Справа № 297/2321/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 від 22.07.2019 року, яке надійшло з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000528 від 22.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 липня 2019 року близько 23 години 20 хвилини водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Volkswagen» моделі «LТ28» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухаючись у темну пору доби по вулиці Миру в населеному пункті с. Свобода зі сторони центру с. Свобода у напрямку населеного пункту с. Бадів, Берегівського району, Закарпатської області, яка освітлюється вуличним електроосвітленням з електроопор, що з права по ходу його руху, проїжджаючи ділянку дороги між будинками №112 та №113, діючи в супереч вимогам п.п.1.3.; 1.5.; 2.3. «б»; 2.9. «а» та 12.3. Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вживав негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час, діючи у супереч вимогам п.4.1. та п.4.4. Правил дорожнього руху України, рухаючись краєм проїзної частини у попутному напрямку руху транспортним засобам по ходу руху водія ОСОБА_4 , чим самим створював останньому своїми діями небезпеку для руху.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: розрив черевного відділу аорти на рівні 2-го поперекового хребця, 3 600 мл рідкої крові в черевній порожнині; крововилив у тканину нижньої частки правої легені та міжчасткову ділянку лівої легені; крововилив під м`яку мозкову оболонку в ділянці лобової долі головного мозку зліва; рана на шкірних покривах потиличної ділянки голови зліва, крововилив у м`які тканини потиличної ділянки зліва та лобової ділянки голови зліва; садно на шкірних покривах задньо-зовнішньої поверхні середньої третини лівого стегна на висоті 57 см від рівня підошовної поверхні стопи, садно на шкірних покривах зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна на висоті 76 см та 88 см від рівня підошовної поверхні стопи, садно на шкірних покривах бокової поверхні тазу зліва, передньо-бокової поверхні грудної клітки та черева зліва та садно на шкірних покривах бокової і передньої поверхні грудної клітки зліва; синець на шкірних покривах крижової ділянки зліва та задньої поверхні грудної клітки справа.

Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини транспортного засобу, що рухався, за ударним механізмом спричинення та механізмом тертя.

Тілесні ушкодження у вигляді забою правої та лівої легень, розриву черевного відділу аорти з масивним (3 600 мл.) крововиливом у черевну порожнину належать до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.3 (л,о,п) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року. Між даними тілесними ушкодженнями і смертю неповнолітнього ОСОБА_6 є причинно-наслідковий зв`язок.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п.1.3.; 1.5.; 2.3. «б»; 2.9. «а» та 12.3. Правил дорожнього руху України, якими визначено:

п. 1.3. - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5. - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган;

п. 2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 12.3. - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.3.; 1.5.; 2.3. «б»; 2.9. «а» та 12.3. Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема отриманням неповнолітнім ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вчинивши за вищевказаних обставин дорожньо-транспортну подію, достовірно знаючи, що своїми діями, пов`язаними з порушенням правил дорожнього руху та вчиненням наїзду на пішохода неповнолітнього ОСОБА_6 , поставив потерпілого в безпорадний та небезпечний для життя стан, при цьому, маючи можливість для надання допомоги, діючи умисно, всупереч вимогам п. 2.10. Правил дорожнього руху України, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, через отримані нею небезпечні для її життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілому медичної допомоги та транспортування його до найближчого медичного закладу, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, завідомо залишив потерпілого у небезпеці і з місця пригоди втік, що призвело до смерті ОСОБА_6 , під час його транспортування до медичного закладу.

Отже, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.10. Правил дорожнього руху України, якими визначено:

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;
ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;
е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;
є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину не визнав та показав, що 21 липня 2019 року близько 23 години він їхав із с. Свобода зі швидкістю десь 40-50 км/год. та десь за 20 м від місця дорожньо-транспортної пригоди побачив два силуети. В той час погодні умови були погані: дув вітер, падав дощ, при цьому, освітлення не було ніякого, дорожнє покриття було мокре, він рухався на автомобілі із включеним ближнім світлом фар. Під`їжджаючи до вказаних силуетів десь за 1-1,5 м один із них різко змінив напрямок руху, а він різко повернув кермо вліво та почув стук в свою машину. При цьому, обвинувачений зазначив, що силуети, які він побачив, не були виділені світловідбиваючим одягом. Після цього, він поїхав за батьком додому за допомогою і вони разом повернулися на місце дорожньо-транспортної пригоди, де вже не було нікого. Тоді, його батько викликав поліцію, швидку допомогу і пішов допомагати, оскільки із розмови з диспетчером швидкої допомоги дізнався, що збили пішохода. Він, обвинувачений, залишився на місці ДТП і чекав поліцію. Через 40 хвилин після цього приїхала поліція та на їх запитання повідомив, що він був за кермом. Далі, його повезли до лікарні для проходження огляду на виявлення алкогольного сп`яніння, при цьому, зазначив, що право мати захисника йому не було роз`яснено. Також, обвинувачений зазначив, що алкоголь він не вживав, однак висновок експерта щодо виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння він не оскаржував, оскільки знаходився в шоковому стані. Крім цього, обвинувачений показав, що після того як він почув стук у свій автомобіль він не зупинявся та не виходив із автомобіля для того щоб перевірити, що сталося, а поїхав додому за допомогою.

Згідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який на час дорожньо-транспортної пригоди працював на посаді слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, показав, що 21.07.2019 року він перебував на чергуванні в складі слідчо-оперативної групи. Черговий повідомив про те, що із станції швидкої допомоги надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Після цього, вони в складі слідчо-оперативної групи виїхали на місце події, де по дорозі біля с. Косино зустріли карету швидкої допомоги, це була темна пора доби та була досить сильна злива. По приїзді на місце дорожньо-транспортної пригоди він побачив автомобіль марки «Volkswagen» червоного кольору, обвинуваченого ОСОБА_4 та його брата ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_7 зазначив, що автомобіль знаходився на відстані близько 10-15 м від місця дорожньо-транспортної пригоди, а уламок (нібито з правої частини автомобіля кузова) від автомобіля близько 20 м. Далі, зателефонував черговий Берегівського ВП та повідомив, що потерпілий помер. Після цього, в складі слідчо-оперативної групи, а саме двома працівниками поліції, направив обвинуваченого ОСОБА_4 в лікарню для освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, свідок зазначив, що склав протокол огляду місця події та схему дорожньо-транспортної пригоди. Після чого вилучив транспортний засіб та уламки від автомобіля. Крім цього, свідок зазначив, що направлення учасника ДТП, де є потерпілі, для освідчення на стан алкогольного сп`яніння обов`язкове.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 21.07.2019 року він заступив на чергування та у вечірній час доби на службовий мобільний телефон поступило повідомлення від працівника медичної служби смт. Батьово про те, що сталася дорожньо-транспортна пригода. Тому, він вислав туди оперативну групу. Слідчо-оперативна група повідомила його, що на місці події знаходився водій і автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка батько обвинуваченого ОСОБА_10 показав, що в той день у темну пору доби, ішов дощ. Його син ОСОБА_4 приїхав додому і повідомив, що він когось збив, оскільки відчув удар в автомобіль з правого боку. Далі, вони разом поїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди, де син йому показав місце пригоди, але там нікого вже не було. Після цього, він побачив як збоку поїхала машина і він пішов до будинку, де йому повідомили, що машина збила людину. Тоді, він поїхав слідом за машиною до медпункту і допоміг перекласти хлопця в карету швидкої допомоги. В той момент хлопець був ще живий. Також, свідок зазначив, що в кареті швидкої допомоги був також інший хлопець, який був із потерпілим. Крім цього, ОСОБА_10 зазначив, що відшкодував потерпілому, батьку померлого хлопця, всі збитки.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 21.07.2019 року ввечері близько 23 години, коли була дощова погода її донька після дзвінка у двері відкрила їх та почула крики. Вийшовши на вулицю, свідок побачила як хлопець тримає на колінах потерпілого, якого збила машина. Далі, вона побігла за чоловіком та намагалася викликати швидку, однак не могла додзвонитися. Після цього, вигнала свою машину, поклала з чоловіком хлопчика в машину та відвезла потерпілого до швидкої в смт. Батьово. В момент, коли перекладали потерпілого в карету швидкої допомоги приїхав батько обвинуваченого, який допоміг працівникам швидкої перемістити хлопчика у швидку. Крім цього, свідок зазначила, що узбіччя як такого на цьому відрізку, де сталася ДТП, немає, тому хлопці фактично мали йти по дорозі. При цьому, хлопці були у темному одязі. Також, свідок вказує на те, що до моменту, коли приїхав батько обвинуваченого до швидкої і з часу, коли вона виявила хлопця минуло близько 45 хвилин. Крім цього, свідок показала, що не дивилася чи було освітлено місце, де сталася дорожньо-транспортна пригода.

