Провадження № 1-кс/761/9097/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000200 від 04.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

22 квітня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва, через систему «Електронний суд», надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000200 від 04.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Так, у своїй скарзі заявник просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000200 від 04.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Вказану постанову ОСОБА_3 вважає незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, а рішення слідчого про відмову у задоволенні його клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій протиправним з огляду на те, що така постанова не містить жодних відомостей про зміст обставин, які стали підставою для прийняття такого рішення.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав у ній наведених та просив задовольнити. Вказав, що посилання слідчого у постанові на те, що він має у кримінальному провадженні процесуальний статус свідка не підтверджується будь-якими об`єктивними доказами.

Старший слідчий в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , рішення якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, однак згідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність такої особи не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у суду матеріалів.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Слідчий суддя приймає до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Такої позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м. Києва дотримується Київський апеляційний суд (провадження №№ 11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000200 від 04.02.2020, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що старший слідчий в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , виніс постанову від 12 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000200 від 04.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15 березня 2021 року.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчий, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000200 від 04.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, не мотивував своє рішення, оскільки не навів зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви його прийняття, їх обґрунтування.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що цитування у постанові положень кримінального процесуального закону та кримінального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

Посилання слідчого у постанові від 12 квітня 2021 року на те, що ОСОБА_3 в розумінні ст. 220 КПК України не є стороною кримінального провадження, яка має заявляти клопотання, не заслуговують на увагу, є формальними та не містять належного обґрунтування причин відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій від 15 березня 2021 року.

Так, як вбачається зі змісту скарги, досудове розслідування кримінального провадження №0000200 від 04.02.2020 розпочато на підставі заяви ОСОБА_3 від 12 грудня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення, у якій останнім, зокрема, було викладено обставини про завдання йому моральної шкоди.

Так, згідно положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При цьому, відомості про винесення слідчим відповідної постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 заявнику, як і слідчому судді не надано. Даних про наявність такої постанови не вбачається і зі змісту оскаржуваної постанови старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12 квітня 2021 року.

Таким чином, твердження слідчого про те, що ОСОБА_3 не має процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0000200 від 04.02.2020, жодним чином не обґрунтовано, постанова про відмову у задоволенні клопотання від 15 березня 2021 року не містить будь-яких посилань на очевидні та достатні підстави вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, на обґрунтування зазначеного висновку слідчого.

Викладене свідчить про необґрунтованість винесення слідчим постанови про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15 березня 2021 року, відсутність підстав для прийняття такого рішення, що є суттєвим порушення вимог ст. 110 КПК України та безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення слідчим.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 в частині скасування постанови старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000200 від 04.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

В той же час слідчий суддя зазначає, що у зв`язку із скасуванням постанови слідчого, у слідчого виникає обов`язок розглянути повторно таке клопотання в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 22, 26, 37, 40, 55, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000200 від 04.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000200 від 04.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 02 червня 2021 року о 09 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1