ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 385/1097/20

1-кп/385/5/21

09.03.2021 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайворон, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 0000123 від 16.03.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мощене, Гайворонського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, пенсіонер, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

15.03.2020 року близько 13.05 години у ОСОБА_3 , який побачив на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , раніше знайому йому ОСОБА_6 , з якою він перебуває тривалий час у неприязних відносинах, виник умисел на завдання останній фізичного болю.

Невідкладно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підбіг до ОСОБА_6 та схопив своєю правою рукою за передпліччя її правої руки, почав зі значною силою стискати та викручувати, вчиняючи в такий спосіб насильницькі дії, які завдали фізичного болю потерпілій. Продовжуючи свої умисні протиправні дії ОСОБА_3 , зі значною силою кулаком своєї правої руки наніс одного удару в скроневу частину голови зліва потерпілої, завдавши їй сильного фізичного болю, від якого вона почала втрачати рівновагу та впала на землю, схопивши за одяг ОСОБА_3 . Перебуваючи обоє в лежачому положенні на ґрунтовій поверхні земельної ділянки, ОСОБА_3 продовжив умисно наносити побої ОСОБА_6 шляхом нанесення не менше двох ударів своєю взутою лівою ногою по колінному суглобу лівої ноги потерпілої, завдавши їй фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Вказані протиправні умисні дії ОСОБА_3 , які тривали близько чотирьох хвилин, були припинені свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , після чого він пішов за місцем свого проживання.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме: умисне завдання удару, побоїв та інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Потерпіла та представник потерпілої в судове засідання не з`явилися. Представник потерпілої надав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без участі потерпілої та її представника.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 не визнав пред`явлене йому обвинувачення. Обвинувачений ОСОБА_3 показав, що з потерпілою ОСОБА_6 тривалий час перебуває у неприязних стосунках. У березні 2020 року, точної дати не пам`ятає, близько 13 години перебував на земельній ділянці що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Він побачив, що на спірній земельній ділянці знаходяться чоловіки. Підійшовши до них він запитав, що вони мають робити, на що останні повідомили, що будуть обробляти город. Після цього ОСОБА_3 пішов до себе до дому, щоб взяти документи, що посвідчують право власності на дану земельну ділянку за його дружиною. Потім повернувся до вказаної земельної ділянки де побачив потерпілу ОСОБА_6 . З метою побачити що зображено в телефоні потерпілої, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 ззаду схопив її своєю правою рукою за її праву руку в області передпліччя. Після чого ОСОБА_6 взяла свій телефон в іншу руку, а ОСОБА_3 відпустив її руку. Після чого, потерпіла ОСОБА_6 намагалась завдати своєю правою рукою удару ОСОБА_3 , але останній ухилився від удару і вони разом упали на землю, один біля одного. Потім, ОСОБА_3 сам піднявся з землі і пішов до своєї дружини. Вказав, що під час цієї події руку потерпілій він не викручував, удари їй не завдавав.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України підтверджується наступними доказами:

-показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 про те, що з обвинуваченим ОСОБА_3 вона тривалий час перебуває у неприязних стосунках. Так, 15.03.2020 року близько 13 год. 05 хв. вона перебувала на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_3 , підійшов до неї ззаду, схопив її за праву руку та почав її стискати, чим спричинив їй значний біль. Потім ОСОБА_3 своєю рукою ударив її в скроневу частину голови зліва, який завдав їй сильного фізичного болю, від якого вона втратила рівновагу та впала на землю. При падінні, вона схопила за одяг ОСОБА_3 .. Коли вони лежали на землі ОСОБА_3 продовжував наносити їй удари в різні частини тіла: один удар рукою був здійснений в живіт, та два удари ногою в коліно лівої ноги ОСОБА_9 , від чого остання відчула значний біль. До них підбігли люди, після чого ОСОБА_3 протиправні дії припинив. Після чого, потерпіла зателефонувала в поліцію і повідомила про дану подію.

Вказані показання також підтверджуються та узгоджуються із відомостями, зазначеними в протоколі проведення слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_6 від 21.03.2020 року з доданими до нього фото таблицями зображень, під час якого було здійснене відтворення обставин події і потерпіла ОСОБА_6 показала, як ОСОБА_3 схопив своєю правою рукою її за праву руку та показала механізм нанесення їй обвинуваченим удару рукою по обличчю, потерпіла показала яким чином ОСОБА_3 завдавав їй ударів ногою по лівому коліні (а.с. 65-69);

-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що живе неподалік від потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 , із останнім тривалий час перебуває в неприязних стосунках. Вказала, що 15.03.2020 року близько 13 години, разом з потерпілою знаходилась на її земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Того дня, дану земельну ділянку мали обробляти мешканці села Могильне своїм мотоблоком. До потерпілої ззаду підійшов ОСОБА_3 та взяв своєю рукою праву руку ОСОБА_6 в якій остання тримала телефон, та почав крутити її руку. Після цього наніс кулаком своєї руки удар в голову потерпілій від чого остання почала падати та схопилась за одяг обвинуваченого та вони вдвох впали на землю. При падінні ОСОБА_3 наніс один удар кулаком своєї руки в живіт ОСОБА_6 . Після чого обвинувачений, вдарив потерпілу своєю ногою в ліве коліно потерпілої. Після чого, до обвинуваченого та потерпілої підбігли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які припинили дії ОСОБА_3 . Після події ОСОБА_6 зателефонувала в поліцію. ОСОБА_10 вказала, що від місця події, вона була на відстані близько двох метрів.

Вказані показання також підтверджуються та узгоджуються із відомостями, зазначеними в протоколі проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_10 від 04.04.2020 року з доданими до нього фото таблицями зображень, під час якого було здійснене відтворення обставин події і свідок ОСОБА_10 показала, як ОСОБА_3 підійшов за спини праворуч до ОСОБА_6 , яким чином останній взяв за руку ОСОБА_6 , після чого свідок показала механізм нанесення удару в область скроні зліва ОСОБА_6 , після чого свідок показала як ОСОБА_3 завдав щонайменше два удари ОСОБА_6 ногою в область лівого коліна. (а.с. 74-77);

-показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знає як мешканців села Могильне, не перебуває з ними в неприязних стосунках. Вказав, що весною 2020 року, близько 13 години перебував в селі Могильне, точної адреси не пам`ятає. Того дня він разом з своїм неповнолітнім сином та ОСОБА_7 приїхав обробляти, за оплату, город ОСОБА_10 . До них вийшов обвинувачений ОСОБА_3 і почав вживати слова нецензурної лайки. Сам свідок ОСОБА_8 в цей час знаходився біля мотоблока, здійснював його налаштування, а від місця події знаходився на відстані близько 3-5 метрів, точної відстані не знає, подія була по ліву сторону від нього. Потім почалась сварка між потерпілою та обвинуваченим. ОСОБА_3 взяв своєю рукою за праву руку ОСОБА_6 в якій остання тримала телефон, після чого вона вирвалась від нього та взяла телефон у свою ліву руку. Після чого, ОСОБА_3 кулаком своєї правої руки вдарив потерпілу в ліву сторону голови, потерпіла схопила ОСОБА_3 за одяг та вони разом впали на землю. Коли ОСОБА_6 лежала ОСОБА_3 наніс їй ще два удари в область ноги. ОСОБА_6 кричала про допомогу. До ОСОБА_3 та ОСОБА_6 підбіг ОСОБА_7 та розборонив їх. Після події, обвинувачений пішов до свого подвір`я. Потерпіла казала, що в неї болить голова та трималась за бік.

