Справа № 183/620/21
№ 1-кп/183/919/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000024 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

17 листопада 2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 проходив поблизу дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , та в цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що може знаходитися на території вищевказаної ділянки.
Цього ж дня, а саме 17 листопада 2020 року, приблизно о 13 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переліз через паркан, який щільно огороджує дачну ділянку з усіх сторін, тобто незаконно проник на територію дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив на землі громовідвід.
Після цього, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючиумисно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку громовідводу вагою 55,10 кг, вартістю 440 грн. 80 коп., що належить потерпілому ОСОБА_5 .
Потім, ОСОБА_4 присвоївши викрадене майно, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 440 гривень 80 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також додав, що дійсно, коли він повертався з риболовлі, проходячи повз домоволодіння в с/т «Зірка» в с. Орлівщина, за огорожею побачив сміття, і подумавши, що воно нічиє, вирішив присвоїти собі металобрухт, який лежав серед купи цього сміття. Взявши металевий громовідвід він переніс його до себе додому, де і зберігав його. У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинив кримінальне правопорушення, зробив для себе відповідні висновки.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
Разом з тим, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, а також, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована потерпілому у повному обсязі.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, а також думку потерпілого, який в своїй заяві зазначив, що не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 326,88грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 188-21 від 19.01.2021 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: громовідвід, довжиною три метри, який складається з металевої труби розміром два метри та громовідводу, довжиною один метр, загальною вагою 55,10 кг, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 326гривень 88 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1