У Х В А Л А

"01" липня 2021 р. Справа153/943/21

Провадження1-кс/153/199/21-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
учасник процесу: захисник ОСОБА_3 , заступник начальника ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області начальник слідчого відділення ОСОБА_4
розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження від 28 травня 2021 року по кримінальному провадженню внесеного в ЄРДР за №0000010 від 28.04.2021,
В С Т А Н О В И В :
Скаржник звернулася до слідчого судді із даною скаргою. Вказала, що в провадженні слідчого СВ відділення поліції №1 Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , знаходилось кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000010 від 28.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.194 КК України (умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах). 09.06.2021 у поштовій скриньці за адресою свого проживання, вона отримала лист від відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області. У конверті знаходився супровідний лист від 28.05.2021 №2787/227/2021, яким її повідомлено, про те, що кримінальне провадження за її заявою за ознаками правопорушення передбаченого ч.1 ст.194 КК України закрито. Разом з супровідним листом, як додаток, їй було направлено постанову про закриття кримінального провадження від 28.05.2021. Ознайомившись зі змістом вказаної постанови їй стало зрозуміло, що кримінальне провадження внесене за її заявою до ЄРДР за №0000010 від 28.04.2021 закрито в зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.194 КК України. Тобто, саме цього дня їй стало відомо про наявність оскаржуваної постанови та вона ознайомилась з її змістом. З оскаржуваним рішенням слідчого вона не погоджується. Правоохоронці намагаються всіляко перешкоджати їй у встановленні істини по справі, які своїми діями та бездіяльністю намагаються прикрити злочинця, спотворити обставини справи, тощо. 05.04.2021 вона подала до відділення поліції №1 Могилів - Подільского ВРП ГУНП Вінницької області заяву про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення. 13.04.2021 у приміщенні відділення поліції №1 Могилів-Подільского ВРП ГУНП у Вінницької області, вона отримала лист від 09.04.2021 за підписом т.в.о. начальника О. Тимчука про те, що її заява про знищення будинку зареєстрована в ЄО ВП №1 за №870. З таким висновком працівників поліції, в тім числі й безпосередньо керівника органу досудового розслідування вона не погодилась, вважала їх дії не законними та протиправними, передчасними, і у зв`язку з цим звернулась з скаргою до Могилів-Подільської окружної прокуратури. За результатами розгляду цієї скарги, Могилів-Подільська окружна прокуратура внесла відомості в ЄРДР за №0000010 від 28.04.2021. Слідче відділення приступило до досудового розслідування, яке вона вважає провело поверхово та не об`єктивно, так як не провівши майже зовсім ніяких слідчих дій (крім її допиту та допиту ОСОБА_7 ) кримінальне провадження було закрито. Ознайомившись з оскаржуваною постановою їй стало відомо, які саме слідчі та розшукові дії було проведено слідчим, які обставини справи, він встановив та чому прийшов до оскаржуваного висновку. Постанова винесена передчасно на не повно з`ясованих обставинах справи, досудове розслідування проведено поверхово, не всебічно та не об`єктивно. Відповідно до ст.55 КПК України, вона являється потерпілою по кримінальному провадженні, так як потерпілим може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Відповідно до ст.56 КПК України, вона, як заявник та потерпілий по кримінальному провадженню, користуючись правами передбаченими чинним законодавством, зверталась з усним клопотанням під час свого допиту до слідчого і керівника слідчого відділу про проведення певних слідчих дій в межах кримінального провадження. Крім того, слідчий не виконав жодних слідчих дій які слідчому необхідно було виконати (це далеко не повний перелік слідчих дій які стануть необхідними, а саме: визнати її потерпілим по кримінальному провадженню; визнати її цивільним позивачем по справі; витребувати відомості з КП «Ямпільського РБТІ» щодо житлового будинку АДРЕСА_1 ; призначити по справі судово-будівельну експертизу та встановити вартість знищеного житлового будинку; провести огляд місця події на місці знищеного житлового будинку, здійснити при цьому фото, відео фіксацію; встановити та допитати осіб, які допомагали валити житловий будинок; встановити та допитати свідків та очевидців вищевказаної події; витребувати в приватного нотаріуса ОСОБА_8 копію довіреності, якою вона уповноважила останнього. Будучи у відділенні поліції, вона клопотала та просила в установлені чинним законодавствам строки повідомити її про результати розгляду вказаного клопотання. Однак до цього дня ніяких усних чи письмових відповідей їй не надходило. Слідчий майже не провівши зовсім ніяких слідчих (розшукових) дій, закрив кримінальне провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення. Слідчий закриваючи вказане кримінальне провадження, допустився неповноти проведення досудового розслідування за вищевказаних підстав. Слідчий не забезпечив ефективне розслідування у кримінальному провадженні. Проведене ним досудове розслідування не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Тобто, слідчий не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, а також усіх необхідних процесуальних дій, зокрема не встановлено та не допитано очевидців, не витребувано документи та не проведена товарознавча експертиза, слідчий не дав належної оцінки показанням ОСОБА_7 , не провів слідчого експерименту, не провів перехресного допиту за участі потерпілого та свідків, не вжив достатніх заходів для проведення інших необхідних слідчих дій які стануть необхідними в ході проведення досудового розслідування, та не проведено ряд похідних процесуальних дій, що привело до передчасного закриття кримінального провадження.

