Справа № 199/5421/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про примусове відібрання зразків у кримінальному провадженні №0000484, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про примусове відібрання зразків у кримінальному провадженні №0000484, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.307 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 15.07.2021 о 20-04 год. до чергової частини Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 15.07.2021 приблизно о 19.40 год. на 7 поверсі багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 , двоє невстановлених осіб чоловічої статі спричинили тілесні ушкодження в області голови ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого з місця скоєння злочину зникли.

За даним фактом СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню №0000484, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, правова кваліфікація ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.307 КК України.

Слідчим СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в ході проведення огляду місця події 15.07.2021 у період часу з 21:43 по 22:30 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 7 слідів папілярних візерунків з внутрішньої поверхні дверей балкону 7го поверху на 4 липкі стрічки, які запаковано в паперовий конверт; кепку з підлоги балкону, яку запаковано у паперовий конверт.

16 липня 2021 року у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судових експертиз для встановлення належності походження біологічних слідів, а саме контактних слідів на вилученій у ході огляду кепці та слідів папілярних візерунків вилучених на липкі стрічки в ході огляду.

Так, 03.08.2021 року підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запропоновано добровільно надати біологічні зразки для проведення експертних досліджень дактилоскопічної експертизи, а саме відбитків долонь та пальців обох рук та молекулярно-генетичної експертизи, а саме зразків крові, проте останній у присутності захисника відмовився їх добровільно надати, що підтверджується письмовою заявою підозрюваного ОСОБА_4 , засвідченої особистим підписом підозрюваного.

Враховуючи, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для проведення дактилоскопічної експертизи та молекулярно-генетичної експертизи, враховуючи наявність розумної підозри, саме що ОСОБА_4 причетний до вказаного кримінального правопорушення та контактні сліди на кепці, вилученій в ході огляду та сліди папілярних візерунків міг залишити на місці вчинення кримінального правопорушення слідчий просив надати дозвіл на примусове відбирання зразків відбитків долонь та пальців обох рук у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зразків крові підозрюваного ОСОБА_4 ..

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надала до суду письмові заперечення у яких зазначила, що 29.07.2021 року прокурором Лівобережної прокуратури м.Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 винесено дві постанови про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, а саме, відібрання крові та відбитків пальців рук підозрюваного ОСОБА_4 ..

Вказана постанова вручена ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 03.08.2021 року, однак у вказаній постанові прокурор взагалі не зазначає необхідність проведення експертиз та не зазначає якого роду експертизи плануються провести.

Користуючись своїм правом не свідчити проти себе, ОСОБА_4 відмовився надавати біологічні зразки, про що написана відповідна заява.

Сторона обвинувачення достатньо не обґрунтувала та не вмотивувала клопотання про необхідність примусового відібрання зразків, що є визначальним для слідчого судді, так як у разі задоволення клопотання будуть обмежуватися права підозрюваного.

Крім цього, адвокат зазначила, що сторона обвинувачення має можливість отримати біологічні зразки шляхом витребування їх з певних баз даних, оскільки ОСОБА_4 є особою, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності, та відповідні зразки біологічних матеріалів існують в картотеках, у тому числі правоохоронних органів. Чому не використана така можливість, сторона обвинувачення не зазначає.

На підставі викладеного, задля забезпечення прав ОСОБА_4 , у тому числі не свідчити проти себе, захисник просила відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.

У судовому засідання прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та додатково зазначив, що запитів стосовно надання відбитків пальців рук підозрюваного ОСОБА_4 із картотеки не надавав. На місці злочину знайшли кепку, на якій можуть бути зразки, у тому числі волосся, тому є потреба у проведенні експертизи для порівняння біологічних матеріалів підозрюваного з волоссям, яке могло зберегтися на кепці.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала свої заперечення, додатково зазначила, що клопотання слідчого про примусове відібрання зразків взагалі не обґрунтовано та стороною досудового розслідування не вказано, які заходи вживалися для витребування відповідних зразків біологічних матеріалів, які існують в картотеках, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 є особою, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності. Крім того, не зазначено, у який спосіб слідчі та інші співробітники поліції будуть відбирати зразки крові, не будучи медичними працівниками, в яких умовах та за допомогою яких засобів.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти клопотання та підтримав свого захисника.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000484, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.07.2021 о 20-04 год. до чергової частини Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 15.07.2021 приблизно о 19.40 год. на 7 поверсі багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 , двоє невстановлених осіб чоловічої статі спричинили тілесні ушкодження в області голови ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого з місця скоєння злочину зникли.

За даним фактом СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню №0000484 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, правова кваліфікація ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 07 КК України.

