Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/578/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Орловський В.В.
Категорія 152 ч.2-5 (117 ч.2-4) Доповідач в колегії апеляційного суду Кабанова В. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Кабанової В.В.,

суддів Драного В.В., Ремеза П.М.,

розглянувши у письмовому провадженні, апеляційну скаргу захисника-адвоката Урсаленка О.М. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.07.2021, якою стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Олександрія, Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.3 ст. 152 КК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.07.2021 обвинуваченому ОСОБА_1 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі захисник-адвокат Урсаленко О.М. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_1 з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного стеження.

Зазначив, що судовий розгляд даного провадження триває 28 місяців.

Допит свідків та потерпілої в судовому засіданні не проводився, у зв`язку з неможливістю забезпечити дану явку.

Обвинувачений перебуває в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» з діагнозом розумова відсталість. В силу діагнозу не розуміє за що його утримують в умовах слідчого ізолятора.

В матеріалах провадження відсутні докази причетності ОСОБА_1 до вчиненого злочину.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про обрання строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_1 , може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З огляду на це, посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованою з наведених в апеляційній скарзі підстав, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.07.2021.

У рішеннях Європейського суду з прав людини, зазначається не лише про те, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя, не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, а й про те, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_1 , суд першої інстанції, враховуючи конкретні обставини даної судової справи, цілком правомірно виходив з того, що вчинений злочин особливо тяжкий, вчинений відносно неповнолітньої, тяжкість передбаченого законом покарання, сімейний стан обвинуваченого, який є неодруженим, дітей не має, інші відомості про його соціальні зв`язки, зокрема те, що він проживає з бабусею, яка є свідком сторони захисту, у її будинку, стверджує, що періодично проживає у матері за іншою адресою, офіційно не працевлаштований. Свідки у справі ще не допитані.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що перебуваючи на волі ОСОБА_1 матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків і потерпілу.

Наведені в апеляційній скарзі дані про особу обвинуваченого, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України спростовуються вищезазначеним.

Суд першої інстанції в повній мірі дослідив обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому за умови доведення його вини, характер та обставини вчинення правопорушення.

Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 , суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

У зв`язку з вищенаведеним, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Урсаленка О.М. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.07.2021, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_1 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

В.В. Кабанова В.В. Драний П.М. Ремез