У судове засідання скаржник ОСОБА_5 не з`явилася, її захисник ОСОБА_3 , який діє на підставі Ордеру серії ВН №168973 від 23.06.2021 скаргу підтримав та просив її задовольнити. Вказав, що під час досудового розслідування слідчим не було допитано свідків, тобто осіб які брали участі у демонтажі будинку, не проведено судову будівельну експертизу, не визначено вартість пошкодженого майна. Зазначив, що у довіреності, якою його довірителька уповноважила ОСОБА_7 на продаж будинку вказана неправильна назва вулиці на якій розташований будинок. У ОСОБА_7 був умисел на демонтаж будинку, його ніхто не уповноважував на це. В діях ОСОБА_7 вбачається склад злочину. Просив скаргу задовольнити.
Заступник начальника ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області начальник слідчого відділення ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити. Вказав, що скарга є необґрунтованою. Під час проведення досудового розслідування слідчим було вчинено всі необхідні процесуальні та слідчі дії. Була витребувана інформація з БТІ, було визначено вартість будинку. ОСОБА_5 була допитана у якості потерпілої. Необхідності у призначенні судової будівельної експертизи не було. У ОСОБА_7 не було умислу на пошкодження майна, тобто демонтаж будинку. Таким чином, було виконано всі дії, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
Заслухавши пояснення захисника та заступника начальника ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області начальника слідчого відділення ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000010 від 28.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, суд приходить до наступного висновку:
Відповідно до ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Згідно з ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
В ч.1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Постановою слідчого СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 28.05.2021 кримінальне провадження №0000010 від 28.04.2021 за ч.1 ст.194 КК України було закрите у зв`язку із відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.
У ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно п.111 рішення Європейського суду з прав людини від 22 лютого 2005 року у справі «Новоселецький проти України» суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх «конкретного та ефективного» сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг.
Відповідно до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покаранні. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Суд вважає, що слідчий не забезпечив ефективне розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 28.04.2021. Проведене ним досудове розслідування не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Тобто, слідчий не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, а також усіх необхідних процесуальних дій, зокрема не встановлено та не допитано очевидців події (зокрема осіб, які брали участі у демонтажі спірного будинку), не витребувано документи та не проведена товарознавча експертиза, слідчий не призначив судову будівельну експертизу, не було проведено огляду місця події, не витребувано у нотаріуса оригінал довіреності від 18.02.2021, не з`ясовано точної назви вулиці, на якій розташований будинок, яким ОСОБА_9 надала розпоряджатися ОСОБА_10 , і чи є вона власником будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , про який зазначено у Довіреності від 18.02.2021, не проведено ряд похідних процесуальних дій, що привело до передчасного закриття кримінального провадження.
Варто зазначити, що у Довіреності від 18.02.2021 неправильно зазначена адреса спірного будинку, замість АДРЕСА_1 , вказано АДРЕСА_1 . Тобто, довіреність видана на зовсім інший будинок.
Тому слідчий, на думку суду, не вжив всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст.94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст.2 КПК України.
Постанова про закриття кримінального провадження слідчим не вмотивована, не містить зміст встановлених фактичних обставин та проведених процесуальних дій та в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття. Оскільки слідчим не встановлено та не допитано очевидців події (зокрема осіб, які брали участі у демонтажі спірного будинку), не витребувано документи та не проведена товарознавча експертиза, слідчий не призначив судову будівельну експертизу, не було проведено огляду місця події, не витребувано у нотаріуса оригінал довіреності від 18.02.2021, не проведено ряд похідних процесуальних дій.
Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Враховуючи те, що заступник начальника відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області начальник слідчого відділення ОСОБА_4 не спростував обставини викладені в скарзі, тому суд приходить до висновку, що викладені у скарзі обставини, на які посилається скаржник, є доведеними у судовому засіданні. Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час постанова слідчого СВ відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 28.05.2021 про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та передчасною, а тому скаргу ОСОБА_5 слід задовольнити, скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 28 травня 2021 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307, 369, 370, 371, 372 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження від 28 травня 2021 року по кримінальному провадженню внесеного в ЄРДР за №0000010 від 28.04.2021 задовольнити.
Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 28 травня 2021 року винесену слідчим СВ відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000010 від 28.04.2021 за ч.1 ст.194 КК України.
Копію ухвали направити до відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області для проведення досудового розслідування.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1