СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7402/20 пр. № 1-кп/759/350/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження ЄРДР № 0001620 від 22 березня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , інші учасники провадження потерпілий ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В:
12 березня 2020 року близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Проектна, 3, діючи з корисливих мотивів та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з напівпричепу марки «FRUEHAUF», що був поруч з припаркованим автомобілем «МАН» д.н.з. НОМЕР_1 , обидва належні потерпілому ОСОБА_9 , чуже майно, а саме, також належні потерпілому колеса (шини) «VentusPrime» 235/45 R17 у кількості 4 одиниці, загальною вартістю не менше 1 900 грн., після чого з місця вчинення правопорушення втік, розпорядившись вказаним викраденим майном на власний розсуд.

Правова позиція сторони захисту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні крадіжки за встановлених судом обставин визнав у повному обсязі та щиро покаявся, заявив про готовність відшкодувати потерпілому завдану проступком шкоду, при цьому пояснив наступне. Він працював у потерпілого водієм автомобіля «МАН» д.н.з. НОМЕР_1 . Після розірвання робочих стосунків з потерпілим 12 березня 2020 року у вечорі прибув забрати свої речі та інструмент на охоронювану стоянку за адресою: м. Київ, вул. Проектна, 3, на який стояв вказаний автомобіль з напівпричепом марки «FRUEHAUF» поруч. Охоронці його пропустили на стоянку, оскільки знали, що він працював водієм. Разом зі своїми речами він забрав з вказаного напівпричепу, який використовувався потерпілим як сховище, свій набір ключів та чотири автомобільні шини потерпілого з тим, щоб розрахуватися з магазином за куплені раніше запасні частини. Вказані шини він продав за 1 900 грн., вивозити їх допомагав товариш на ім`я ОСОБА_10 на своєму автомобілі «Сан Йонг». Як також наполягав обвинувачений, палива з вказаного автомобіля «МАН» д.н.з. НОМЕР_1 він не зливав та інструмент потерпілого не привласнював.

Натомість, захисник, попри визнання вини обвинуваченим у крадіжці коліс потерпілого, наполягав на тому, що позиція сторони обвинувачення ґрунтується виключено на припущеннях, які не можуть бути доказами його винуватості, а також на доказах, які не можна визнати допустимими (висновок спеціаліста про вартість шин, оформлені з порушеннями протоколи огляду (відсутні дані про зв`язок з даним ЄРДР, відсутні дані відео та фото фіксації тощо). Тому захисник просив ухвалити виправдувальний вирок.

Правова позиція сторони обвинувачення.
Прокурор підтримав обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України в іншому обсязі, аніж встановлено судом, вважаючи поданими доказами доведеною винуватість ОСОБА_11 у крадіжці за вказаних вище обставин, крім згаданих чотирьох шин «VentusPrime» 235/45 R 17 загальною вартістю 8 752 грн., ще й такого майна: - 70л. дизельного пального, яке не представляє матеріальної цінності, шляхом злиття з бензобаку припаркованого автомобіля «МАН» д.н.з. НОМЕР_1 ; - набору рожкових ключів у кількості 9 одиниць вартістю 1 560 грн. з напівпричепу марки «FRUEHAUF», а всього таким чином майна, що належить потерпілому ОСОБА_12 , на загальну суму 10 312 грн.

Оцінка поданих сторонами доказів судом.
Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов таких висновків.

Не зважаючи на правову позицію захисника та часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_11 , його винуватість в межах висунутого обвинувачення у крадіжці чотирьох шин «VentusPrime» 235/45 R17 загальною вартістю не менше 1 900 грн. підтверджується дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а у сукупності та взаємозв`язку є достатніми для того, щоб довести винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, поза розумним сумнівом.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що з обвинуваченим ОСОБА_11 він дійсно мав робочі стосунки, оскільки останній працював у нього водієм автомобіля «МАН» д.н.з. НОМЕР_1 . 13 березня 2020 року охорона стоянки телефоном йому повідомила, що під його автомобілем «МАН» д.н.з. НОМЕР_1 калюжа виглядає так, нібито хтось злив пальне. Прибувши на місце він виявив, що дійсно хтось злив пальне з автомобіля, з салону зник інструмент, а також з кузова причепу зникли чотири шини та інший інструмент. Підозрюючи у цьому ОСОБА_11 , смс-повідомленням попросив його повернути викрадене, однак відповіді від нього не було. Через тиждень він, потерпілий, самостійно виявив в Інтернеті повідомлення про продаж своїх шин. Коли під виглядом покупця він зустрівся з продавцем на ім`я ОСОБА_13 , той визнав, що шини йому продав односільчанин ОСОБА_14 та добровільно повернув їх у присутності поліції. Як також уточнив потерпілий, з баку автомобіля «МАН» д.н.з. НОМЕР_1 було злито приблизно до 70 літрів дизельного пального, набір рожкових ключів у кількості 9 одиниць за його, потерпілого, кошти раніше придбав ОСОБА_11 , викраденими були чотири колеса (шини) торгової марки «Hankook» моделі «VentusPrime» 235/45 R17, які не були новими.

