідь підготовлену органом пробації, в якій відображено інформацією, що характеризує обвинуваченого та висновки щодо можливої міри покарання, вказуючи, що покарання не пов`язане із позбавленням волі можливе лише за умови суворого нагляду та контролю за його поведінкою зі сторони уповноважених органів, враховуючи особисті характеристики ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частин статей, за якими кваліфіковано його діяння.

Остаточне покарання обвинуваченому суд вважає слід призначити, застосувавши ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.

Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що з моменту вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_3 суттєво змінив свої погляди, що свідчить про його позитивну соціальну спрямованість і наявність бажання щодо виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства. За таких обставин іспитовий строк буде більш сприятливим чинником щодо подальшої соціалізації обвинуваченого та стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні заходи його забезпечення не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67, 98, 103 КК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1961,40 грн. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривня 40 коп.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази : револьвер системи "Наган" калібру 7,62мм., № НОМЕР_1 , 1904 року виготовлення -знищити.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1