Вказані показання також підтверджуються та узгоджуються із відомостями, зазначеними в протоколі проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 від 21.03.2020 року з доданими до нього фото таблицями зображень, під час якого було здійснене відтворення обставин події і свідок ОСОБА_8 показав, в якому положенні знаходилася ОСОБА_6 , а саме перебувала в положенні стоячи, як підійшов ОСОБА_3 до потерпілої та яким чином взяв її за руку. Після чого показав механізм нанесення удару ОСОБА_3 в область лівої скроні ОСОБА_6 , крім того свідок показав механізм спричинення ударів ногою ОСОБА_3 в область лівого коліна потерпілої (а.с. 70-73);

-показаннями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знає як мешканців села Могильне, не перебуває з ними в неприязних стосунках. Крім того, вказав що разом з ОСОБА_3 працювали на одному підприємстві. Вказав, що в березні 2020 року, близько 12-14 години він перебував на городі ОСОБА_10 у селі Могильне. Він стояв спиною до потерпілої та обвинуваченого на відстані близько 5-10 метрів, точної відстані не знає. Обернувшись, побачив, що ОСОБА_3 лежить на потерпілій ОСОБА_6 і штурхав її. Він побіг до них та зняв ОСОБА_3 з потерпілої. Після чого потерпіла встала та викликала поліцію на місце події та сказала йому, що в неї болить нога і вона не може йти. Чи наносив удари обвинувачений потерпілій він не бачив;

-листом комунального некомерційного підприємства «Центральна районна лікарня» Гайворонської районної ради від 15.04.2020 року № 666 «Про надання інформації», відповідно до якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька с. Могильне, Гайворонського району 15 березня 2020 року звернулася до приймального відділення КНП «ЦРЛ» Гайворонської районної ради за медичною допомогою, Діагноз: Забій колінного суглобу, забій черевної порожнини. Забій лівої щоки. Надана амбулаторна допомога. Історія хвороби не заводилася. Від госпіталізації відмовилась (а.с. 62);

-висновком експерта №35 від 17.04.2020 року за результатами судово-медичної експертизи по медичним документам гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (судово-медичний експерт ОСОБА_11 ), згідно з яким на тілі ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не має (а.с. 63-64).

Таким чином, судом достовірно встановлено в ході судового слідства, що ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразились в умисному завданні удару, побоїв та інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок і суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України.
Посилання адвоката обвинуваченого на те, що свідки які були допитані в судовому засіданні давали свідчення на стороні потерпілої, так як працювали на потерпілу, суд вважає необґрунтованим, оскільки допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вказали, що знають і потерпілу і обвинуваченого, в неприязних стосунках з ними не перебувають, їхні покази узгоджуються з іншими доказами, що були досліджені судом. Сумніви сторони захисту щодо показів свідків, так як вони мають розбіжності, щодо розміщення учасників події та, що покази свідків не узгоджуються з обставинами справи, суд вважає необґрунтованим, тому що допитані в судовому засіданні свідки чітко вказали, що обвинувачений наносив удари потерпілій, а щодо розміщення учасників події могли помилитись тому, що вже пройшов тривалий час. Крім того, сторона захисту вказала на невідповідність листа (довідки) виданої КНП «ЦРЛ» Гайворонської районної ради від 15.04.2020 року №666 «Про надання інформації» з висновком експерта №35 від 17.04.2020 року за результатами судово-медичної експертизи по медичним документам гр. ОСОБА_6 , щодо тілесних ушкоджень потерпілої. З цього приводу суд зазначає, що лист (довідка) містять інформацію, що 15.03.2020 року ОСОБА_6 зверталась до приймального відділення КНП «ЦРЛ» Гайворонської районної ради за медичною допомогою, та який Діагноз останній було встановлено лікарем. В свою чергу, висновком експерта №35 від 17.04.2020 року за результатами судово-медичної експертизи по медичним документам гр. ОСОБА_6 визначались, які тілесні ушкодження мали місце на тілі ОСОБА_6 та до якого ступеня тяжкості відносяться виявлені ушкодження.
Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 відсутні.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Цивільний позов та судові витрати у справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 коп.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового процесу.

Суддя: ОСОБА_1

09.03.2021