Показання потерпілого підтверджені даними його заяви про злочин від 22 березня 2020 року (а. 84), за якими ним було виявлено крадіжку вказаних чотирьох шин, інструменту та дизельного палива близько 60 літрів, та його розписки від 02 квітня 2020 року (а. 89) про повернення чотирьох шин марки «Hankook» та ключів фірми «ТОРЕХ».

Наведені показання потерпілого узгоджуються з показаннями обвинуваченого, який і так визнав свою причетність до викрадення вказаних шин, проте через характер припущення абсолютно не спростовують доводи останнього про свою непричетність до крадіжки пального з інструментом. Щодо зафіксованого повернення потерпілому ключів «ТОРЕХ», то крім того, що їх походження не відоме, ці ключі не були ідентифіковані як набір рожкових ключів у кількості 9 одиниць.

Згідно з протоколом огляду місця події від 22 березня 2020 року (а. 79-83), під час огляду за участі потерпілого ОСОБА_12 ділянки місцевості за адресою: м. Київ, вул. Проектна, 3, виявлено припаркований автомобіль «МАН» та напівпричіп, власником яких є потерпілий, слідів правопорушеня, у тому числі і злиття пального, про що повідомляв потеплілий, зафіксовано не було, камер відеоспостереження виявлено також не було. Дані цього протоколу виявилися неінформативними, а плутанину в ньому з приводу реєстраційних знаків автомобіля усунув потерпілий в судовому засіданні, зазначивши що такими були - НОМЕР_1 , а напівпричепу НОМЕР_2 , а не навпаки.

Суд не вбачає правових підстав для визнання недопустимими даних цього протоколу через відсутність в ньому посилання на ЄРДР. Ч. 3 ст. 214 КПК України прямо передбачає можливість проведення такої слідчої розшукової дії до внесення даних до ЄРДР, що власне і мало місце у даному випадку (відомості до ЄРДР були внесені 22 березня 2020 року лише о 18 год. 38 хв. а. 75). Невідкладність проведення огляду була обумовлена викликом з боку потерпілого працівників поліції на місце правопорушення. Разом з тим, дані цього протоколу також не спростовують показання обвинуваченого про непричетність до крадіжки пального з інструментом, більш того, відсутність слідів, на які вказував потерпілий, навпаки робить висунуте з цього приводу обвинувачення сумнівним, що повинно тлумачитися судом тільки на користь обвинуваченого ОСОБА_11 (ч. 4 ст. 17 КПК України).

Допитаний свідок ОСОБА_15 показав, що ОСОБА_11 , з яким проживає в одному селі, запропонував придбати не нові автомобільні шини за вигідною ціною 1 900 грн., на що він погодився, маючи намір у подальшому їх реалізувати за більшою ціною. За таких обставин 12 березня 2020 року він придбав у ОСОБА_11 чотири шини. У подальшому, коли він їх виставив через Інтернет на продаж за ціною 5 200 грн., до нього прибув ОСОБА_12 і заявив, що це його викрадені шини, а тому вони були повернуті потерпілому. Як уточнив свідок, родичи ОСОБА_11 згодом повернули йому сплачені за шини 1 900 грн.

Показання свідка ОСОБА_16 знайшли своє підтвердження під час дослідження протоколу огляду місця події від 23 березня 2020 року (а. 76-78), за яким той добровільно видав оглянуті чотири шини чорного кольору з маркуванням на кожній - «VentusPrime» 235/45 R17 Hankook Radial Tubeless Prime 235/45 R17 97W. Під час дослідження цього протоколу огляду визнали: потерпілий ОСОБА_12 - що саме ці шини були викрадені ОСОБА_11 та повернуті ОСОБА_16 , інших шин в нього не викрадали; свідок ОСОБА_16 - що саме ці шини він придбав у ОСОБА_11 , а потім повернув ОСОБА_12 ; обвинувачений ОСОБА_11 що він продав ОСОБА_16 викрадені в БОРЗЕНКА чотири шини, інших шин йому не продавав.

Суцільний зв`язок між собою ідентифікуючих даних чотирьох автомобільних шин як предмету крадіжки, що мала місце за участю КУЛІША, як він визнав це сам, усуває всі сумніви з приводу того, що 12 березня 2020 року з напівпричепу марки «FRUEHAUF» були викрадені вказані в обвинувальному акті чотири шини, які належать потерпілому.

