Провадження №1-кс/127/7009/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 04 червня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000031 від 11.02.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, посилаючись на те, що у провадженні старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження №0000031 від 11.02.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Згідно зі ст. 55 КПК України він є потерпілим у даному кримінальному провадженні, але слідчий тривалий час не виконував вимоги КПК України та не ознайомив його з процесуальними правами та обов`язками потерпілого. Тому, 02 червня 2021 року ним було подано клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000031 від 11.02.2019.

Однак, згідно з постановою старшого слідчого ОСОБА_4 від 04 червня 2021 року у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні відмовлено. Вважає, що оскаржувана постанова, в порушення вимог ст. 110 КПК України, є невмотивованою, не містить жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди. Вчиненим кримінальним правопорушенням йому завдано моральну та матеріальну шкоду, яку він оцінює в 500 000 гривень. Просив суд рахувати термін для оскарження постанови з моменту одержання ним її копії, тобто з 11 червня 2021 року; визнати протиправну бездіяльність старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 щодо неознайомлення його з правами та обов`язками потерпілого після подачі клопотання про залучення його у якості потерпілого; скасувати постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 04 червня 2021 року про відмову у задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000031 від 11.02.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, уточнив вимоги скарги та просив постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 04 червня 2021 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000031 від 11.02.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,- скасувати.

Старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000031 від 11.02.2019, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Судовим розглядом встановлено, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000031 від 11.02.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, яке було розпочате за заявою ОСОБА_3 та на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2019 року.

02 червня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 з додатковим клопотанням про залучення його до вищезазначеного кримінального провадження в якості потерпілого.

Згідно з постановою старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 04 червня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000031 від 11.02.2019 відмовлено. В оскаржуваній постанові старший слідчий ОСОБА_4 зазначив, що підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим на даний час немає та зазначена ним шкода в сумі 500 000 гривень не обгрунтована і не підтверджується жодними доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

Основний закон України забезпечує кожному право на захист своїх прав та свобод у судовому порядку. Охорона гарантованих Конституцією прав та інтересів є одним із провідних завдань кримінального провадження. Інститут відшкодування шкоди у кримінальному провадженні є необхідним для справедливого судового розгляду та відновлення порушених прав.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Обов"язок розгляду клопотань як загальна умова досудового розслідування є гарантією захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, оскільки надає їм можливість активно впливати на хід досудового розслідування, а також є однією з гарантій всебічного, повного й об"єктивного дослідження обставин кримінального провадження, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Кримінальний процесуальний закон (статті 55-59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначив ОСОБА_3 , кримінальним правопорушенням йому була завдана моральна та матеріальна шкода, яку він оцінює в 500 000 гривень.

Вважаю, що очевидність та достатність підстав (ч. 5 ст. 55 КПК України) є оціночним судженням, і вони з`ясовуються через слідчі дії. Значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань. Закон покладає на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом"якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України). Кримінальний процесуальний Кодекс України не вимагає від заявника надання органу досудового розслідування доказів моральної або іншої шкоди для надання йому статусу потерпілого у кримінальному провадженні.

Відповідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, приймаючи процесуальне рішення, слідчий, прокурор складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, старший слідчий ОСОБА_4 , в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, не аргументує прийняте рішення, не спростовує обставини, на які вказує ОСОБА_3 .

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає що скаргу ОСОБА_3 слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 40, 55, 220, 303, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 04 червня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000031 від 11.02.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,- скасувати.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: