КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_5 , в інтересах власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке вилучене в ході обшуку автомобіля «RENAULTMASTER, VIN НОМЕР_1 », білого кольору, 2007 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_2 , а саме:
- телефон Айфон 6S, сірого кольору;

- реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- банківську картку «Монобанк» НОМЕР_4 ;

- банкноту номіналом 1 гривня з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору;

- автомобіль «RENAULT MASTER, VIN НОМЕР_1 », білого кольору, 2007 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію;

- ключі від даного транспортного засобу.

Згідно ухвали, слідчий суддя, враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких здійснюється досудове розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі та відчуження майна, яке постановою слідчого від 28 квітня 2021 року визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно, що вилучене 28 квітня 2021 року під час обшуку.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_5 , в інтересах власника майна ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_6 , та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Представник вважає ухвалу слідчого судді такою, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
Апелянт стверджує, що як клопотання прокурора так і ухвала слідчого судді не містять відомостей, які вказують на причетність ОСОБА_6 до кримінального провадження № 0001733, дані щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Вказує, що ОСОБА_6 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні та не має відношення до предмету досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Клопотання прокурора та ухвала слідчого судді не мають жодного посилання на причетність ОСОБА_6 до визначених протиправних дій.
Крім того, ухвалою слідчого судді накладено арешт на автомобіль, який для власника є єдиним джерелом існування. ОСОБА_6 працює на "Новій пошті" та виконує закази по доставці замовлень на цьому транспортному засобі.
Також, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. ст. 173 КПК України, в ухвалі слідчого судді не оцінені розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001733 від 15 листопада 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
28 квітня 2021 року слідчим на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року було проведено обшук автомобіля «RENAULT MASTER, VIN НОМЕР_1 >636957498», білого кольору, 2007 року виробництва, державний номе НОМЕР_2 СА 5797 СІ, яким кори ОСОБА_6 ський С.П. та вказаний автомобіль вилучено.

28 квітня 2021 року в рамках кримінального провадження № 0001733 слідчим СУ ГУ НП у ОСОБА_8 вським О. винесено постанову про визнання телефону Айфон 6S, сірого кольору; реєстраційно НОМЕР_3 А 6724 СВ; банківської картки « НОМЕР_4 ; банкноти номіналом 1 гривня з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору; автомобіля «RENAULT MASTER, VIN НОМЕР_1 >636957498», білого кольору, 2007 року виробництва, державний номе НОМЕР_2 СА 5797СІ; свідоцтва про реєстрацію та ключів від даного транспортного засобу речовими доказами.
28 квітня 2021 року прокурор Київської міської пр ОСОБА_7 ишлюк Д.В. звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході обшуку вказаного автомобіля.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вказане майно.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0001733, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обгрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у ОСОБА_9 ького О.Ф. від 28 квітня 2021 року правомірно визнане речовими доказами (том 2 а.с. 18).
Тому твердження представника про те, що в матеріалах справи немає жодних даних, які б давали підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям речового доказу, є такими, що не грунтуються на матеріалах судового провадження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, що було вилучене в ході обшуку автомобіля «RENAULT MASTER, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Доводи представника про те, що арешт на вищевказане майно накладено безпідставно, без наявності правових підстав, не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності законних підстав для накладення арешту на вилучене майно на даній стадії досудового розслідування. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі представник також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Отже, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в них доводах, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської міської про ОСОБА_7 шлюка Д.В. та накладено арешт на майно, яке вилучене в ході обшуку автомобіля «RENAULTMASTER, VIN НОМЕР_1 >636957498», білого кольору, 2007 року виробництва, державний номе НОМЕР_2 СА 5797 СІ, а саме:

- телефон Айфон 6S, сірого кольору;

- реєстрацій НОМЕР_3 АА 6724 СВ;

- банківську картку «М НОМЕР_4 ;

- банкноту номіналом 1 гривня з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору;

- автомобіль «RENAULT MASTE НОМЕР_1 H636957498», білого кольору, 2007 року виробництва, державний номер НОМЕР_2 СА 5797 СІ;

- свідоцтво про реєстрацію;

- ключі від даного транспортного засобу - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна в інтересах власника майна - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ ____________

Справа № 11-сс/824/4757/2021
Єдиний унікальний номер 761/16390/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції
Доповідач в суді апеляційної ін ОСОБА_1 щенко М.А.