Справа № 304/133/21 Провадження № 1-кс/304/46/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_3 , заступника начальника відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши його клопотання на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000182 від 24 квітня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст.204 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000182 від 24 квітня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, про накладення арешту на виявлені та вилучені у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , наступні речі: касовий апарат марки «ASC POS», сірого кольору; бокс сірого кольору з рубильником та маркуванням Р56; апарат з циферблатом; бокс, сірого кольору з наліпкою 308 та маркуванням Р 56 ЕS 41077; бокс, білого кольору зі скляною вставкою, чорного кольору, рубильник з індикатором № ІКS-RKI-20-X-20, 13792; зошити з чорновими записами; розрахункову книжку з вкладеними чеками та чорновими записами; договір поставки від 25 грудня 2019 року; ліцензію на право роздрібної торгівлі пального; акт про результати перевірки ГУ ДПС; наказ про призначення, прийняття на роботу; повідомлення з податкової служби; довідку про опублікування реєстратора про операції; копії документів, що подаються для отримання ліцензії; однолисткові чорнові записи, а також чеки, на яких зазначено адресу: АДРЕСА_1 , заборонивши ОСОБА_6 або будь яким іншим особам розпоряджатися та користуватися вказаним майном, залишивши пріоритет визначення місця подальшого зберігання вилученого майна за слідчими органу досудового розслідування. Клопотання мотивує тим, що 22 квітня 2020 року прокуратурою Закарпатської області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст.204 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0000182. Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стало отримання співробітниками УСБУ в Закарпатській області інформації про те, що службовими особами приватних структур при ввезенні паливно-мастильних матеріалів (далі ПММ) до Закарпатської області використовуються завідомо підроблені документи щодо якості нафтопродуктів та їх походження. Крім цього зберігання нафтопродуктів здійснюється у місцях, які не відповідають вимогам ДСТУ, що створює реальну загрозу їх витоку та забруднення навколишнього середовища, завдавши при цьому значної екологічної шкоди, що у свою чергу може призвести до настаннях тяжких або особливо тяжких наслідків. Зазначає, що за наявними даними виготовлення нафтопродуктів здійснюється за межами Закарпатської області на не сертифікованому обладнанні шляхом змішування абсорбенту, хімічних домішок та присадок з ПММ з метою підвищення октанового числа та якості пального. Виготовлене таким чином пальне реалізовується за готівку через підконтрольні компанії на адреси суб`єктів господарювання за вказаними підробленими документами, без відповідного обліку, що у свою чергу призводить до ухилення від сплати всіх необхідних акцизних податків та зборів до Державного бюджету України, чим завдаються значні збитки економічним інтересам України. 25 січня 2021 року постановою прокурора групи прокурорів у даному кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 216 КПК України підслідність вказаних кримінальних правопорушень визначено за слідчими слідчого управління ГУ ДФС в Закарпатській області. Згідно листа УСБ України в Закарпатській області від 22 січня 2021 року № 58/8-143 встановлено, що в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій отримано інформацію щодо активної діяльності на території Перечинського району Закарпатської області АЗС «Sun Oil», у господарській діяльності якої використовується спеціальне технічне обладнання та програмне забезпечення для проведення товарних операцій з реалізації світлих фальсифікованих нафтопродуктів в обхід касових апаратів обліку, яка розташована в м. Перечин, вул. Ужанська, 25 (земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0059), куди ПММ постачаються з оптової нафтобази ПАТ «Закарпатнафтопродукт Мукачево», що знаходиться в м. Мукачево, вул. Берегівська об`їзна, 11. Ініціатор клопотання зазначає, що у зв`язку з неефективністю здійснення досудового розслідування слідчими СУ ГУДФС подальше проведення такого постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури доручено слідчим відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області. В рамках виконання доручення співробітниками УСБУ в Закарпатській області встановлено, що організатором протиправного механізму є громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким зареєстровано ряд підприємств, діяльність яких пов`язана з оптовою та роздрібною торгівлею світлих нафтопродуктів на території Закарпатської області через мережу АЗС «Маркет». Отримані органом досудового розслідування дані свідчать про створення та можливу діяльність на території регіону фінансово-промислової групи «Коган», яка складається з понад тринадцяти товариств, які містять ознаки фіктивності та реквізити яких використовуються у протиправних фінансових оборудках. До вказаної групи належать ТОВ «ОЙЛГАЗТРЕЙД» (), ТОВ «БРІДЖТРЕЙД» (), ТОВ «ЛСК-ОЙЛ» (), ТОВ «КАРТ МАРКЕТ» (), ТОВ «ЛІГ» (), ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ТРЕЙД-ОЙЛ» (), ТОВ «МАКСІ ЕНЕРДЖІ» (), ТОВ «Київтрансойл» (), ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ХОЛДИНГ» (), ТОВ «АРДЖИЛЛ ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА» (), ТОВ «Енерговест» (), ТОВ «ПОЛІСТАР» (), які використовуються для ввезення на територію Закарпатської області ПММ, що у свою чергу реалізовуються у так звані «наливайки» без відповідного податкового обліку та сплати необхідних платежів і зборів до державного і місцевих бюджетів. Крім цього ініціатор клопотання посилається на те, що окремі підприємства фінансово-промислової групи «Коган» активно використовують механізми виведення отриманих незаконним шляхом коштів за кордон (до Польщі, Ірландії, ОАЕ), при цьому відшкодовуючи ПДВ, тим самим виснажуючи державний бюджет та незаконно привласнюючи державні кошти; загальна сума виведених за кордон коштів у 2019 році склала близько 130 млн грн, при цьому останні отримали з державного бюджету відшкодування ПДВ на суму близько 2,5 млн грн. Також співробітниками оперативного підрозділу УСБУ в Закарпатській області отримані дані щодо причетності до організації діяльності протиправного механізму на території регіону громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який організовував поставку ПММ, їх облік, зберігання, транспортування, та реалізацію так званим «наливайкам» на території Закарпатської області, без жодних на це дозвільних документів. За оперативними даними вказаний громадянин залучив до протиправної діяльності місцевих мешканців, з числа осіб, які мають освіту за спеціальністю «бухгалтер», а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка виконує функцію бухгалтера ТОВ «МАКСІ ЕНЕРДЖІ» та ТОВ «Київтрансойл» та безпосередньо здійснює продажу пального. В ході досудового розслідування 25 листопада, 17 та 18 грудня 2020 року на підстави постанов прокурора проведено негласні слідчі (розшукові) дії контроль за вчиненням злочину у формі контрольної закупки бензину А-95 та дизельного пального за адресами: Закарпатська область м. Мукачево, вул. Берегівська об`їзна, 11, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_3 . Так, відповідно до листів ДП «Орган сертифікації нафтопродуктів та систем якості «МАСМА-СЕПРО» за № 0393/ОС, 0394/ОС, 0394/ОС та 0396/ОС від 29 грудня 2020 року вказані зразки, відібрані під час контрольних закупок, бензину А-95 відповідають вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро, Технічні умови» для марки А-95-Євро5-Е5, крім показника «об`ємна частка бензолу», що забезпечує підвищення «детонаційної стійкості: октанове число за дослідним методом», що визначає марку бензину А-95, але є неприпустимим через негативний вплив на стан довкілля. Згідно висновку судового експерта № 2501/1 від 25 січня 2021 року, за результатами проведення товарознавчої експертизи, досліджуваний бензин, що придбаний 25 листопада 2020 року на АЗС за адресою: Тячівський район смт Тересва, вул. Хмельницького, 6А, не відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро, Технічні умови» для марки А-95 Євро5-Е5 як було встановлено сертифікованою лабораторією, оскільки об`ємна частка бензолу у досліджуваному бензині складає 1,26 %, тоді як допустима норма згідно Вимог становить 1,0 %, а відтак об`ємна частка перевищує допустиму норму на 0,26 %, що має дуже шкідливу дію як для транспортного засобу, так і для навколишнього середовища, та свідчить про додавання штучних домішок бензолу; одним із тяжких наслідків хронічної інтоксикації бензолом є розвиток у деяких випадках гострих та хронічних лейкозів. За таких обставин на території АЗС, що належить ФОП ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється торгівля фальсифікованим пальним (бензином), яке згідно ст. 215 Податкового кодексу України являється підакцизним товаром, за цінами значно нижчими, ніж ринкові в обхід податкового обліку та звітності. Органом досудового розслідування проведенням негласних слідчих (розшукових) дій встановлено місця здійснення зазначеної протиправної діяльності, а також осіб, причетних до збуту фальсифікованого пального. Крім цього прокурор зазначає, що 03 лютого 2021 року органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено: - касовий апарат марки ASC POS, сірого кольору, опломбований наліпками, який з`єднано дротом сірого кольору з боксом сірого кольору з рубильником з маркуванням Р56; від вказаного боксу дріт веде до іншого апарату з циферблатом та маркуванням, звідки дріт йде до іншого боксу, сірого кольору з наліпкою 308 та маркуванням Р 56 ЕS 41077, а далі до боксу білого кольору зі скляною вставкою, чорного кольору, та рубильником з індикатором № ІКS-RKI-20-X-20, заводський номер НОМЕР_1 ; вказане упаковано у паперову коробку «Нова пошта» та опечатано биркою з підписами понятих та слідчого; - зошити з чорновими записами; розрахункова книжка з вкладеними чеками та чорновими записами; договір поставки від 25 грудня 2019 року; ліцензія на право роздрібної торгівлі пального; акт про результати перевірки ГУ ДПС; наказ про призначення, прийняття на роботу; повідомлення з податкової; довідка про опублікування реєстратора про операції; копії документів, що подаються для отримання ліцензії; однолисткові чорнові записи; вказане упаковано до спецпакету «НПУ ГСУ» №7257110; а також чеки, на яких зазначено адресу: АДРЕСА_1 , які упаковано до спецпакету «НПУ ГСУ» GSU 3004792. Прокурор мотивує необхідність вилучення зазначеного майна тим, що на АЗС можуть знаходитися предмети, речі та документи, що можуть мати важливе значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню; у вказаних зошитах з чорновими записами, документами щодо проведення продажу та відпуску ПММ, а також відповідальних за їх проведення та відпуск; договори, накладні, касовий апарат та механізм, до якого такий було підключено, може містити інформацію щодо злочинної діяльності ОСОБА_6 , та являтися знаряддям вчинення кримінального правопорушення під час отримання нею та подальшого збуту ПММ, а також містити сліди вчинення інших кримінальних правопорушень. Прокурор також зазначає, що вилучення виявленого під час обшуку майна може мати важливе значення під час доказування причетності ОСОБА_6 до незаконного придбання з метою збуту або зберігання з цією ж метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно-виготовлених товарів, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, та збут таких товарів, що призвело до отруєння чи спричинило смерть особи. На підставі наведеного прокурор вважає, що у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах даного кримінального провадження такого виду його забезпечення як арешт майна, оскільки всі перераховані речі та документи підпадають під ознаки, зазначені у ст. 98 КПК України, а відтак є речовими доказами у кримінальному провадженні та підлягають збереженню відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. На підставі наведеного прокурор просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили задовольнити таке у повному обсязі, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечив у повному обсязі та в обґрунтування зазначив, що ОСОБА_6 не має процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого, не несе цивільну відповідальність за особу, яка є такою у межах кримінального провадження; на час внесення клопотання не доведено причетності ОСОБА_6 до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення. Також захисник зазначає, що у клопотанні не наведені жодні фактичні дані, які могли б свідчити про наявність (існування/можливість виникнення) ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна щодо якого є сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб чи юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна. Крім цього вказує на те, що у клопотанні прокурора не зазначено конкретну мету та підстави арешту майна, мотивацію та обґрунтування в частині обмеження власника та володільця у користуванні таким майном; до того ж враховуючи фабулу кримінального провадження № 0000182 від 24 квітня 2020 року вважає безпідставним застосування до власника та володільця майна будь яких заходів забезпечення кримінального провадження. Так, ОСОБА_6 зареєстрована у встановленому законом порядку як фізична-особа підприємець та здійснює господарську діяльність ще з 17 липня 2001 року, одним із видів якої є роздрібна торгівля пальним, для здійснення якого ОСОБА_6 отримала дозвіл на початок роботи (торгівлю пальним), відповідну ліцензію та зареєструвала в органах державної податкової служби РРО (касовий апарат). Відтак захисник зазначає, що накладення арешту на вилучене майно ФОП ОСОБА_6 може завдати їй непоправної шкоди як власнику та призведе і вже призвело до фактичного зупинення законної господарської діяльності. Крім цього захисник посилається на не вірну кваліфікацію кримінального правопорушення органом досудового розслідування за ч. 1, 3 ст. 204 КК України щодо загрози для життя і здоров`я людей, оскільки згідно висновку ТОВ «Незалежний центр судових експертиз» від 25 січня 2021 року № 2501/2, взірці бензину, вилучені за адресою здійснення господарської діяльності ОСОБА_6 , відповідають вимогам ДСТУ 7687:2015, крім показника «об`ємна частка бензолу», а відтак жодним чином не зазначено що невідповідність лише одного показника становить загрозу саме для життя і здоров`я людей, що передбачено диспозицією вказаної статті. Враховуючи наведене вважає позицію сторони обвинувачення щодо необхідності накладення арешту на майно ФОП ОСОБА_6 , що необхідне для здійснення законної господарської діяльності за наявності у неї всіх необхідних дозвільних документів такою, що свідчить про формальний характер внесеного клопотання про накладення арешту на майно, відсутність підстав та необґрунтованість застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження. Таке необґрунтоване втручання органу досудового розслідування у всі три елементи права власності та право здійснення законної господарської діяльності, які реалізовує ОСОБА_6 щодо майна, на яке може бути накладено арешт, є неприпустимим втручанням у права та свободи такої особи, що не відповідає завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя, вивчивши надані органом досудового розслідування матеріали, заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, зваживши викладені ними доводи, приходить до такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як видно з наданих прокурором матеріалів, до прокуратури Закарпатської області надійшли матеріали про те, що окремі суб`єкти господарювання здійснюють незаконну, всупереч вимог чинного законодавства, діяльність щодо незаконного виготовлення, зберігання, збуту та/або транспортування з метою збуту пального; службовими особами окремих комерційних структур у сфері паливно-енергетичного комплексу налагоджено сталу схему виготовлення та реалізації фальсифікованих нафтопродуктів, що становлять небезпеку для життя і здоров`я людей (а. с. 8-9).

