справа № 157/589/20
номер провадження 1-кп/166/153/20
УХВАЛА

іменем України

14 грудня 2020 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи,

стосовно якої передбачається

застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 , її законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000105 за клопотанням слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, без освіти, неодруженого, особи з інвалідністю першої Б групи з дитинства внаслідок психічного розладу, несудимого, підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 19 березня 2020 року біля 02 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у спальній кімнаті житлового будинку АДРЕСА_1 ,під час конфлікту та сварки,що виникли на грунті особистих неприязних відносин, будучи нездатним усвідомлювати свої дії та керувати ними через наявність психічного захворювання недоумства у формі помірної розумової відсталості (легкої імбецильності) з поведінковими розладами,тримаючи в правій руці кухонний ніж з металевим лезом, наніс останнім один удар в ділянку живота своєї матері ОСОБА_7 , внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки з пошкодженням товстої кишки і сальника,ускладнене внутрішньочеревною кровотечею,яке по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав та не заперечував проти застосування примусових заходів медичного характеру.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_9 у судовому засіданні щодо клопотання слідчого не заперечила.

Захисник ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 не заперечила.

Потерпіла ОСОБА_7 , її законний представник ОСОБА_8 проти клопотання слідчого не заперечили.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтвердив факт нанесення ним ножового поранення потерпілій ОСОБА_7 ..

Винуватість ОСОБА_4 в заподіянні потерпілій ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19 березня 2020 року (а.с. 33), з якого встановлено, що тілесне ушкодження потерпілій було нанесено ОСОБА_4 19 березня 2020 року біля 02 год. 30 хв. в будинку за місцем проживання потерпілої в АДРЕСА_1 .

З протоколу огляду місця події від 19 березня 2020 року (а.с. 36) та фототаблиць до нього вбачається, що місцем вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння є кімната житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 нанесені кухонним ножем, вилученим у даному житловому будинку.

Висновком судово-медичної експертизи № 58 від 16 квітня 2020 року (а.с. 66) підтверджено, що потерпіла отримала тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки з пошкодженням товстої кишки і сальника, ускладнене внутрішньочеревною кровотечею, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки заподіяв потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №99 від 27 квітня 2020 року (а.с. 69) ОСОБА_4 на час інкримінованих йому суспільно-небезпечних дій виявляв ознаки недоумства у формі помірної розумової відсталості (легкої імбецильності) з поведінковими розладами, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
ОСОБА_4 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. На даний час страждає на помірну розумову відсталість (легку імбецильність) з поведінковими розладами, внаслідок чого не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За таких обставин та враховуючи тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4 , на думку суду, до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, як про це заявлено у клопотанні слідчого.
Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 512, 513 КПК України, суд,-
постановив:

Задовольнити клопотання слідчого слідчого відділення Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_11 , затверджене начальником Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Визнати, що ОСОБА_4 винним у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Застосувати щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Речові докази: кухонний ніж із лезом довжиною 16 см та висотою 2,5 см з нашаруванням бруду та речовини бурого і жовтого кольору, який знаходиться на зберіганні в кімнаті схову речових доказів Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, знищити; наволочка сірого кольору з плямами бурого кольору, покривало зеленого кольору з плямами бурого кольору, підодіяльник рожевого кольору з плямами бурого кольору, жіноча сорочка чорного кольору з плямами бурого кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті схову речових доказів Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, передати потерпілій ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1