Справа №766/5998/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:
Начальник ПВК №90 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , вказавши, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Подання колонії погоджене з міською спостережною комісією.

Представник ПВК №90 в судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 просив звільнити його умовно - достроково від відбування покарання.

Прокурор вважав, що підстав для задоволення подання немає. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений під час відбування покарання до праці не залучався, є особою раніше неодноразово судимою.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, проаналізувавши наведені у подані доводи, дійшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06.09.2018 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_5 станом на 03.03.2021 року фактично відбув 3/4 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що також зазначено в п. 2 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

З характеристики засудженого видно, що адміністрацією колонії він фактично характеризується позитивно. Так, у характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_5 на заходи виховного впливу реагує, належним чином. З представниками адміністрації установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. По вольовими якостями цілеспрямований. Рівень розвитку інтелекту середній. Офіційно не працевлаштований. Роботи з благоустрою установи виконує. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Свій зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує у належному стані. Конфліктних ситуацій серед засуджених не створює.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 чотири рази застосовувалися заходи заохочення, заходи стягнення не застосовувались.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_5 заохочення і відсутність стягнень не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Дані довідки про нарахування заробітної плати свідчать про те, що ОСОБА_5 у період відбування покарання до оплачуваної праці не залучався.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_5 є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за тяжкі злочини проти власності, при цьому до нього шість разів застосовувались заохочувальні норми, одного разу відповідно до ЗУ «Про амністію» та п`ять разів у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Він знову вчинив умисні аналогічні злочини проти власності, втому числі тяжкий, в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, покарання за яке відбуває на даний час.

Тому доводи прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні внесеного відносно нього подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

постановив:

У задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1