Також із даних матеріалів видно, що за вказаним фактом 22 квітня 2020 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000182 від 16 лютого 2021 року (а. с. 8-9).

З повідомлення заступника начальника Управління СБУ в Закарпатській області від 22 січня 2021 року № 58/8-144 видно, що співробітниками Управління встановлено особи та місця зберігання документів та предметів, що мають значення для кримінального провадження № 0000182, серед яких ФОП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_4 ; роздрібну торгівлю здійснює за адресою: АДРЕСА_1 , користується номером мобільного телефону НОМЕР_2 (а. с. 49-50).

Матеріалами клопотання, зокрема протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину в рамках кримінального провадження № 0000182 від 25 листопада 2020 року підтверджується, що в ході досудового розслідування на підставі постанови прокурора проведено негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі контрольної закупки бензину А-95 пального за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 53), який, згідно висновку експерта № 2501/1 за результатами проведення товарознавчої експертизи від 25 січня 2021 року не є оригінальним, має штучні домішки бензолу, а значить, такий бензин є фальсифікованим (а. с. 90-100).

Протоколом обшуку від 03 лютого 2021 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2021 року за місцем фактичного здійснення господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а також всіх прилеглих до вказаної адреси господарських та підсобних приміщеннях, та на території земельної ділянки, кадастровий номер :03:005:0051, за вказаною адресою, підтверджується виявлення та вилучення касового апарату марки ASC POS, сірого кольору, який з`єднано дротом сірого кольору з боксом сірого кольору з рубильником з маркуванням Р56, від якого дріт веде до іншого апарату з циферблатом та маркуванням, звідки дріт йде до іншого боксу, сірого кольору з наліпкою 308 та маркуванням Р 56 ЕS 41077, а далі до боксу білого кольору зі скляною вставкою, чорного кольору, та рубильником з індикатором № ІКS-RKI-20-X-20, заводський номер НОМЕР_1 ; зошитів з чорновими записами; розрахункової книжки з вкладеними чеками та чорновими записами; договору поставки від 25 грудня 2019 року; ліцензії на право роздрібної торгівлі пального; акту про результати перевірки ГУ ДПС; наказу про призначення, прийняття на роботу; повідомлення з податкової; довідки про опублікування реєстратора про операції; копії документів, що подаються для отримання ліцензії; однолисткових чорнових записів, а також чеків, на яких зазначено адресу: АДРЕСА_1 . Вказані речі опечатано у паперову коробку, а також відповідні спецпакети НПУ ГСУ № 7257110 та 3004792 (а. с. 10-15, 16-22).

