УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2021 Справа №607/9025/21 Провадження № 1-кс/607/2921/2021 м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, учасника бойових дій, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24.05.2021 слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000562 від 29.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області спільно з слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000562 від 29.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за фактом придбання, зберігання та збуту ОСОБА_4 особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено концентрату з макової соломи.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.
21.05.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово слідчий у клопотанні доводить обґрунтованістю його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна та наявністю передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. Наявність вказаних ризиків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також дані, які характеризують особу підозрюваного, на думку слідчого, є підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання категорично заперечував, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово. Захисник вказував на необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , зі змісту якої вбачається, що у провину ОСОБА_4 органом досудового розслідування ставиться один епізод злочинного діяння, який мав місце ще у травні 2020 року. Крім того, захисник стверджував про недоведеність наведених слідчим та прокурором ризиків, передбачених ст..177 КПК України. Просив врахувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 протягом досудового розслідування, позитивну характеристику ОСОБА_4 , який є учасником бойових дій, а також наявність на його утриманні матері похилого віку, яка потребує стороннього догляду.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказуючи на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених у клопотанні слідчого ризиків, а також те, що такий запобіжний захід позбавить його можливості працевлаштуватися, утримувати та здійснювати належний догляд за 84-річною матір`ю.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Згідно зі ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.176 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно дост.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч.1 ст.178 КПК України).
Слідчий суддя встановив, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області спільно з слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000562 від 29.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
21.05.2021 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченоого ч.2 ст.307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.
Надані докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, якими є: витяг з ЄРДР №0000562 від 29.04.2021; протокол про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 18.05.2020; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контроль особи від 16.06.2020, в якому зафіксовано факт збуту 18.05.2020 ОСОБА_4 , особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено концентрату з макової соломи; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 18.05.2020; висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №2/1-601/20 від 12.08.2020, інші долучені до клопотання матеріали.
При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Розглядаючи питання наявності ризиків, на які слідчий посилався у клопотанні та зазначав прокурор в судовому засіданні, слідчий суддя зазначає таке.
В обґрунтування клопотання та застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні зазначили про існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим до нього необхідно застосувати такий запобіжний захід як домашній арешт цілодобово.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема, доказами на обґрунтування ризику можуть бути у тому числі фактичні дані про знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас, враховуючи відсутність у клопотанні наведення конкретних фактів, які б вказували на те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив чи ймовірно вчинить дії на знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або ж незаконний вплив на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя не погоджується із доводами сторони обвинувачення щодо існування вказаних ризиків, передбачених п.2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки наведені прокурором аргументи в цій частині клопотання є доволі абстрактними. Вказуючи у клопотанні про наявність цих ризиків, слідчий не навів будь-яких достатньо переконливих доводів щодо їх існування, обставини, викладені в клопотанні слідчого, які вказують на наявність зазначених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є лише припущеннями, які жодним чином не підтверджені.

Крім того, слідчий суддя враховує, що свідки у даному кримінальному провадженні вже були допитані органом досудового розслідування і не заявляли про тиск на них з боку підозрюваного та даний ризик. Також слідчий суддя враховує, що необхідні документальні докази та матеріальні об`єкти вилучені, оглянуті та зафіксовані у процесуальних документах, а тому посилання прокурора на фактично абстрактні можливості підозрюваного, без врахування вже проведеної слідством роботи, в жодному випадку не свідчать про наявність та доведеність заявлених ризиків. Крім того, за змістом наявних у справі доказів, обставини інкримінованого злочину істотним чином встановлені саме з документальних доказів, на які підозрюваний ОСОБА_4 не здатний здійснити жодного впливу.
До того ж, на законодавчому рівні закріплений обов`язок прокурора викласти обставини, що підтверджують наявність ризиків та посилання на матеріали, які підтверджують ці обставини. (п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України).

Надаючи оцінку доводам сторони обвинувачення в цій частині клопотання, слідчий суддя враховує і те, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення мало місце більше року тому - 18.05.2020, з цього часу ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягався, приводів до органів досудового розслідування не мав, проживає з матір`ю похилого віку, за якою здійснює догляд, тобто має міцні соціальні зв`язки.

За змістом ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На переконання слідчого судді, в судовому засіданні прокурором доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1ст.194 КПК України, втім, не доведено обставини згідно п. 3 ч. 1 цієї статті.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з вимогами ч. 5 ст. 17 КПК України поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, буде достатнім та дієвим механізмом контролю за його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

Даний запобіжний захід є найбільш прийнятним, враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх висновках, що сама лише по собі тяжкість інкримінованих підозрюваному злочинів не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи викладене, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який є учасником бойових дій, що вбачається з копії посвідчення серії НОМЕР_1 , наявність на утриманні матері похилого віку, яка потребує стороннього догляду, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

На переконання слідчого судді, пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 181, 193, 194, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дія ухвали в частині покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України закінчується о 23 год. 59 хв. 19.07.2021.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1