Дата документу 16.06.2021
Справа № 501/1866/21
У Х В А Л А
16 червня 2021 року слідчій суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий СВ ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області Дорош просить слідчого суддю накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 13 червня 2021 року, а саме: на ковдру, наволочку, ножиці з чорними ручками (усі зі слідами речовини бурого кольору), шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання даного майна, з метою проведення експертиз.
Під час досудового розслідування встановлено, що 13 червня 2021 року до ЧЧ ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 13 червня 2021 року, о 17:51 годин, невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , наніс ОСОБА_5 удар ножицями у спину, нічого не забрав. Діагноз: тілесні ушкодження у вигляді колотих ран спини, проникаюче у грудну клітину справа, алкогольне сп`яніння. В ході подальшої перевірки встановлено, що між ОСОБА_5 та його жінкою виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 намагався нанести їй тілесні ушкодження, однак ОСОБА_6 , родич-свояк, заступився, та з метою припинення протиправних дій останнього наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .
Під час огляду місця події, будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено наступне майно: ковдру, наволочку, ножиці з чорними ручками (усі зі слідами речовини бурого кольору).
Слідчий вважає, що, з метою збереження речових доказів для встановлення істини по вищевказаному провадженні, необхідно провести ряд експертиз.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до п.1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч.3 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Приймаючи до уваги можливість втрати слідів злочину, використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника, з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз, вважаю доведеним у судовому засіданні слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного автомобіля, шляхом заборони розпорядження та використання з правом вилучення його у власника.
Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити власнику мопеду, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за його клопотанням, якщо доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба (ч.1 ст.174 КПК України).
Керуючись ст.ст.110, 131-132, 98, 171-173, 309, 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 13 червня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , було а саме на: ковдру, наволочку, ножиці з чорними ручками (усі зі слідами речовини бурого кольору), шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та використання, з метою проведення експертиз.
Копії ухвали надіслати (вручити) прокурору, слідчому, іншим зацікавленим особам.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя