УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/2350/21

Провадження № 1-кс/638/819/21

02.04.2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000379 від 08.10.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:
Слідчий СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області звернувся до слідчого судді з клопотанням за погодженням з прокурором про арешт майна, вилученого під час оглядів у період часу з 14 години 24 хвилин до 15 години 21 хвилини 13.02.2021 року, а саме: ключи від автомобіля «Audi A6», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, з написами «Samochod 050BOWY, 1999, НОМЕР_1 , Audi A6, НОМЕР_2 », автомобіль «Audi A6», зеленого кольору, на чотирьох колесах, д.н.з. НОМЕР_3 , vin- НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 від 08.10.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.02.2021 року о 07:13 годині за адресою АДРЕСА_1 , на території ринку, до квіткового магазину, проникла невстановлена особа, шляхом зламу замку двері, та скоїла крадіжку квітів, завдавши власнику матеріальних збитків на суму, що встановлюється.

З метою виявлення, вилучення майна та подальшого його долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, виникла необхідність у проведенні огляду ділянки місцевості за адресою: м.Харків, вул.Армійська, 84.

Слідчим СВ ОСОБА_5 у період часу з 14 години 24 хвилин до 15 години 21 хвилини 13.02.2021 року було проведено огляд ділянки місцевості за адресою: м.Харків? вул.Армійська, буд.84, в ході якого було вилучено: ключі від автомобіля «Audi A6», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з написами « НОМЕР_5 , 1999, НОМЕР_1 , Audi A6, НОМЕР_2 », автомобіль «Audi A6», зеленого кольору, на чотирьох колесах, д.н.з. НОМЕР_3 , vin- НОМЕР_4 . У вказаному автомобілі виявлені раніше викрадені квіти та з допомогою автомобілю здійснювалось перевезення викраденого майна. Зазначає, що автомобіль є безпосереднім знаряддям скоєння злочину, крім того вказаний автомобіль міг зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З протоколу огляду місця події вбачається, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, вилучено 13 лютого 2021 року.

Вперше слідчий СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна 19.02.2021 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.02.2021 року клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000379 від 08.10.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України повернуто прокурору Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

15.03.2021 року слідчий повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.03.2021 року клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна повернуто прокурору Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 для усунення недоліків.

Після чого слідчий знов звернувся з клопотанням про арешт майна. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.03.2021 року клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків у строк встановивши строк для їх усунення у сімдесят дві години.

01.04.2021 року слідчим подано клопотання про арешт майна.

З рапорту доданого до матеріалів клопотання убачається, що огляд місця події в ході якого було вилучено речі, на які слідчий просить накласти арешт, проведено 13.02.2021 року, 15.02.2021 року було складено клопотання про арешт майна та направлено до суду поштовою службою, отримано судом вказане клопотання 19.02.2021 року. Поштове підтвердження відправлення клопотання поштою відсутнє.(а.с.25) Таким чином, клопотання про арешт майна подано слідчим до суду з пропуском строку для такого звернення без доказів наявності поважності причин пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вказано в ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З матеріалів доданих до клопотання убачається, що як на підставу застосування арешту слідчий посилається на приписи ст.98 КПК України, а саме: автомобіль є безпосереднім знаряддям скоєння злочину та міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Проте будь-яких обґрунтувань підстав накладення арешту на ключі від автомобіля «Audi A6», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з написами « НОМЕР_5 , 1999, НОМЕР_1 , Audi A6, НОМЕР_2 » слідчим не зазначено, тому слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено необхідність накладення арешту на вказані речі.

Крім того, слідчий суддя зазначає , що відповідно до п.3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти та докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Між тим, слідчим в клопотанні відсутні посилання на документи, що підтверджують право власності на автомобіль або факти та докази, що свідчать про володіння зазначеним автомобілем іншими особами.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170, 172 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, яке погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000379 від 08.10.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя