ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000936 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кароліно-Бугаз Овідіопільського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей 2016 та 2018 року народження, не є інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий,
у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 14.03.2020 близько 08 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в світлу пору доби, рухаючись по проїзній частині вулиці Дружби села Фастівець Фастівського району Київської області від міста Фастів в напрямку виїзду з села, неподалік будинку № 35, разом з пасажиром ОСОБА_5 , який перебував на передньому пасажирському сидінні. Водій ОСОБА_4 будучи безпечним та грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002, а саме: пункту 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», та вимог пункту 34 «дорожня розмітка 1.1» ПДР, відповідно яка «поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах», виїхав на зустрічну смугу руху та почав здійснювати обгін автомобілів, які рухалися з ним в попутному напрямку, де виявив автомобіль, який рухався попереду та здійснював поворот ліворуч по напрямку їх руху, внаслідок чого водій ОСОБА_4 втратив контроль над рухом транспортного засобу, та виїхав на ліве узбіччя дороги, де відбулося зіткнення транспортного засобу з електроопорою, в результаті його пасажир ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 100 від 11.09.2020 у ОСОБА_5 виявлено фрагментальний Закритий перелом обох стегнових кісток у середній третині зі зміщенням, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що викликає тривалий розлад здоров`я, терміном понад 21 добу.
Порушення водієм автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог пунктів 12.1 та п. 34 «дорожня розмітка 1.1» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді отримання середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а саме у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що він того дня їхав на автомобілі разом із братом ОСОБА_5 , брат знаходився на передньому пасажирському сидінні. Поспішали на роботу , тому вирішив здійснити обгін авто, що рухалось попереду. Розпочавши обгін та виїхавши на смугу зустрічного руху, побачив авто, що наближалось назустріч та з метою уникнути зіткнення взяв лівіше і виїхав на узбіччя. При цьому автомобіль врізався в електроопору. Поліцію та швидку викликали люди, що збіглись, брата затиснуло і треба було розрізати автомобіль, щоб його дістати. Брат тривалий час проходив лікування. Щиро розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що їхав разом із обвинуваченим, який є його братом на роботу, поспішали, обганяли авто попереду, брат не впорався з куруванням і для уникнення зіткнення виїхав на узбіччя, де зіткнувся з опорою. Просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти його права керування транспортним засобом, щоб останній мав можливість заробляти кошти. Претензій морального або матеріального характеру до нього не має, обвинувачений допомагав у лікуванні .
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурора та потерпілого провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній згідно ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до не тяжких злочинів та є неумисним злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілого який просив його суворо не карати та не позбавляти волі, претензій до нього не має, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України ( в редакції закону, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення 14.03.2020 року відповідно до ст.. 5 КПК України) у виді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
При цьому, в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про можливість для звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового терміну.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.
Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за висновком експертизи № 12-1/2055 від 14.09.2020 року загальна сума процесуальних витрат становить 1307 грн. 60 коп.
Відповідно до ст. 124 КПК України вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, 5 КК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 30.11.2020.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі - 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 копійок в дохід держави.
Речові докази, а саме:
- автомобіль марки Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання власнику, після набуття вироком законної сили залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_6 -Тьолушкіна