Не спростовує цих висновків суду і акцентована захистом відсутність в протоколі вказаної слідчої дії повного цифрового ідентифікатора ЄРДР (після «8» відсутні «000») та помилка в передостанній цифрі («0» замість «2»), а також по іншому наведені модифікаційні дані вказаних коліс, а саме, торгова марка - «Hankook», модель - «VentusPrime», розміри - «235/45 R17 97W», що узгоджується як з їх скороченою назвою за обвинувальним актом, так і назвою за загальноприйнятими даними - Hankook Ventus Prime K105 235/45 R17 97W.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що з обвинуваченим ОСОБА_11 знайомий, останній запропонував йому допомогти 12 березня 2020 року увечері забрати особисті речі з попереднього місця роботи. У вказаний час вони прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_11 забрав свої речі з автомобіля в кульку, а також в білих великих пакетах чотири шини з напівпричепу, каністр не було, пальне ніхто не зливав. Він, свідок, при цьому використовував власний автомобіль «Сан Йонг». Через деякий час до нього в двір прибули правоохоронці, провели фактично обшук, забрали з гаражу його власні інструменти, поклали в його автомобіль на якому він вимушений був приїхати до відділку поліції, біля якого провели огляд салону його автомобіля, залишивши в останньому з усього перед цим забраного єдиний набір ключів.

Суд всі наведені докази, окрім припущень потерпілого про причетність обвинуваченого до крадіжки пального та інструменту, визнає належними, допустимими та достовірними через їх внутрішню узгодженість між собою, а тому кладе в основу свого вироку.

Знову ж таки, звертає на себе увагу те, що всі наведені докази не містять даних, які можна було б покласти в основу обвинувачення КУЛІШ у крадіжці пального та інструменту потерпілого. Суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, змагальність сторін, створив необхідні умови для реалізації всіма сторонами провадження їхніх процесуальних прав, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, проте, потерпілий, хоча і заявив про наявність у нього прямих доказів винуватості обвинуваченого у крадіжці інструментів та пального, однак таких сторонам не відкрив і суду не подав.

Суд в порядку ч. 1 ст. 89 КПК України з підстав, передбачених ч. 1 ст. 86 КПК України, визнає недопустимими доказами всі дані, які були встановлені (одержані) органом досудового розслідування і зафіксовані у протоколі огляду місця події від 24 березня 2020 року (а. 95-97) під час огляду автомобіля «Сан Йонг» д.н.з. НОМЕР_3 , оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 234, ч. 2 та ч. 10 ст. 237 КПК України протокол цього огляду, який проведений за правилами обшуку без ухвали слідчого судді, не містить підтвердження наданого власником автомобіля дозволу на проникнення до свого володіння, не містить додатку відео фіксації перебігу слідчої дії. Відтак суд за вимогами ч. 2 ст. 86 КПК України не використовує вказані недопустимі докази, при поставленні даного вироку суду і не посилається на них. Натоміть вважає доведеним сам факт існування вказаного автомобіля, на якому ЛОЗОВИЙ за його показаннями допомагав ОСОБА_11 перевозити шини.

Суд в поряду ч. 1 ст. 89 КК України також визнає недопустимими з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 86 КПК України, дані висновку директора ПП «Юридична контора Малецького» щодо вартості майна (а. 92-49), оскільки цей висновок складено всупереч приписам ст. ст. 69, 242 КПК України особою, яка не має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи, більш того без безпосереднього огляду предмету оцінки.

Зважаючи на те, що експертним шляхом вартість згаданих вище коліс (шин) «VentusPrime» 235/45 R17 у кількості 4 одиниці не встановлена, а розмір викраденого має правове значення для розмежування дрібної крадіжки (ст. 51 КУпАП) та кримінально караної крадіжки (ч. 1 ст. 185 КК України), суд в основу даного вироку кладе безспірно підтверджені дані про те, що ці 4 одиниці шин були фактично реалізовані обвинуваченим за 1 900 грн., що явно перевищує поріг такого розмежування для кваліфікації вчиненого як кримінально караного діяння.

За таких обставин, суд в межах висунутого обвинувачення вважає доведеним поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_6 12 березня 2020 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме коліс (шин) «VentusPrime» 235/45 R17 у кількості 4 одиниці, загальною вартістю не менше 1 900 грн., які належать потерпілому ОСОБА_9 , а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує з урахуванням правил ст. 5 КК України як кримінальний проступок за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції до Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).

Враховуючи проведену судом оцінку доказів, суд, тлумачачи всі сумніви на користь ОСОБА_6 , виключає з його обвинувачення як недоведене поза розумним сумнівом посилання на викрадення ним 70 літрів дизельного пального, до того ж яке за твердженням у самому обвинувальному акті чомусь не представляє матеріальної цінності, а також набору рожкових ключів у кількості 9 одиниць вартістю 1 560 грн.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_18 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку (ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), дані про його особу, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття в межах доведеного обвинувачення. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_18 мінімальне за своїм розміром та видом покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції до Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_19 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції до Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто на суму 850 грн.

Речові докази після набрання вироком законної сили передати належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_20