Справа №463/4864/18
Провадження №1-кп/463/78/21
УХВАЛА
судового засідання

05 липня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові об`єднане кримінальне провадження № 0001681 від 26 червня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, № 0002221 від 31 серпня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В ході судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, може впливати на потерпілого та свідків, переховуватись від суду, іншим чином, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки правопорушення у вчиненні якого обвинувачується вчинив під час відбуття покарання з випробувальним терміном. А тому менш суворі запобіжні заходи на думку прокурора є недостатніми для забезпечення обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду клопотання відповідно до якого вважає, що відсутні ризики, визначені в ст. 177 КПК України для продовження найсуворішого запобіжного заходу, а тому просив змінити обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що вважає за можливе вирішити питання продовження запобіжного заходу у відсутності його захисника. Вказав, що підтримує клопотання захисника, просив таке задовольнити, а в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання захисника, просила змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт, або визначити розмір застави.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою, який продовжено ухвалою суду від 14 травня 2021 року та строк якого закінчується 13 липня 2021 року.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину з застосуванням насильства, що було небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, оскільки обвинувальний акт надійшов на розгляд суду, може вчиняти тиск на свідків, так як останні ще не давали покази в судовому засіданні, враховуючи покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, існують підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, вчинити тиск на свідків, та вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення щодо якого здійснюється судовий розгляд під час відбування покарання з випробуванням, ніде офіційно не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебував, доказів протилежного сторона захисту не представила, від так наявні всі підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом на даному етапі судового розгляду не встановлено.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків суду.

На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 2 (двох) місяців, тобто до 4 вересня 2021 року включно.
При цьому у відповідності до вимог ст. 183 КПК України, враховуючи строк перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, беручи до уваги, що потерпілий залишив територію України, що стверджується інформацією головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15 червня 2021 року, суд вважає за можливе визначити обвинуваченим заставу, достатню для забезпечення виконання останніми, обов`язків передбачених КПК України.

Із урахуванням обставин у справі та особи обвинуваченого, майнового стану, сума застави відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України слід визначити у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок на обвинуваченого слід покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема прибувати до суду за кожним викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 375 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою на 2 (два) місяці.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1. прибувати до суду за кожним викликом;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суду;

3. повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4. утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6. носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали становить 2 (два) місяці, тобто до 4 вересня 2021року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1