Слідчим СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в ході проведення огляду місця події 15.07.2021 в період часу з 21:43 по 22:30 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 7 слідів папілярних візерунків з внутрішньої поверхні дверей балкону 7го поверху на 4 липкі стрічки, які запаковано в паперовий конверт; кепку з підлоги балкону, яку запаковано у паперовий конверт.

16 липня 2021 року у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03.08.2021 року підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запропоновано добровільно надати біологічні зразки для проведення експертних досліджень дактилоскопічної експертизи, а саме відбитків долонь та пальців обох рук та молекулярно-генетичної експертизи, а саме зразків крові, проте останній у присутності захисника відмовився їх добровільно надати, про що надав письмову заяву.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Згідно зі статтею 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення кримінального правопорушення, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

29.07.2021 року прокурором Лівобережної прокуратури м.Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 винесено дві постанови про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, а саме, відібрання крові та відбитків пальців рук підозрюваного ОСОБА_4 , проте доказів на підтвердження того, що у кримінальному провадженні була призначена відповідна експертиза, не надано.

Із клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.307 КК України, та відібрані примусово у останнього зразки крові та відбитків пальців рук будуть слугувати доказом обвинувачення, що має вирішальне значення для встановлення його вини, що є недопустимим з огляду на положення ст.87 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, за практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям "приватне життя", що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі "Х та Y проти Нідерландів") і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар.

Також на момент розгляду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, слідчий суддя з огляду на практику ЄСПЛ зобов`язаний переконатись, що така маніпуляція буде безпечною для життя та здоров`я особи. На це наголошено і в рішенні ЄСПЛ у справі "Яллог проти Німеччини", в якому зазначається про необхідність проведення медичного обстеження до моменту примусового відібрання зразків для проведення експертизи. Виключно за таких умов, отримання біологічних зразків, що потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму чи різного роду медичних маніпуляцій може бути визнано виправданим в розумінні практики ЄСПЛ.

Клопотання про примусове відбирання біологічних зразків розглядається в порядку ст. 160-166 КПК України. Зазначеними нормами визначено, що у клопотанні зазначається речі і документи, доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У зв`язку із зазначеним при розгляді клопотання доцільно з`ясувати, чи здійснювала сторона кримінального провадження заходи з метою отримання таких зразків у інший спосіб, наприклад, шляхом вилучення зубної щітки, використаної білизни особи, аналізів, які були здані особою добровільно тощо. Адже, примусове відібрання зразків є виправданим за умови неможливості отримати їх у інший спосіб.

Таким чином, слідчим не доведено, що процедура відібрання біологічних зразків крові підозрюваного ОСОБА_4 не завдасть шкоди здоров`ю особи і що таке втручання у права особи буде виправданим, пересвідчитись, що іншим чином такі зразки отримати неможливо і примус є єдиним можливим засобом.

Крім цього, органом досудового розслідування не надано доказів здійснення заходів із метою отримання дактилокарти підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки він є особою, яка була раніше судимою.

Необхідно констатувати, що в даному випадку слідчий, звертаючись із клопотанням, пов`язаним із втручанням у гарантовані Конвенцією права, не обґрунтував та не довів необхідні умови для такого втручання.

За приписами ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно з ч.4 ст.132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Відібрання зразків для проведення експертизи і в подальшому використання цих зразків у справі як доказ обвинувачення особи, яка надає такі зразки, викликають сумніви у їх законності, оскільки Конституцією України та принципами КПК України передбачено, що людина має право не свідчити проти себе та своїх близьких. Таким чином, застосовуючи примус для відібрання зразків, тим самим відбувається порушення даних норм та необґрунтоване порушення прав людини.

З огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Яллох проти Німеччини" примусове відібрання зразків з метою викриття особи є недопустимим.

За таких обставин слідчий суддя позбавлений можливості оцінити потреби досудового розслідування з урахуванням балансу інтересів сторін кримінального провадження. За умови непризначення у кримінальному провадженні експертизи застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як примусове відібрання біологічних зразків, та відповідно втручання в права і свободи підозрюваного є невиправданим, оскільки суперечить завданням кримінального провадження, визначеним статтею 2 КПК України, відповідно до яких жодна особа не повинна бути піддана необґрунтованому процесуальному примусу і до кожного учасника кримінального провадження має бути застосована належна правова процедура.

Таким чином, застосування заходів забезпечення кримінального провадження у спосіб зазначений у клопотанні не допускається, так як слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 28, 42, 290, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про примусове відібрання зразків у кримінальному провадженні №0000484, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.307 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Відповідно до ч.3 ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 06.08.2021 року о 14-00 год..

Слідчий суддя ОСОБА_1