Неповнолітній свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що влітку 2019 року одного вечора він разом із другом пішли гуляти і зайшли в магазин, де купили чай. Коли вони поверталися почав падати дощ. Вони з другом йшли по правому краю дороги, оскільки узбіччя там немає. Його друг ішов по ліву сторону від нього дуже близько на самому краю дороги. На ділянці дороги, де відбулася дорожньо-транспортна пригода було добре освітлення, тому водій міг їх побачити. Під час їх руху повз них проїхав рейсовий автобус і через декілька хвилин ззаду на значно більшій швидкості ніж попередній автобус проїхав мікроавтобус, який здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_6 .. В результаті цього останнього відкинуло, а автомобіль не зупиняючись поїхав. Після цього, він взяв потерпілого на руки та відніс до першого будинку, звідки вийшла жінка. Ця жінка і відвезла потерпілого до пункту медичної допомоги. Уже до пункту підійшов батько обвинуваченого, який їхав потім з ним в кареті швидкої до лікарні.

Допитаний в судовому засіданні лікар Берегівської ЦРЛ імені Бертолона Ліннера ОСОБА_13 дав пояснення, що особу обвинуваченого не пам`ятає, оскільки пройшло вже майже два роки. Так, пояснив, що скоріше за все працівники поліції доставили обвинуваченого для освідування на стан алкогольного сп`яніння. Освідчення проводиться спеціальним приладом, який проходить повірку, передбачену законом.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_14 показав, що йому для виконання надійшла ухвала суду за клопотанням слідчого. Висновок був складений ним у відповідності до поставлених слідчим питань на підставі зазначених вихідних даних. У вихідних даних слідчим було складено два варіанти розвитку подій. Перший варіант розвитку подій був складений по описам підозрюваного ОСОБА_4 , другий варіант по показах свідків. У першому варіанті пішоходи рухались прямолінійно до краю проїжджої частини, а у другому варіанті пішоходи змінили напрямок руху на смугу руху автомобіля, згідно вихідних даних на 1,8 м з моменту зміни положення за певний період часу зі швидкістю заданої у вихідних даних. При проведенні експертизи він досліджував варіанти розвитку подій з вихідними даними щодо видимості пішоходів, зупиночний шлях і можливість зупинитися. Конкретна видимість пішохода у даному випадку була встановлена 69 м. Загальну видимість не доцільно було встановлювати у даному випадку. По даних дорожніх умов встановлюється конкретна видимість. На запитання суду, експерт пояснив, що значення ближнього чи дальнього світла фар ввімкненого на автомобілі не має значення для висновку, оскільки згідно вимог Правил дорожнього руху встановлено, що водій зобов`язаний рухатись в таких умовах, щоб міг розпізнати перешкоду чи небезпеку.

Судом встановлено, що 22 липня 2019 року о 02:11 годині слідчим Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області на підставі повідомлення підприємств, установ, організацій та посадових осіб внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження за № 0000528 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України (том 1 а.с. 1).

01 серпня 2019 року на ім`я старшого слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області подана заява ОСОБА_15 про вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 135 КК України та внесення відомостей про вказаний злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань; залучення його до кримінального провадження як потерпілого (том 1 а.с. 31-32).

01 серпня 2019 року о 15:07 годині внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження за № 0000209 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 3 ст. 135 КК України (том 1 а.с. 15-16).

Постановою прокурора про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 02 серпня 2019 року матеріали кримінальних проваджень за № 0000528 від 22.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та за № 0000209 від 01.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України об`єднано в одне провадження за № 0000528 від 22.07.2019 року (том 1 а.с. 17-19).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 22 липня 2019 року встановлено, що старший слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_16 22 липня 2019 року о 01 годині 42 хвилині в службовому кабінеті № 38 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, відповідно до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 207-211, 213 КПК України, затримав особу підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України. Із даним протоколом ознайомлені підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_17 про, що свідчать їх підписи на вказаному протоколі (том 1 а.с. 52-55).

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.07.2019 року із схемою та фототаблицею до нього, проведеного старшим слідчим Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 за участю двох понятих в період з 23:30 години по 00:25 години, встановлено, що в напрямку від вул. Миру с. Свобода до вул. Прикордонна с. Бадів по вул. Миру, у с. Свобода, неподалік будинку 112 встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди. Видопокриття: асфальтобетонний, стан покриття мокрий, дорожнє покриття для двох напрямків шириною 5,4 м, ширина однієї смуги для руху 2,7 м. По обидві смуги руху примикають узбіччя, за якими знаходиться кювет. Ділянка дороги в момент огляду неосвітлена. На місці пригоди автомобіль марки «Вольксваген LT», державний номерний знак « НОМЕР_1 » знаходиться на проїжджій частині дороги. Сліди шин відсутні, сліди гальмування відсутні. На даній ділянці наявні 2 уламки лакофарбового покриття, які вилучені. По закінченню огляду транспортний засіб поміщений на арештмайданчик Берегівського ВП (том 1 а.с. 34-43).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №83 від 23.07.2019 року встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Смерть настала в машині швидкої допомоги при госпіталізації. Причиною смерті стала закрита тупа травма грудної клітки та черева з розривом аорти. Смерть настала внаслідок нещасного випадку поза виробництвом. Хвороба (паталогічні стани), що призвели до смерті: масивна внутрішня крововтрата, закрита тупа травма грудної клітки та черева з пошкодженням аорти та легенів. Обставиною, при якій відбулась травма: травму отримав пішохід, який був збитий легковим автомобілем (том 1 а.с. 45).

Висновком та актом до нього щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 61 від 22.07.2019 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 був оглянутий 22.07.2019 року о 00:50 годині лікарем ОСОБА_13 . Берегівської ЦРЛ імені Бертолона Ліннера. Згідно огляду у ОСОБА_4 встановлено змазаність мови, міміка млява, зі слів освідчуваного вчора вживав алкогольні напої, наявний відчутний запах алкоголю з рота. Результат обстеження: Алконт 01СУ-И Зав № 2499 аналізатор парів спирту чинний до 11.03.2020 року. Висновок та діагноз за результатами огляду: стан алкогольного сп`яніння 1,9 проміле (том 1 а.с. 50-51).

Згідно до постанови про відібрання біологічних зразків від 22.07.2019 року прокурор Берегівської місцевої прокуратури постановив відібрати зразки крові у затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення всіх необхідних експертиз (том 2 а.с. 57).

Згідно протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 22.07.2019 року старшим слідчим СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_16 на підставі постанови про відібрання зразків для проведення судових експертиз у ОСОБА_4 в приміщенні Берегівської ЦРЛ в м. Берегове з 15:56 години до 16:10 години за участю спеціаліста за допомогою одноразового шприца та голки відібрав від ОСОБА_4 зразки крові з вени руки, яку поміщено в скляний флакон. Зауважень та заперечень в учасників процесуальної дії не було (том 2 а.с. 58).

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначено, що згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Докази повинні визнаватися такими, що одержані незаконним шляхом наприклад тоді коли їх збирання і закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Нормою ст. 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії передбачено, що державні органи та службові особи зобов`язані діяти тільки у межах своїх повноважень та у передбачений законами України спосіб.

Пунктом 8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Порядок проведення огляду у закладі охорони здоров`я врегульовано розділом ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» вказаної Інструкції.

При цьому, у даному випадку Інструкцією не передбачено складення направлення для проведення огляду на стан сп`яніння.

Отже, посилання захисника на недопустимість вказаного доказу є необґрунтованим.

