Справа №463/1848/21
Провадження №1-кс/463/1292/21
У Х В А Л А
про скасування постанови
про закриття кримінального провадження

12 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся 16 лютого 2021 року (час подачі скарги у відділення поштового зв`язку) до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 16 лютого 2021 року на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 29 січня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000455 від 12 жовтня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 396 КК України. Просить скасувати оскаржувану постанову, визнати бездіяльність слідчого та зобов`язати останнього провести ряд слідчо-розшукових дій.

Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000455 від 12 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 396 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 29 січня 2021 року дане кримінальне провадження закрито. З постановою не погоджується, оскільки вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки на його думку слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дій, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування на його думку є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення.
Розгляд скарги неодноразово відкладався, а саме 23 лютого 2021 року та 4 березня 2021 року у зв`язку з непредставленням слідчим матеріалів кримінального провадження.

В судове засідання 12 березня 2021 скаржник не з`явився, подав клопотання відповідно до якого скаргу підтримує в повному обсязі, додатково вказав, що постанова, яка стала підставою для винесення оскаржуваної постанови, про закриття кримінального провадження №0000391 від 1 вересня 2020 року скасована ухвалою слідчого судді 5 березня 2021 року. Просив вимоги скарги задовольнити та судовий розгляд провести у його відсутності.

Слідчий або інший представник органу досудового розслідування в судові засідання жодного разу не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце проведення такого, про причини неявки не повідомили. 12 березня 2021 року з органу досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження № 0000455 від 12 жовтня 2020 року.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000455 від 12 жовтня 2020 року, приходжу до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
У відповідності до п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, якщо існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові здійснювало досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000455 від 12 жовтня 2020 року.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 29 січня 2021 року вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з існування нескасованої постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 30 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000391 від 1 вересня 2020 року щодо того самого діяння, що розслідувалось з дотриманням вимог щодо підслідності.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 5 березня 2021 року в справі №463/10903/20 постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 30 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000391 від 1 вересня 2020 року було скасовано.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду наведеного, враховуючи, що скасовано постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 30 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000391 від 1 вересня 2020 року, беручи до уваги підстави для винесення оскаржуваної постанови, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 29 січня 2021 року підлягає скасуванню.
Щодо вимог скарги про визнання бездіяльності слідчого, то така до задоволення не підлягає, оскільки за наслідками розгляду скарги слідчий суддя вправі прийняти рішення визначене статтею 307 КПК України, в переліку яких відсутнє визнання бездіяльності слідчого.

Також не підлягає до задоволення вимоги скарги про зобов`язання слідчого провести ряд слідчо-розшукових дій, оскільки скаржник не надав доказів звернення до органу досудового розслідування з відповідним клопотання та що йому в задоволенні такого було відмовлено. Матеріали кримінального провадження відповідних клопотань скаржника також не містять.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 29 січня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000455 від 12 жовтня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 396 КК України скасувати.

В задоволені решти вимог відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1