Справа № 712/8395/21
Провадження №1-кс/712/4250/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
Прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучений 29.07.2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон «Сяомі Редмі 9А» ІМЕІ НОМЕР_1 .
В процесі проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що 27.07.2021 року близько 16.45 години невідома особа, перебуваючи в приміщенні під`їзду № 2 жилого будинку АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих спонукань, шляхом ривка, відкрито заволоділа чужим майном, а саме вихопила із рук малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільний телефон «Сяомі Редмі 9А» ІМЕІ НОМЕР_1 та гаманець із грошовими коштами в сумі 30 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила останній матеріальної шкоди і з місця вчинення кримінального правопорушення зникла.
Під час проведення оперативно розшукових заходів «по гарячих слідах» та первинних слідчих (розшукових) дій було встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення з високим ступенем ймовірності може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
29.07.2021 року органом досудового розслідування за письмовою згодою власниці вищевказаного житла, ОСОБА_7 , проведено огляд за правилами обшуку, внаслідок чого у встановленому законом порядку виявлено та вилучено мобільний телефон «Сяомі Редмі 9А» ІМЕІ НОМЕР_1 .
Вищевказаний мобільний телефон є тимчасово вилученим майном та має ознаки речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, а тому з метою його подальшого збереження та недопущення знищення, спотворення чи втрати, є необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.
Прокурор до судового засідання надав заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі та задоволити клопотання.
Користувач майна в судове засідання не зв`явився.
Дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В процесі проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що 27.07.2021 року близько 16.45 години невідома особа, перебуваючи в приміщенні під`їзду № 2 жилого будинку АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих спонукань, шляхом ривка, відкрито заволоділа чужим майном, а саме вихопила із рук малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільний телефон «Сяомі Редмі 9А» ІМЕІ НОМЕР_1 та гаманець із грошовими коштами в сумі 30 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила останній матеріальної шкоди і з місця вчинення кримінального правопорушення зникла.
Під час проведення оперативно розшукових заходів «по гарячих слідах» та первинних слідчих (розшукових) дій було встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення з високим ступенем ймовірності може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
29.07.2021 року органом досудового розслідування за письмовою згодою власниці вищевказаного житла, ОСОБА_7 , проведено огляд за правилами обшуку, внаслідок чого у встановленому законом порядку виявлено та вилучено мобільний телефон «Сяомі Редмі 9А» ІМЕІ НОМЕР_1 .
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З огляду на те, що майно, яке зазначено в клопотанні, являється об`єктом кримінально протиправних дій, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, являється речовими доказами по даному кримінальному провадженню, яке може мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, містить на собі сліди кримінального правопорушення, може бути знаряддям кримінального правопорушення, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення речових доказів, суд вважає є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам знищення цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи той факт, що подія відбулася 29.07.2021, а клопотання про накладення арешту на майно подано до суду 30.07.2021, тому клопотання про накладення арешту на майно було подано в межах строку.
Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучений 29.07.2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон «Сяомі Редмі 9А» ІМЕІ НОМЕР_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1