Справа № 635/5802/20
Провадження № 1-в/635/823/2020
УХВАЛА

25 листопада 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 про пом`якшення призначеного покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України відносно засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засудженого 13 жовтня 2017 року Київським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.313 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 травня 2019 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, що є у його власності, ?

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 про пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 у випадку передбаченому частиною третьої статті 74 КК України на підставі Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», в якому просить суд привести у відповідність до Закону України № 2617-VIII вирок Київського районного суду м.Полтава від 13.12.2017 відносно ОСОБА_4 .
Прокурор, представник установи та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Представник установи та засуджений надали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд вказаної справи у їх відсутність. Прокурор про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали за клопотанням виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 , прийшов до наступного висновку.
Вироком Київського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.313 КК України та призначено покарання:
-за ч.1 ст.307 КК України ? у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
-за ч.2 ст.307 КК України ? у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна;
-за ч.2 ст.309 КК України ? у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-за ч.1 ст.313 КК України ? у виді обмеження волі строком на 2 роки.
Остаточне покарання ОСОБА_4 за вироком Київського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2017 року визначено, на підставі ч.1 ст.70 та ст.72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, що є у його власності.
На підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 травня 2019 року, вирок Київського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2017 року змінено, а саме, на підставі ст.96-1 КК України застосовано спеціальну конфіскацію та вирішено питання про долю речових доказів. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Згідно з вироком Київського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2017 року, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.
Згідно із Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (надалі по тексту ? Закон № 2617-VIII), який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, частин першої та другої статі 309 КК України, згідно з якими:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч.1 ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).
Разом з тим, частиною другою статті 309 КК України в редакції чинній до 01.07.2020, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою даної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Таким чином, диспозицією частини другої статті 309 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII, не передбачено кримінальної відповідальності за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
За положеннями частини першої статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом № 2617-VIII, призначене покарання не відбув, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення частини першої статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
За положеннями частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Частиною третьою статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, статтею 74 КК України визначено загальне правило, згідно з яким особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Приймаючи до уваги, що з 01.07.2020 частина друга статті 309 КК України не передбачає кримінальної відповідальності за вчинення повторно дій, передбачених частиною першою даної статті, а інші кваліфікуючі ознаки, передбачені частиною другою статті 309 КК України (в редакції, чинній з 01.07.2020), у діях ОСОБА_4 , за які він зокрема засуджений 13.10.2017 за ч. 2 ст. 309 КК України та які входять в сукупність злочинів, відсутні, суд приходить до висновку про необхідність приведення вказаного вироку в цій частині у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_4 з частини другої на частину першу статті 309 КК України та пом`якшення призначеного покарання шляхом визначення останньому покарання за ч.1 ст. 309 КК України, згідно з правилами ч.1 ст.72 та ч.3 ст.74 КК України, у виді обмеження волі строком на 5 років.
Разом з тим, оскільки остаточне покарання за вироком Київського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2017 року призначене за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, а також виходячи з правил частини першої статті 72 КК України, остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 слід визначити таким, яке раніше призначене приведеним вироком, а саме, у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, що є у його власності.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, ?

постановив:

Клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 про пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 у випадку передбаченому частиною третьої статті 74 КК України на підставі Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» ? задовольнити.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Київського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2017 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.1 ст.313 КК України, з призначеним покаранням:
-за ч.1 ст.307 КК України ? раніше призначене ? у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
-за ч.2 ст.307 КК України ? раніше призначене ? у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією всього належного йому майна;
-за ч.1 ст.309 КК України ? у виді обмеження волі строком на 5 (п`ять) років;
-за ч.1 ст.313 КК України ? раніше призначене ? у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.70 та ст.72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань ? раніше призначене вироком Київського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2017 року ? у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, що є у його власності.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1