ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4170/18
Провадження № 1-кп/636/80/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві об`єднані кримінальні провадження: № 0001135, внесене 23.07.2018 до ЄРДР, № 0000016, внесене 04.01.2019 до ЄРДР, № 0000636, внесене 22.05.2019 до ЄРДР, № 0000223, внесене 30.07.2019 до ЄРДР, та № 0000118, внесене 30.01.2020 до ЄРДР, відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше неодноразово засудженого, останній раз: 05.02.2018 Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.297, ч. 3 ст. 297 КК України, -
в с т а н о в и в:
21 липня 2018 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла, діючи повторно, проник на територію вищевказаного домоволодіння. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись, що його дії залишаться непоміченими сторонніми особами, ОСОБА_5 , шляхом зняття петлі для накидного замку з коробу дверей, проник в приміщення будинку АДРЕСА_2 , з якого таємно викрав брухт кольорового металу, що належить потерпілій ОСОБА_8 , обернувши його на свою користь, після чого з місця злочину зник, довівши свій злочинний намір до кінця. Вартість брухту кольорового металу - алюміній, як металобрухту, загальною вагою 15 кілограмів, відповідно до висновку судової експертизи року становить 429,90 грн. Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на зазначену вище суму.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України, тобто крадіжка, поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Крім того, 09 серпня 2018 року, близько 20:00 год., ОСОБА_5 , проходячи вздовж посадки, яка знаходиться поблизу вулиці 1 Травня, села Гаврилівка, Чугуївського району, Харківської області, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись у тому, що його злочинні дії не будуть помічені потерпілим або сторонніми особами, побачив акумуляторну батарею марки Leoch DJM 12-75, до якої були приєднані два дроти помаранчевого кольору, збивши ногою дроти та відтягнувши акумуляторну батарею в посадку, заховав її. Наступного дня, приблизно о 06:00 годині ОСОБА_5 , повернувся на те місце, де він 09.08.2018 сховав акумуляторну батарею, переконавшись, що поряд не має сторонніх осіб, продовжив реалізовувати свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з місця злочину зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Вартість викраденого майна відповідно до висновку експерта становить 5473,30 грн. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди компанії ТОВ «Вікоіл ЛТД», на вищевказану суму.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжка, таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.

Крім того, 20 травня 2019 року в першій половині доби, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, і з цією метою діючи умисно, таємно і протиправно, а також повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, відчинивши калитку паркану, яка була не зачинена на ключ, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де у дворі на території вказаного домоволодіння, викрав велосипед «Салют», що належить ОСОБА_6 , який знаходився поблизу будинку, вартість якого, відповідно до висновку експерта складає 1270, 00 грн. Після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1270,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 України - тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення, вчинена повторно.

Крім того, 16 січня 2020 року точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресом: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Заздалегідь знаючи, що на території домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , ніхто не мешкає, через хвіртку, розташовану зі сторони городу, яка була не зачинена, проник на територію вказаного домоволодіння. Після чого, знаходячись у дворі на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 підійшов до господарчого приміщення (сараю), де шляхом зламу запираючого пристрою, а саме: навісного замка, проник в середину зазначеного приміщення, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, проник до нього, де викрав відходи зерно продуктів (ячмінь, пшениця, кукурудза), загальною вагою 39,5 кг, вартість яких згідно висновку експерта складає 88 (вісімдесят вісім) гривень 08 копійок. Впродовж своїх злочинних дій ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом наживи та незаконного збагачення за рахунок інших осіб, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, проник до другого господарчого приміщення, де викрав електроточило «Еней», вартість якого згідно висновку експерта складає 1500,00 грн. Надалі, ОСОБА_5 виявив у дворі будівельну тачку, яку в подальшому викрав, вартість якої згідно висновку експерта складає 522,00 грн. У подальшому, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись вкраденим на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2110,08 гривень.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України - тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення, вчинена повторно.