Таким чином, акт та висновок до нього щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 61 від 22.07.2019 року є належними та допустимими доказами, оскільки такі отримані у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Протоколом огляду місця події/речей від 06.09.2019 року з фототаблицею до нього, встановлено, що на території майданчику тимчасового тримання при Берегівському ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Берегове, вул. Сечені, 13, Закарпатської області, знаходиться транспортний засіб марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT 35», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » червоного кольору, дах якого пофарбований білим кольором, типу фургон (грузовий). На даному транспортному засобі наявні пошкодження, а саме у передній його частині тільки з права пластмасова декоративна частина решітки у частині правої фари поворотника. На вказаному транспортному засобі наявні пошкодження у вигляді вм`ятини кузова та лакофарбового покриття у частині правого кута крила на висоті 80 см його початок та проходить вздовж уверх. Крім цього, у верхній кутовій частині з права наявне пошкодження у вигляді вм`ятини та пошкодження лакофарбового покриття (том 2 а.с. 27-36).

Протоколом огляду речей від 03.09.2019 року з фототаблицею, встановлено, що на кофті сірого кольору з довгими рукавами та підвищеною горловиною, власником якої являється свідок ОСОБА_12 , наявні з переду на передній частині в області грудей та рукавах виявлено забруднення у вигляді сухих п`ятен бурого кольору (том 2 а.с. 37-40).

Згідно висновку експерта №83 від 23.07.2019 року встановлено наступне. Смерть ОСОБА_6 настала в результаті закритої тупої травми грудної клітки та черева з розривом черевного відділу аорти, яка ускладнилась масивною внутрішньою крововтратою, підтверджується наявністю синяків та садин на рівні тулубу, розриву черевного відділу аорти на рівні другого поперекового хребця, внутрішньої крововтрати, а також малокрів`я внутрішніх органів, полосчатих крововиливів під внутрішньою стінкою серця, дрібно крапкових крововиливів під зовнішньою стінкою серця та легеневою плеврою, ішемії кори та гіперемії мозкового шару нефротелію нирок, набряку речовини головного мозку. По ступені тяжкості ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки та черева з розривом черевного відділу аорти мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Враховуючи локалізацію, взаєморозташування, механізм виникнення та кількість ушкоджень, в момент первинного контактування автомобіля з потерпілим останній знаходився у вертикальному або близькому до такого положення та був повернутий задньо-лівою поверхнею тулубу до рухаючогося транспортного засобу з послідуючим падінням на дорожнє покриття та співударянням лівою лобною ділянкою голови з тупим предметом. Ушкодження у потерпілого могли виникнути в результаті наїзду на нього транспортного засобу, в тому числі марки «Фольксваген ЛТ» при обставинах та в період вказаний в ухвалі (том 2 а.с. 52-56).

Згідно висновку судово-токсикологічної експертизи №1376 від 12.08.2019 року встановлено, що в крові ОСОБА_4 не виявлено метиловий, етиловий, пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери. Встановити, чи перебував ОСОБА_4 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, тобто 21.07.2019 року близько 23:20 години в стані алкогольного сп`яніння, не є можливим, оскільки забір крові проведено 22.07.2019 року о 16:00 годині (том 2 а.с. 64-66).

Висновком комісійної судово-медичної експертизи №50 від 17.09.2019 року встановлено наступне: смерть неповнолітнього ОСОБА_6 настала від закритої тупої травми грудної клітки та черева, яка супроводжувалась забоєм правої і лівої легень, розривом черевного відділу аорти та ускладнилась масивною внутрішньою кровотечею і шоком, що стало безпосередньою причиною його смерті. Враховуючи характер виявлених ушкоджень у неповнолітнього ОСОБА_6 та місце ДТП (віддаленість від медичного закладу, де є можливість провести негайне оперативне втручання), відповідь на питання слідчого «чи вижив би потерпілий при умові негайного його транспортування водієм автомобіля марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT 35» ОСОБА_4 з місця ДТП до медичного закладу та надання йому негайної необхідної кваліфікованої медичної допомоги» є негативною (том 2 а.с. 86-95).