Постановою про визнання речовими доказами від 04 лютого 2021 року вказані речі, вилучені у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а. с. 23-27).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим доведено, що вилучені у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі та документи мають значення речових доказів у кримінальному проваджені № 0000182 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, підтверджується постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_14 від 04 лютого 2021 року про визнання речовими доказами вилученого під час санкціонованого обшуку майна. Підставою для визнання цих об`єктів речовими доказами є те, що вони можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій.

У даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути приховано, передано, пошкоджено або знищено заявленим володільцем. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний» тягар для особи.

Держава гарантує право громадян на забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в майнові права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони розпорядження, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Тимчасове обмеження конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак суспільні інтереси переважають принцип мирного володіння майном. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власника і третіх осіб.

Доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що при задоволенні клопотання прокурора власник вилученого майна ФОП ОСОБА_6 буде позбавлена можливості розпоряджатися належним їй майном, слідчий суддя вважає безпідставними, з огляду на встановлені вище у судовому засіданні обставини.

Щодо посилання адвоката на втручання у здійснення законної господарської діяльності ОСОБА_6 за наявності у неї всіх необхідних дозвільних документів, то слідчий суддя таке прийняти до уваги не може з огляду на висновок експерта № 2501/1 за результатами проведення якого встановлено, що бензин А-95, придбаний під час контролю за вчиненням злочину у формі контрольної закупки пального за адресою: АДРЕСА_1 , не є оригінальним, має штучні домішки бензолу, а значить є фальсифікованим, а відтак таку господарську діяльність не можна вважати законною.

Також слідчий суддя не приймає до уваги доводи адвоката про не вірну кваліфікацію кримінального правопорушення органом досудового розслідування за ч. 1, 3 ст. 204 КК України щодо загрози для життя і здоров`я людей, оскільки згідно того ж висновку експерта № 2501/1 від 25 січня 2021 року (п. 12 Висновків) перевищення норми вмісту бензолу має дуже шкідливу дію як для транспортного засобу (згубно впливає на ресурс силових агрегатів), так і для навколишнього середовища, зокрема найбільш типовими неканцерогенними проявами хронічного впливу бензолу у людей вважаються гематотоксичні та імунотоксичні зміни; одним із тяжких наслідків хронічної інтоксикації бензолом є розвиток у деяких випадках гострих та хронічних лейкозів (а. с. 90, 100, зворот).

Крім цього при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя враховує, що кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 204 КК України, є незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів, за який передбачене покарання поєднане з обов`язковою конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.

Слідчий суддя враховує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відтак матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом із тим, слідчий суддя не розглядає питання щодо пріоритетності визначення місця подальшого зберігання вилученого майна за слідчими органу досудового розслідування, оскільки вказане питання взагалі не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000182 від 24 квітня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на виявлені та вилучені у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , наступні речі: касовий апарат марки «ASC POS», сірого кольору; бокс сірого кольору з рубильником та маркуванням Р56; апарат з циферблатом; бокс, сірого кольору з наліпкою 308 та маркуванням Р 56 ЕS 41077; бокс, білого кольору зі скляною вставкою, чорного кольору, рубильник з індикатором № ІКS-RKI-20-X-20, 13792; зошити з чорновими записами; розрахункову книжку з вкладеними чеками та чорновими записами; договір поставки від 25 грудня 2019 року; ліцензію на право роздрібної торгівлі пального; акт про результати перевірки ГУ ДПС; наказ про призначення, прийняття на роботу; повідомлення з податкової служби; довідку про опублікування реєстратора про операції; копії документів, що подаються для отримання ліцензії; однолисткові чорнові записи, а також чеки, на яких зазначено адресу: АДРЕСА_1 , заборонивши ОСОБА_6 або будь яким іншим особам розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1