Справа № 713/1335/21
Провадження №1-кп/713/142/21
Вирок

Іменем України

15.07.2021 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., прокурора Бойко Оксани Василівни, обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника Ткач Валентини Василівни, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 19.05.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянство України, з освітою повною загальною середньою, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, особу з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.369 ч.1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 19.05.2021 року, біля 10.00 год., по вул. Мигівській в смт. Берегомет Вижницького району керував мотоциклом марки «Альфа» без реєстраційного номеру та мотошолома, чим порушив правила дорожнього руху. У зв`язку з виявленим порушенням ПДР ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими СРПП Вижницького РВП ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на службовому автомобілі марки «Тойота Пріус», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебували в добовому наряді по забезпеченню публічної безпеки на території адміністративної дільниці №30, згідно графіку чергування на травень 2021 року.

Під час перевірки документів було встановлено, що водій ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії на керування вказаним транспортним засобом, чим порушив п.п.2.1а ПДР, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було запропоновано сісти до салону службового автомобіля з метою складання адміністративних матеріалів.

Надалі, 19.05.2021 року, біля 11.10 год. ОСОБА_1 , знаходячись в службовому автомобілі по вул. Мигівській в смт. Берегомет, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи, що поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одягнені у формений одяг (однострій), є працівниками поліції, здійснюють виконання своїх службових обов`язків та є відповідальними за дотримання правил дорожнього руху.

З метою схилення поліцейських до вчинення дій всупереч їх службових обов`язків, висловив поліцейським ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пропозицію надати їм неправомірну вигоду за не вчинення ними дій з притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП. Незважаючи на висловлену працівниками поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмову прийняти неправомірну вигоду, ОСОБА_1 пред`явив грошові кошти в сумі 400,00 грн, двома купюрами по 200,00 грн, які поклав нижче перемикача передач службового автомобіля та попросив не притягувати його до відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.369 КК України - пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі, за невчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

22.06.2021 року між прокурором Вижницької окружної прокуратури Бойко О.В. та обвинуваченим ОСОБА_1 за участю захисника Ткач В.В. укладено угоду про визнання винуватості, яку учасники процесу під час проведення судового засідання просили затвердити.

Згідно угоди ОСОБА_1 повністю та беззастережно визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) в обсязі повідомленої підозри та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні, погодився понести покарання за ст.369 ч.1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.369 ч.1 КК України щодо якого визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Вказував, що угода укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор Бойко О.В. просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник Ткач В.В. підтримала позицію обвинуваченого ОСОБА_1 щодо затвердження угоди про визнання винуватості. Вважала, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_1 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Судом установлено, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.369 ч.1 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_1 можуть бути реально виконані, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, ухваливши відносно ОСОБА_1 обвинувальний вирок та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), повного визнання своєї вини, щирого розкаяння у вчиненому, позитивної характеристики за місцем проживання, раніше не судимого, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, особа з інвалідністю ІІІ групи, на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Також відповідно до ст.96-1, п.1 ч.1 ст.96-2 КК України підлягає застосуванню спеціальна конфіскація грошових коштів у розмірі 400,00 грн, які визнані речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду по справі №713/1072/21 від 21.05.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк два місяці.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_1 залишити обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368-371, 374, 473-476 КПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.06.2021 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 19.05.2021 року.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.369 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) в дохід держави із спеціальною конфіскацією грошових коштів у розмірі 400,00 грн (чотириста гривень).

До набрання вироком чинності, засудженому ОСОБА_1 залишити обрану міру запобіжного заходу особисте зобов`язання.

Речовий доказ - DVD-R диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського СРПП №2 Вижницького ВП ОСОБА_4 від 23.07.2019 року - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000156 від 19.05.2021 року ( АДРЕСА_2 ).

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: І. В. Пилип`юк