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №10/344 від 16.09.2019 року встановлено, що наїзд автомобіля марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » на пішохода відбувся в поздовжньому напрямку ймовірно в місці, що передує початку фіксації слідів «уламок червоного кольору». Точне місце наїзду встановити не можливо у зв`язку з недостатньою кількістю слідової інформації, а саме відсутністю слідів шин автомобіля (том 2 а.с. 107-111).

Згідно висновку експерта № 1021 від 05.09.2019 року судової автотехнічної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0000528 встановлено, що на момент огляду і експертного дослідження система рульового керування, гальмівна система, система освітлення та світлової сигналізації, а також ходова частина автомобіля «Фольксваген-ЛТ», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » знаходилися в працездатному стані та могли виконувати функції, передбачені конструкцією (том 2 а.с. 189-194).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.09.2019 року з фототаблицею до нього, встановлено наступне. Даний слідчий експеримент був проведений за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , його законного представника матері ОСОБА_12 , статиста ОСОБА_18 , психолога сектору кадрового забезпечення УКЗ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_19 та в присутності двох понятих. Знаходячись на місці, де відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме поблизу будинку АДРЕСА_2 , неповнолітній свідок ОСОБА_12 розказав та показав, як та при яких обставинах сталася дорожньо-транспортна пригода 21.07.2019 року. При цьому, під час проведення даного слідчого експерименту за допомогою статиста було встановлено конкретну та загальну видимість за умови увімкненого світла фар автомобіля. Так, конкретна видимість склала 69,0 м до місця наїзду на пішохода, а загальна видимість 143,3 м (том 2 а.с.123-132).

Надані пояснення під час слідчого експерименту неповнолітній свідок ОСОБА_12 підтвердив і в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Отже, посилання захисника на недопустимість даного слідчого експерименту як доказу спростоване дослідженим протоколом, оскільки дана слідча дія була проведена згідно вимог КПК України.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.09.2019 року з фототаблицею до нього, який проведено за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , статиста ОСОБА_18 в присутності двох понятих, встановлено наступне. На час початку проведення слідчої дії мають місце наступні дорожні та погодні умови: темна пора доби, небо місцями похмуре, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, проїзна частина вулиці суха, чиста, без будь-яких явних пошкоджень її покриття. Проїзна частина освітлюється вуличним електроосвітленням з електроопор обладнаних сонячними батареями, які розміщені по правому узбіччі, якщо рухатися зі сторони центру с. Свобода у напрямку с. Бадів, Берегівського району. На запитання до підозрюваного ОСОБА_4 чи відповідають дорожні та погодні умови саме тим, які мали місце в день та час настання даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме наїзду керованого ним автомобіля марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » на пішохода ОСОБА_6 , що мала місце 21.07.2019 року близько 22:30 години, підозрюваний відповів, що так дорожні та погодні умови відповідають тим, які мали місце на день та час настання даної ДТП, але дорога була мокрою, так як незадовго до того перестав падати дощ. У даному протоколі слідчого експерименту зафіксовані аналогічні покази обвинуваченого ОСОБА_4 , які він надавав під час допиту в судовому засіданні (том 2 а.с. 133-139).

Висновком судової інженерно-транспортної експертизи №10/345 від 11.09.2019 року встановлено, що водій ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти згідно вимог пунктів 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, а пішохід ОСОБА_6 згідно вимог пунктів 4.7 та 4.14 «б» ПДР України. В даній дорожній обстановці максимальна швидкість руху автомобіля марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » за умовами видимості дороги в даних дорожніх умовах не повинна була перевищувати значення 112,5-135,8 км/год. Згідно вихідних даних, які вказані в ухвалі про призначення експертизи швидкість руху автомобіля марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » перед зіткненням була 50 км/год. Таким чином для заданого комплексу вихідних даних слід вважати цю швидкість руху обрана водієм автомобіля марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_4 не перевищувала допустиму швидкість руху за умовами видимості дороги. Величина зупиночного шляху автомобіля марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » в даних дорожніх умовах при швидкості заданій у вихідних даних 50 км/год. становить величину 37,1/45,2 м.

Варіант 1: водій автомобіля марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_4 мав технічну можливість зупинити транспортний засіб до місця наїзду шляхом застосування екстреного гальмування і уникнути зіткнення в момент виникнення йому небезпеки для руху.

Варіант 2: водій автомобіля марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_4 був позбавлений технічної можливості зупинити свій транспортний засіб до місця наїзду в момент виникнення небезпеки для його руху.

Експерту було задано два варіанти розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди:

Варіант 1: з технічної точки зору при заданих вихідних даних у другому варіанті причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія автомобіля марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_4 , який не дотримався вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість об`єктивно оцінити дорожні умови та обставину не застосував своєчасно гальмування.

Варіант 2: з технічної точки зору при заданих вихідних даних в першому варіанті причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди є обставини, пов`язані з тим, що водій автомобіля марки «WOLKSWAGEN» моделі «LT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_4 мав об`єктивну можливість виявити пішохода, який вийшов на проїзну частину на смугу руху автомобіля на віддалі на якій водій вже не мав технічної можливості уникнути наїзду шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування транспортного засобу в момент виникнення небезпеки для руху (том 2 а.с. 148-158).

Зокрема наступним, суд вважає за необхідне звернути увагу, що виявлені помилки та розбіжності у письмових доказах (в тому числі в обвинувальному акті та висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 10/344 від 16.09.2019 року), досліджених судом, є не значними та спростовані іншими належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 84-86 КПК України.

Так, є наявна помилка в анкетних даних обвинуваченого в обвинувальному акті, а саме невірно вказано область місця проживання обвинуваченого. У висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 10/344 від 16.09.2019 року експертом при складанні висновку було помилково вказано невірний реєстраційний номер транспортного засобу, що доводиться клопотанням про призначення експертизи, ухвалою суду про призначення експертизи та фототаблицею, яка є невід`ємною частиною самого висновку.

Відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України, настає за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Отже, судом, при розгляді даного кримінального провадження на підставі досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що стало причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК України, тобто знаходяться у причинному зв`язку із ними.

Верховний Суд в огляді судової практики у кримінальних провадженнях щодо порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами (стаття 286 Кримінального кодексу України) у справі № 668/2604/15-к дійшов висновку, що незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди, водій зобов`язаний був виконати вимогу п. 12.3 ПДР і негайно зменшити швидкість аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Про це свідчать і висновки судовоавтотехнічних експертиз, які вказують, що саме водій повинен був діяти відповідно до п. 12.3 ПДР та мав технічну можливість запобігти ДТП. Таким чином, перебування пішохода на проїзній частині дороги, не звільняє водія від виконання вимог зазначеного пункту ПДР.

Крім того, Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи № 711/798/18 дійшов наступного висновку.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 135 КК, завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, то ставлення суб`єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю). Вольовий момент вчинення злочину, передбаченого ст. 135 КК, полягає у небажанні суб`єкта злочину надати допомогу безпорадній особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Мотиви вчинення цього злочину можуть бути різними (прагнення уникнути кримінальної відповідальності, небажання обтяжувати себе, байдуже ставлення до долі іншої людини, егоїзм, небажання допомогти через брак часу, неприязнь до потерпілого, легкодухість, ревнощі, помста тощо), але на кваліфікацію вони не впливають.

Для кваліфікації за цим законом не має значення, чи відвернула би надана винною особою допомога завдання шкоди життю або здоров`ю особи. Навіть у випадках, коли через несумісну з життям травму будь-яка допомога не була здатна відвернути смерть людини, особа, яка залишила потерпілого в небезпеці, має нести відповідальність за ст. 135 КК.

Така позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 10 листопада 2020 року (справа № 552/6700/17, провадження № 51-499 км 20).

