ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/601/19 Номер провадження 11-кп/814/747/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 115 КК- О.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , начальника Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука від 20 березня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Градизьк, Глобинського району, Полтавської області, вірмен, громадянин України, освіта середня, не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, раніше судимий: 13 лютого 2018 року Глобинським районним судом Полтавської області за ст.187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

визнаний винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, ст.ст. 28 ч.1, 115 ч.1 КК України та призначено покарання за ст.ст. 28 ч.1, 115 ч.1 КК України у вигляді 11 років позбавлення волі, за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ст.185 ч.3 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1, ч.2 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим визначено покарання у вигляді 11 років позбавлення волі.

Відповідно до ст..71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_7 за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 13.02.2018 року та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 12 років позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець селища Градизьк, Глобинського району, Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,-

визнаний винуватим у вчиненні злочинів передбачених ст. 182 ч.2, ст.ст. 28 ч.1, 115 ч.1 КК України та призначено покарання за ст.ст. 28 ч.1, 115 ч.1 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі, за ст.185 ч.3 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1, ч.2 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Згідно вироку суду, 26 грудня 2018 року у вечірній час, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де демонтували та таємно викрали майно, що належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме: чавунну плиту та шість чавунних батарей опалення, загальною вагою 335 кг., вартістю 2154, 05 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 2154, 05 грн.

27.12.2018 року, близько 11-12 год., точний час не встановлено, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 знаходились спільно із ОСОБА_12 на горищі приміщення спортивної зали не діючої школи, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник умисел на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 . Із цією метою ОСОБА_7 , реалізуючи вказаний умисел, перебуваючи у вказаному місці, наніс удари руками стиснутими у кулак та ногами в область голови та тіла ОСОБА_12 , від чого останній впав на спину. Після цього ОСОБА_7 умисно наніс множинні удари в область голови ОСОБА_12 цеглиною, яку знайшов на місці події, та яку в подальшому передав ОСОБА_8 та наказав добити ОСОБА_12 .

ОСОБА_8 продовжуючи злочинні дії, побачивши, що потерпілий ОСОБА_12 подає ознаки життя, взяв до правої руки цеглину, яку отримав від ОСОБА_7 та умисно наніс потерпілому ОСОБА_12 не менше трьох ударів цеглиною по голові та обличчю.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , без попередньої змови, спричинили потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому тім`яної кістки зліва, субарахноїдального крововиливу в тім`яну, скроневу, частково лобну долі лівої півкулі головного мозку, забійних ран м`яких тканин голови лівої тім`яної ділянки голови, крововиливів в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в тім`яні ділянки голови зліва, скроневі м`язи зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, а в даний час привели до смерті, тілесні ушкодження у вигляді субарахноїдального крововиливу правої долі мозочка, чотирьох забійних ран тім`яної ділянки голови, крововиливів в м`які покрови голови з внутрішнього боку з права, правий скроневий м`яз, які відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення та тілесні ушкодження у вигляді шести забійних ран лобної ділянки, двох забійних ран скроневої ділянки, двох забійних ран лівої половини обличчя, гематоми: підглазничної ділянки зліва, верхньої та нижньої повік лівого ока, правої білявушно - жувальної ділянок, передньої поверхні правої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у вигляді відкритої черепно - мозкової травми, яка супроводжувалась відкритим переломом лівої тім`яної кістки субарахноїдального крововиливу лівої гемісфери головного мозку та правої долі мозочка, ОСОБА_12 помер на місці вчинення злочину.

27.12.2018 року близько 11 - 12 год., точний час не встановлено, ОСОБА_7 побачив поряд з ОСОБА_12 мобільний телефон «Fly FF 180» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 та мобільний телефон «NОКІА Х2 - 02» імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 , після чого у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення вказаних мобільних телефонів.

Реалізуючи свій умисел, керуючись корисливим мотивом та метою, ОСОБА_7 , перебуваючи біля ОСОБА_12 , який знаходився на горищі приміщення спортивної зали не діючої школи, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с.Градизьк, вул.Українська, 62, , шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільні телефони, що належали ОСОБА_12 а саме: мобільний телефон «Fly FF 180» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 та мобільний телефон «NОКІА Х2 - 02» імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 вартістю 316грн.33 коп.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить, вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити покарання за ч.3 ст.185КК України у виді 3 років позбавлення волі, ч.1 ст.28, ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років, на підставі ст.70 КК України визначити остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Обвинуваченим ОСОБА_7 подана апеляційна скарга в якій він просить постановити новий вирок, яким виправдати його у вчиненні злочину за ч.1 ст.28, ч.1 ст.115 КК України і відмовити в задоволенні позову потерпілої ОСОБА_13 . Постановити новий вирок, яким визнати його винним за ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України не більше ніж арешт на строк 3 місяці, а за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та не застосовувати ст.71 КК України, щодо вироку призначеного Глобинським районним судом Полтавської області від 13.02.2018 року.

З вироком районного суду не погодився прокурор, який подав апеляційну скаргу в якій просить вирок скасувати у зв`язку з м`якістю призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст.ст. 28 ч.1, ч.1 ст.115 КК України покарання у виді 14 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставіч.1, ч.2 ст.70призначити покарання у виді 14 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 13.02.2018 року та призначити остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи апелянтів, які підтримали свої апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі, зберігаючи об`єктивність та неупередженість.

Як вбачається зі змісту вироку в його основу покладені належні, допустимі, взаємоузгоджені та достатні докази, а саме показання свідків, протоколи слідчих дій, речові докази та висновки експертиз.

Висновок суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185,ч.1 ст.115 КК України та ОСОБА_8 , за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.28, ч.1 ст.115 КК України за обставин, встановлених судом першої інстанції, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені та належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

Колегія суддів не приймає доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , про те що його слід виправдати за ч.1 ст. 28,ч.1 ст. 115 КК України з огляду на таке.

Обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на протиправне позбавлення життя потерпілого. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати можливість настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Умисне вбивство (ч.1 ст.115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується: 1) діянням у вигляді посягання на життя іншої людини; 2) наслідком у вигляді смерті людини; 3) причинним зв`язком між вказаними діяннями та наслідком.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, мотивовано поклавши в основу вироку належні та допустимі докази.
Як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_7 йому не сподобалося, що потерпілий ОСОБА_12 нецензурно висловлювався в його адресу в результаті чого ОСОБА_7 наніс потерпілому два удари правою рукою в область щелепи, від чого потерпілий впав на підлогу. Після цого обвинувачений взяв потерпілого лівою рукою за комір та наніс ще два удари правою рукою у область щелепи, після чого у потерпілого з рота почала текти кров, останній втратив свідомість. ОСОБА_7 взяв два мобільні телефони, які випали з кармана потерпілого, а в цей час підійшов ОСОБА_8 , який взявши в руки цеглину з підлоги почав бити потерпілого в область голови. Він говорив ОСОБА_14 «Не бий його», тобто потерпілого.
Однак такі показання ОСОБА_7 суперечать дослідженим у судовому засіданні доказам, тому суд першої інстанції, визнаючи обвинувачення останнього доведеним, цілком обґрунтовано послався у вироку на показання обвинуваченого ОСОБА_8 та свідків, які були допитані в установленому законом порядку .
В своїх показаннях неповнолітній свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що йому відомий обвинувачений ОСОБА_7 , який доводиться родичем його товариша ОСОБА_16 . Обвинуваченого ОСОБА_8 він не знає. У кінці грудня 2018 року в обідній час він разом із ОСОБА_16 та ще із одним їх товаришем перебували у с.Градизьк Глобинського району Полтавської області та йшли гуляти. Біля магазину, який знаходиться на відстані 400 - 500 метрів від будівлі колишньої школи, вони зустріли ОСОБА_7 , із яким був ще один чоловік, якого він не знає та це був не обвинувачений ОСОБА_8 . Під час спілкування ОСОБА_7 сказав, щоб вони не ходили до приміщення старої школи, так як там знаходиться труп. Що ще їм казав ОСОБА_7 він не пам`ятає. Вони сказали ОСОБА_7 , що в школу йти не будуть, та пішли у своїх справах. Чому ОСОБА_7 повідомив їм цю інформацію йому невідомо, так як до приміщення старої школи вони йти не збирались.

Також вина обвинувачених у вчиненні встановлених судом злочинів повністю підтверджуються наступними доказами, які суд визнає належними та допустимими та які безпосередньо досліджені судом:

протоколом огляду від 01.01.2019 року відповідно до якого слідчим оглянуто мобільний телефон «Fly FF 180» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який добровільно надав ОСОБА_17 ;
протоколом огляду від 01.01.2019 року відповідно до якого слідчим оглянуто мобільний телефон «NОКІА Х2 - 02» імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 , який добровільно надав ОСОБА_17 ;
висновком експерта №201/Кр від 11.03.2019 року, що складений за наслідками проведення судово товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Fly» моделі FF 180, імеі1: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 , в корпусі чорного кольору, на момент вчинення злочину 27.12.2018 року могла становити 250 грн.; ринкова вартість мобільного телефону марки «Fly» моделі FF 180, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, на момент вчинення злочину 27.12.2018 року могла становити 250 грн.; ринкова вартість мобільного телефону марки «Noкіа» моделі Х2- 02, імеі1: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 , в корпусі чорного кольору, на момент вчинення злочину 27.12.2018 року могла становити 316,33 грн.;
протоколом огляду місця події від 31.12.2018 року, відповідно до якого на горищі будівлі школи, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 виявлено труп ОСОБА_12 , який лежить на підлозі лицем донизу. На трупі маються тілесні ушкодження у лобній ділянці справа та зліва, у тім`яно - скроневій ділянці, ліве вухо розірване, відкритий перелом кісток черепа, синці обличчя. В ході проведення огляду виявлено та вилучено: шапку, шарф, недопалки цигарок «Bond» в кількості семи штук, три пластикові стаканчики, пластикову пляшку, пластикову ємність, четверту частину цеглини із слідами РБК, пачку з під цигарок «Київ», гіпсовий зліпок низу взуття, пляшку з під пива «Львівське», змив з калюжі РБК біля трупу, зразок снігу із слідами РБК, контрольний зразок снігу, зразок снігу із слідами РБК перед приміщенням школи висновком експерта №4 - А від 06.02.2019 року, який складено за наслідками проведення судово медичної експертизи, відповідно до якого при судово медичній експертизі трупу ОСОБА_12 виявлено наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом тім`яної кістки зліва, субарахноїдальний крововилив в тім`яну, скроневу, частково лобну долі лівої півкулі головного мозку, забійні рани м`яких тканин голови лівої тім`яної лівої ділянки голови, крововиливи в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в тім`яні ділянки голови зліва, скроневі м`язи зліва, які утворились від не менш, як чотирьохкратної дії тупого граничного предмету, яким може бути цеглина, за шість з половиною діб до розтину трупа і відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, а в даний час привели до смерті; субарахноїдальний крововилив правої долі мозочка, чотири забійні рани тім`яної ділянки голови, крововилив м`які покрови голови з внутрішнього боку з права, правий скроневий м`яз, які утворились від не менш, як чотирьох кратної дії тупого граничного предмета, яким може бути цеглина, за шість з половиною діб до розтину трупа в морзі і відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення; шість забійних ран лобної ділянки, дві забійні рани скроневої ділянки, дві забійні рани лівої половини обличчя, гематоми: підглазничної ділянки зліва, верхньої та нижньої повік лівого ока, правої білявушно- жувальної ділянок, передньої поверхні правої вушної раковини, які утворились за шість з половиною діб до розтину трупа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Забійні рани лобної, скроневої ділянки зліва, лівої половини голови утворились від не менш, як десятикратної дії тупого граничного предмету яким може бути шматок цеглини. Гематоми м`яких тканин голови утворились від не менш, як чотирьох кратної дії тупих предметів, якими можуть бути пальці рук стиснуті в кулак. Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок відкритої черепно - мозкової травми, яка супроводжувалась відкритим переломом лівої тім`яної кістки субарахноїдального крововиливу лівої гемісфери головного мозку, правої долі мозочка, що підтверджується макроскопічними признаками та результатами гістологічного дослідження. Враховуючи температурні умови перебування трупа (низька температура повітря довколишнього середовища на місці виявлення трупа), ступінь розвитку трупних явищ експерт вважає, що смерть ОСОБА_12 могла наступити за шість з половиною діб до розтину тіла в морзі і наступила 27.12.2018 року. Як правило після отримання тілесних ушкоджень першої групи швидко настає втрата свідомості, а тому вважає, що потерпілий не міг здійснювати активні дії. Забійні рани м`яких тканин голови виявлені під час проведення судово-медичної експерти трупа ОСОБА_12 супроводжувались зовнішньою кровотечею. Під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 слідів переміщення трупа шляхом волочіння не виявлено. Під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 тілесних ушкоджень характерних для захисту руками від ударів не виявлено. Як правило після отримання тілесних ушкоджень першої групи швидко наступає втрата свідомості, а тому вважає, що потерпілий не міг відчувати нестерпний біль. Тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_12 під час судово-медичної експертизи не характерні для падіння з висоти росту людини, як з прискоренням так без нього. При судово-токсикологічній експертизі крові та сечі від трупу ОСОБА_12 виявлено: в крові та сечі виявлений етиловий спирт в концентрації: крові - 2.7 проміле, в сечі - 3.0 проміле, що стосовного живої людини відноситься до сильного ступеня сп`яніння. В крові та сечі не виявлені: барбітурати, кокаїн, кофеїн, героїн, фенілалкіламіни, промедол, трамадол, алкалоїди опію, сибазон і його метаболіти;
висновком експерта №131 від 29.01.2019 року, який складено за наслідками проведення судово імунологічної експертизи, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_12 , належить до В (ІІІ) групи, якій властиві антиген В та ізогемаглютинін анти А;
протоколом отримання зразків для експертизи від 03.01.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 було відібрано зразки крові;
висновком експерта №132 від 01.02.2019 року, який складено за наслідками проведення судово імунологічної експертизи, відповідно до якого кров ОСОБА_8 належить до А (ІІ) групи, якій властивий антиген А та ізогемаглютинін анти В;
протоколом отримання зразків для експертизи від 03.01.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 було відібрано зразки крові;
висновком експерта №133 від 01.02.2019 року, який складено за наслідками проведення судово імунологічної експертизи, відповідно до якого кров ОСОБА_7 належить до О (1) групи, якій властивий антиген Н та ізогемаглютиніни анти А та анти В;
протоколом отримання зразків для експертизи від 01.01.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 було відібрано зразки піднігтьового вмісту із правої та лівої руки, змиви із правої та лівої рук;
висновком експерта №33 від 11.02.2019 року, який складено за наслідками проведення судово цитологічної експертизи, відповідно до якого при судово медичній експертизі піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин правої та лівої рук ОСОБА_8 крові не виявлено. Знайдено: клітини епідермісу чоловічої генетичної статі; епітеліальні клітини статеву належність яких установити не представилось можливим у зв`язку з недостатньою кількістю клітин, придатних для цитологічного дослідження. Розташування клітин в препаратах групами та пластами може свідчити про травматичних характер їх пошкодження. В піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин ОСОБА_8 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, який може походити за рахунок клітин особи чоловічої генетичної статі, в крові якої він знаходиться, в тому числі, підозрюваного ОСОБА_8 . Виявлений антиген А системи АВО, який може походити від особи (осіб), в крові якої (яких) він властивий, в тому числі, підозрюваного ОСОБА_8 .. Походження знайдених клітин від ОСОБА_12 та ОСОБА_7 виключається;
протоколом обшуку від 31.12.2018 року, відповідно до якого проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 та в приміщенні будинку виявлено та вилучено взуття зимове чорного кольору, джинси сірого кольору, на яких маються плями речовини бурого кольору, мобільний телефон марки «Fly», імеі1: НОМЕР_9 , імеі2: НОМЕР_10 чорного кольору, куртку синтетичну червоно чорного кольору з плямами речовини бурого кольору, сорочку із плямами речовини бурого кольору, пачку цигарок марки «Київ»;
висновком експерта №139 від 08.02.2019 року, який складено за наслідками проведення судово імунологічної експертизи, відповідно до якого на штанях та парі чобіт ОСОБА_7 , що надані на дослідження, знайдена кров людини, де виявлені антигени В та Н. Ця кров може походити від ОСОБА_12 . Походження цієї крові від одного лише ОСОБА_7 виключається, виявлення антигену Н можливе лише за рахунок домішки його крові. Походження цієї крові від ОСОБА_8 виключається. На куртці ОСОБА_7 , що надана на дослідження, кров не знайдена. На сорочці ОСОБА_7 , що надана на дослідження, слідів підозрілих на кров не знайдено;
висновком експерта №138 від 14.02.2019 року, який складено за наслідками проведення судово імунологічної експертизи, відповідно до якого на штанях, що надані на дослідження, знайдена кров людини де виявлені антигени В і Н. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_12 .. Походження цієї крові від лише одного ОСОБА_7 виключається. Виявлення антигену Н можливо лише за рахунок домішки його крові. Походження цієї крові від ОСОБА_8 виключається. На куртці, шапці, светрі, футболці, на парі калош, які представлені на дослідження відповідно кров та сліди схожі на кров не знайдено;
висновком експерта №276/Кр від 05.04.2019 року, що складений за наслідками проведення судово трасологічної експертизи, відповідно до якого слід низу взуття, зафіксований у гіпсовому зліпку при огляді місця події від 31.12.2018 року, міг бути залишений ботинком на ліву ногу взуття, вилученим 02.01.2019 року у ОСОБА_8 або іншим взуттям, з такими же розмірними характеристиками та рельєфним малюнком підошви;
протоколом слідчого експерименту від 02.01.2019 року за участю ОСОБА_8 згідно якого під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 пояснив та показав на місці про події, які відбулися 27.12.2018 року за його участю та участю ОСОБА_7 і ОСОБА_12 , зокрема зазначив наступне: 27.12.2018 року у обідній час він з ОСОБА_7 перебував у кафе «Кока Кола» у с.Градизьк, де вживали алкогольні напої. Невдовзі до них підійшов чоловік, який представився ОСОБА_18 , попрохав випити горілки та приєднався до них. ОСОБА_18 сидів поряд із ОСОБА_7 та про щось розмовляли, про що саме він не чув. Після цього вони направились до приміщення закинутої школи, при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_12 йшли попереду, а він йшов позаду. Зайшовши до приміщення школи на третій поверх він побачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ідуть у кінець коридору. Потім він побачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_12 стоять біля входу до горища, після чого побачив як ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_12 в обличчя кулаком правої руки, від чого той впав. Після цього ОСОБА_7 почав наносити ОСОБА_12 удари руками та ногами по голові та тулубу.
Після цього ОСОБА_7 взяв ОСОБА_12 за куртку та потяг до приміщення горища. Далі він бачив, як ОСОБА_7 наносив удари по обличчю ОСОБА_12 , при цьому йому здалося, що у руках у ОСОБА_7 може бути якийсь предмет, так як пальці на руці були розставлені, але точно вказати не може. На той момент, коли він підходив до ОСОБА_7 , останній перевернув ОСОБА_12 на живіт лицем до низу, дав йому в руки цеглину та сказав, щоб він добив ОСОБА_12 .. Після цього ОСОБА_8 цеглиною наніс три п`ять ударів у задню область голови ОСОБА_12 , потім викинув цеглину і вони покинули приміщення школи.
Вищезазначені докази об`єктивно узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, які також підтверджують умисел ОСОБА_7 на вбивство ОСОБА_12 , тобто умисел вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому правопорушення, за обставин, викладених у вироку суду.
Отже, кваліфікація дій та висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28,ч.1 ст.115 КК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо відмовлення в задоволенні до нього позову потерпілої ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів приходить до такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.ст.1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Розмір моральної шкоди повинен бути адекватним завданим моральним стражданням, при цьому слід враховувати вимоги розумності та справедливості.

