Справа № 342/1435/20
Провадження № 1-кп/342/122/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Городенківського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000026 від 21.08.2020
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серафинці Городенківського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, який не є депутатом, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 ухилився від призову на строкову військову службу.
Кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.
ОСОБА_3 прийнятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Указом Президента України № 13/2020 від 16.01.2020 року «Про звільнення у запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році» та закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» постановлено призвати в період з квітня 2020 року по червень 2020 року на строкову військову службу придатних за станом здоров`я до військової служби громадян України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старших осіб, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
У зв`язку з вищенаведеним ОСОБА_3 є суб`єктом призову на строкову військову службу та не мав, передбачених ст.ст. 17, 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підстав на відстрочку та звільнення від призову на строкову військову службу.
На виконання Указу Президента України «Про звільнення у запас військово службовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році», ОСОБА_3 пройшов медичний огляд та рішенням районної призовної комісії від 20.07.2020 року визнаний придатним до строкової військової служби.
20 липня 2020 року ОСОБА_3 було озвучено в присутності свідків зміст повістки про призов його на строкову військову службу з прибуттям його на 06:30 год. 23.07.2020 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого відбуття його до місця проходження ним військової строкової служби, з попередженням про притягнення до відповідальності згідно Закону, зокрема до кримінальної відповідальності за ухилення від призову на строкову військову службу.
23 липня 2020 року ОСОБА_3 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки у війська та останній поважні причини не явки не вказав, по місцю проживання відсутній.

Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, всупереч вимог Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України №13/2020 від 16.01.2020 року «Про звільнення у запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році», будучи придатним за станом свого здоров`я для проходження строкової військової служби та належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, не маючи правових підстав на відстрочку чи звільнення від призову на строкову військову службу, а також усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, не з`явився без поважних причин до призовного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у визначений йому час, для подальшого проходження служби у Збройних силах України, чим умисно ухилився від призову на строкову військову службу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковано за ст. 335 КК України ухилення від призову на строкову військову службу.
В кримінальному провадженні №0000026 від 21.08.2020, 26 листопада 2020 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № №0000026 від 21.08.2020, з одного боку та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , який дії на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №726, видане на підставі рішення Івано-Франківської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26.03.2010 року, повноваження якого підтверджено вказаним свідоцтвом та договором про надання правової допомоги, на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473 КПК України, в приміщенні Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області, що адресою м. Городенка, вул. Тараса Шевченка, 69 Івано-Франківської області, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, враховуючи те, що ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, щиро розкаявся, сторони визнають, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання з призначенням ОСОБА_3 покарання передбаченого санкцією статті у виді обмеження волі з випробовуванням. Тому сторони узгодили, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за ст. 335 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 76 КК України застосувати щодо ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В тексті угоди передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, а також те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право, упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , беззастережно в повній мірі визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, щиро розкаявся, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення, затвердження та не виконання угоди про визнання винуватості, а також вид покарання, яке буде застосовано до ньогойому зрозумілі

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена між підозрюваним та прокурором.

Прокурор ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, дослідивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, суд вважає, що угоду про визнання винуватості, укладену 26 листопада 2020 року між прокурором у даному кримінальному провадженні начальником Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В статті 75 КК України визначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам, тому, виходячи з положень ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст.473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.
Сторони в угоді узгодили, що за скоєння даного кримінального проступку ОСОБА_3 слід призначити покарання за ст. 335 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. Також сторони узгодили, що на підставі ст. 75 КК України слід звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 76 КК України застосувати щодо ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального проступку та характеристиці особи обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття визнання вини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не встановив.
Таким чином, суд дійшов до висновку що угоду про визнання винуватості укладену 26 листопада 2020 року між прокурором у даному кримінальному провадженні начальником Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання за ст. 335 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 76 КК України застосувати щодо ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 листопада 2020 року між прокурором у даному кримінальному провадженні начальником Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000026 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 листопада 2020 року покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України застосувати щодо ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1