Крім того, ОСОБА_5 в період часу з 10 липня 2019 року по 14 липня 2019 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до кладовища, що розташоване в с. Худоярове, Шевченківського району, Харківської області. Зайшовши зі сторони лісосмуги, яка знаходиться поруч із залізничними коліями, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на викрадення металевих труб з-під надгробної плити для їх подальшої реалізації як металобрухту. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, здійснив наругу над могилою, розташованою на кладовищі в с. Худоярове, Шевченківського району, Харківської області, а саме підійшов до місця поховання ОСОБА_10 та почав руками пересувати гробницю, щоб дістати металеві труби з-під неї, але витягнути із землі йому їх не вдалося, так як були відсутні необхідні для цього допоміжні інструменти, тобто не довів свій злочинний умисел по причинам, не залежним від його волі.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 297 КК України закінчений замах на вчинення наруги над могилою, а також на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинені з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи при вказаних вище обставинах, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, здійснив наругу над могилою, а саме підійшов до однієї з могил, розташованої на кладовищі в с. Худоярове, Шевченківського району, Харківської області, а саме де знаходиться місце поховання ОСОБА_11 , переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, намагаючись закінчити свій умисел, направлений на заволодіння металевими трубами, зсунув надгробну плиту з пам`ятника та дістав з-під нього дві металеві труби, розміром 1,5 м кожна, діаметром по 50 мм. В подальшому ОСОБА_5 , тримаючи в руках дві металеві труби, які він дістав з-під могили, де знаходиться місце поховання ОСОБА_11 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України - наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинені повторно, з корисливих мотивів.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та в повному обсязі підтвердив зазначені в обвинувальних актах обставини вчинення злочинів.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого:

- довідки ОСК ГУНП в Харківській області № 209-11022020/63091 від 12.02.2020, згідно якої обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз: 05.02.2018 Чугуївським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком 2 роки (т. 10 а.с. 67-70; т. 9 а.с. 51-52; т. 7 а.с. 65-67; т. 8 а.с. 63-64; т. 6 а.с. 70-71);

- вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2018, згідно якого ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки (т. 6 а.с. 74-75);

- довідок КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» № 01-14/482 від 13.02.2020, згідно з якими обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 10 а.с. 66);

- довідки № Є-1774/01-02-06 від 12.08.2019, наданої виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради, Чугуївського району, Харківської області, згідно якої до адміністративної комісії протоколів та заяв на ОСОБА_5 не надходило, компрометуючих матеріалів на нього селищна рада не має (т. 9 а.с. 74);

- інформації від 13.02.2020, наданої Чугуївським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, згідно якої ОСОБА_5 перебуває на обліку з 13.03.2018, кінець іспитового строку 05.02.2020 (т. 10 а.с. 72).

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що вина обвинуваченого у інкримінованих йому злочинах доведена повністю, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій:

- по першому епізоду - за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, крадіжка, поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно;

- по другому епізоду - за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, крадіжка, вчинена повторно;

- по третьому та четвертому епізоду - за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, крадіжка, поєднана з проникненням до іншого приміщення, вчинена повторно;

- по п`ятому епізоду - за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 297 КК України, а саме: закінчений замах на вчинення наруги над могилою, а також на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинені з корисливих мотивів.

- по шостому епізоду - за ч. 3 ст. 297 КК України, а саме: наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинена повторно, з корисливих мотивів.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі злочину є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, конкретні обставини вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого, а саме: раніше неодноразово судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень ст. 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких та тяжких злочинів, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, та вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 21.02.2020 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в ході судового розгляду продовжений. У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили з метою запобігти спробам переховуватись від відбування покарання, а також вчинення особами інших злочинів.

Щодо зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення зараховується судом у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі в редакції Закону № 2046-VIII, що суд вважає за необхідне врахувати це у своєму рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертиз, а саме: судово-товарознавчої експертизи № 6/2157СЕ-19 від 28.08.2019 у розмірі 314,02 грн.; судово-товарознавчої експертизи № 568/20 від 14.02.2020 у розмірі 300,00 грн.; судово-товарознавчої експертизи № 80/19 від 12.01.2019 у розмірі 320,00 грн.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови в даному кримінальному провадженні не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;
- за ч. 3 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 297 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;
- за ч. 3 ст. 297 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України, приєднати до призначеного покарання частково невідбуту частину покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2018 та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу, тобто з 21 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу 21 лютого 2020 року по день винесення вироку із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 314 (триста чотирнадцять) грн. 02 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_12 процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 620 (шістсот двадцять) грн. 00 коп.
Речові докази: брухт кольорового металу алюмінію (дві металеві каструлі (вивари) з металу алюміній, на зовнішній та внутрішній поверхні, яких мається нагар; металевий тазок з металу алюміній, який має по центру сліди від згинання, загальною вагою 15 кг; акумуляторну батарею Lroch DJM 12-75 без пошкоджень; велосипед «Салют»; будівельну тачку та мішок з відходами зернопродуктів загальною вагою 39,5 кг - вважати повернутим потерпілим, звільнивши від зобов`язання про зберігання;

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження. Засуджений має право подати клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим, які не були присутнім в судовому засіданні.

Суддя