При встановлені розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції враховував характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнала потерпіла ОСОБА_13 , характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, відсутність можливості поновити попередній стан.

Розмір відшкодування моральної шкоди повинен відповідати вимогам розумності і справедливості і не може вважатись явно завищеним або надмірним.

На переконання колегії суддів, із врахуванням характеру та обсягу душевних і психічних страждань, яких зазнала потерпіла, стягнута судом на користь потерпілої ОСОБА_13 сума грошового відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., є обґрунтованою.

Такий висновок відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а відтак, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, і не вбачає правових підстав для задоволення апеляційних вимог щодо відмови в задоволенні позову.

Стосовно доводів в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_8 про призначення занадто суворого покарання та питання в апеляційній скарзі прокурора, щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів вважає безпідставиними.

За змістом ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Як вбачається зі змісту вироку, призначаючи покарання ОСОБА_8 суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме те, що останній вчинив особливо тяжкий та тяжкий злочини, всі конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, по місцю проживання характеризується посередньо, лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує, його вік та стан здоров`я. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів визнала щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів.

Враховуючи наведене колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом ОСОБА_8 , призначено необхідне й достатнє покарання для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому апеляційні скарги захисника та прокурора в цій частині не підлягають до задоволення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія судів місцевого суду в повній мірі врахувала ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме те, що останній вчинив особливо тяжкий злочин, тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, всі конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченого, який вчинив нові злочини протягом іспитового строку, не працює, не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, по місцю проживання характеризується посередньо, лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує, його вік та стан здоров`я.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутні. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого колегія суддів встановила рецидив злочинів.

Таким чином, твердження на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були враховані районним судом при постановленні вироку, а тому на думку колегії суддів апеляційного суду ОСОБА_7 призначено необхідне й достатнє покараннченя для його виправлення та попередження нових злочинів, у звязку з чим доводи обвинуваченого та доводи прокурора про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 максимального покарання у виді 15 років позбавлення волі колегія суддів вважає непереконливими, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Призначені судом обвинуваченим покарання на думку колегії суддів, повністю відповідають вимогам статей 50,65 КК України, а також засадам розумності та справедливості, а тому апеляційні скарги в цій частині не підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та начальника Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 березня 2020 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_19 . Рябішин.