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України доведена повністю.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Отже, суд, обираючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає відшкодування завданих збитків потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_20 про, що свідчать подані суду заяви потерпілих про відсутність претензій будь-якого характеру до обвинуваченого (том 1 а.с. 151, том 5 а.с. 205).
Згідно характеристики, виданої Свободянською сільською радою Берегівського району Закарпатської області обвинувачений ОСОБА_4 за період проживання на території сільської ради скарг на його поведінку з боку сусідів та мешканців села не надходило, до людей похилого віку ставиться з повагою, в конфліктні ситуації з сусідами та іншими мешканцями села не вступав, за характером спокійний, врівноважений, активний, користується повагою та авторитетом серед молоді, в складних ситуаціях проявляє себе виваженою поведінкою, не одружений, на даний час не працює (том 2 а.с. 10); раніше до кримінальної відповідальності не притягався (том 2 а.с. 9).
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, «Середній» рівень ризику вчинення повторного правопорушення та «Середній» рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (том 5 а.с. 2-6).
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив два тяжких злочини, по місцю проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак свою вину не визнав, наслідки, що настали смерть потерпілого молодого за віком, характер та мотиви допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та залишення в небезпеці потерпілого, якого поставив в небезпечний для життя стан, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України. На підставі ст. 70 КК України, слід призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху, що призвело до смерті потерпілого, суд вважає, що доцільно застосувати до нього додаткове покарання передбачене ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на визначений строк.

Суд вважає, що таке основне покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, в тому числі оцінивши їх сукупність на предмет достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку, суд мотивовано дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Приймаючи таке рішення, суд дотримався критеріїв доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених Європейським судом з прав людини у висновках у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 6 грудня 1998 року.

Так, у зазначених рішеннях вказано, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Той факт, що засуджений раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, а також відшкодування шкоди, завданої потерпілим, не є достатніми мотивами для обґрунтування висновку про можливість виправлення без відбування покарання та звільнення засудженого від його відбування з випробуванням.

Згідно абзацу 12 пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення суд продовжує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України, ч. 1 ст. 206 ЦПК України прийняти відмову потерпілої ОСОБА_20 від цивільного позову про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а провадження у справі за даним цивільним позовом слід закрити (том 4 а.с. 174-179, том 5 а.с. 205).

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 за проведення судової авто-технічної експертизи №1021 від 05.09.2019 року у розмірі 3140,00 грн. в користь держави в особі Закарпатського відділення ЛЬВІВСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ; судової авто-технічної експертизи №10/345 від 11.09.2019 року у розмірі 785,05 грн. та інженерно-транспортної експертизи №10/344 від 16.09.2019 року в розмірі 785,05 грн., в користь держави в особі ЗАКАРПАТСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОГО ЦЕНТРУ ЕКСПЕРТИЗ МВС України (том 2 а.с. 106, 147, 188).

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази:
-2 уламки з автомобіля, які поміщено у спецпакет НПУ ГСУ № 4308570; сіру матерчату чоловічу кофту, яка опечатана в спецпакет № 4526366, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, слід знищити;
-транспортний засіб марки «WOLKSWAGEN 28» 1994 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_3 , фургон, який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Берегівського ВП за адресою: м. Берегове, вул. Сечені, 13, слід повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , як володільцю (том 2 а.с. 24, 25-26, 41-43).
Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи відсутні.
Викривач у кримінальному провадженні відсутній.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 286 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до одного року,

- за ч. 3 ст. 135 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до одного року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його затримання, тобто з 22 липня 2019 року о 01 годині 42 хвилині.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в користь держави в особі Закарпатського відділення ЛЬВІВСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ за виконання судової авто-технічної експертизи №1021 від 05.09.2019 року у розмірі 3140 (три тисячі сто сорок) гривень 00 копійок; в користь держави в особі ЗАКАРПАТСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОГО ЦЕНТРУ ЕКСПЕРТИЗ за виконання судової авто-технічної експертизи №10/345 від 11.09.2019 року у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок та інженерно-транспортної експертизи №10/344 від 16.09.2019 року в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок (том 2 а.с. 106, 147, 188).

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази:
- 2 уламки з автомобіля, які поміщено у спецпакет НПУ ГСУ № 4308570; сіру матерчату чоловічу кофту, яка опечатана в спецпакет № 4526366, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити;
- транспортний засіб марки «WOLKSWAGEN 28» 1994 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_3 , фургон, який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Берегівського ВП за адресою: м. Берегове, вул. Сечені, 13 повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , як володільцю (том 2 а.с. 24, 25-26, 41-43).
Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_20 від цивільного позову про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а провадження у справі за даним цивільним позовом закрити (том 4 а.с. 174-179, том 5 а.с. 205).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення через Берегівський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1