Справа № 362/5148/20
Провадження № 1-кс/362/1237/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Василькові Київської області клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000407 від 14.06.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

02.10.2020 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000407 від 14.06.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

Клопотання мотивовано наступним.

Слідчим відділом Васильківського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000407 від 14.06.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що з 12.08.2015 р., на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з Товариством з обмеженою діяльністю «КСК ГРУП», ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, загальною площею 8, 4421 га з кадастровим номером :05:010:0009 (далі Земельна ділянка), яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області.

Відповідно, з того часу ОСОБА_5 вільно її обробляв, облагороджував, окультурював та засаджував рослинами і деревами.

Разом з тим, 22.05.2019 р. з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що у лютому 2019 р. державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» ОСОБА_6 за заявою невідомих осіб і без відому ОСОБА_5 , як єдиного законного власника Земельної ділянки, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєструвала іпотеку Банку щодо Земельної ділянки, а пізніше, через 2 дні, перереєструвала право власності на неї за ПАТ «БАНК КАМБІО».

Водночас, ОСОБА_5 . Земельну ділянку в іпотеку ніколи не передавав, жодних договорів з ПАТ «БАНК КАМБІО» не підписував, у тому числі договорів іпотеки або договорів кредиту.

Так, раніше державна реєстрація іпотеки ПАТ «БАНК КАМБІО» щодо Земельної ділянки була проведена на підставі договору іпотеки, укладеного ще 17.09.2013 р. між ПАТ «БАНК КАМБІО» і ТОВ «КСК ГРУП».

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, іпотека ПАТ «БАНК КАМБО» за договором іпотеки була зареєстрована 18.09.2013 р. та припинена 14.09.2014 р. на підставі повідомлення ПАТ «БАНК КАМБО».

Встановлено, що через 4 роки після припинення дії договору іпотеки ПАТ «БАНК КАМБО», за відсутності будь-яких правових підстав, 13.02.2019 р. звернувся до Державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію іпотеки щодо земельної ділянки на підставі договору іпотеки.

Як вбачається з інформаційної довідки щодо Земельної ділянки, реєстрація іпотеки відбулась на підставі повідомлення про нікчемність правочину щодо припинення договору іпотеки та застосування наслідків нікчемності від 05.10.2018 р.

Таким чином, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд), що забезпечує виведення банку з ринку у зв`язку з його ліквідацією, прийняла рішення про нікчемність правочину, за результатами чого вчинила дії, спрямовані на реєстрацію іпотеки та подальшого стягнення на Земельну ділянку, яка належить ОСОБА_5 .

У той же час, Верховний суд, крізь призму своїх рішень, неодноразово акцентував увагу на тому, що Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними (постанови у справах №910/12294/16 від 11.04.2018 р., № 910/24198/16 від 16.05.2018 р., № 819/353/16 від 04.07.2018 р.). рішення (або інший документ) про нікчемність правочинів є внутрішнім розпорядчим документом банку як суб`єкта господарювання і не може встановлювати обов`язки для третіх осіб щодо повернення майна, зокрема, таке майно може бути повернуто або добровільно, або у примусовому порядку на підставі судового рішення.

Слід також зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком упродовж одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті, має бути здійснена протягом дії тимчасової адміністрації.

Зокрема, на підставі постанови Правління Національного банку України №782 від 04.12.2014 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №140 від 04.12.2014 р. про початок з 05.12.2014 р. процедури виведення ПАТ «БАНК КАМБІО» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №144 від 27.02.2015 р., виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №46 від 02.03.2015 р. про початок з 02.03.2015 р. процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО».

Таким чином, тимчасова адміністрація щодо ПАТ «БАНК КАМБІО» діяла з 05.12.2014 р. по 02.03.2015 р. Перевірка правочинів ПАТ «БАНК КАМБІО» на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, за результатами якої було встановлено нікчемність правочину щодо припинення іпотеки, була закінчена під час процедури ліквідації Банку, а рішення про визнання нікчемним правочину щодо припинення іпотеки було прийняте з порушенням норм ч.2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Право власності на Земельну ділянку зареєстроване за ПАТ «БАНК КАМБІО» на підставі договору іпотеки та повідомлення вимоги Банку від 05.10.2018 р., в результаті звернення ним стягнення у позасудовому порядку відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи державну реєстрацію припинення іпотеки з 14.09.2014 р., станом на дату підписання повідомлення-вимоги 05.10.2018 р. Банк навіть формально не перебував у статусі іпотекодержателя Земельної ділянки, про що також були відсутні відповідно записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З огляду на вищевикладене, у Банку не було права надсилати повідомлення та приймати рішення про звернення стягнення на Земельну ділянку у позасудовому порядку на підставі договору іпотеки, згідно з приписами ст.ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку», а сам договорів іпотеки, у зв`язку з припиненням його дії, не міг бути правовою підставою для державної реєстрації права власності ПАТ «БАНК КАМБІО» на Земельну ділянку.

Крім того, рішенням Господарського суду м. Києва від 22.05.2019 р. у справі №911/2711/18 за позовом ТОВ «КСК ГРУПП» до ПАТ «БАНК КАМБІО» визнано відсутнім у ПАТ «БАНК КАМБІО» права іпотекодержателя за іпотечним договором, укладеним між ТОВ «КСК ГРУПП» та ПАТ «БАНК КАМБІО», скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації права власності за ПАТ «БАНК КАМБІО» на Земельну ділянку, скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо припинення права власності ТОК «КСК ГПУПП», скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації іпотеки за ПАТ «КАМБІО», скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації обтяжень на користь ПАТ «БАНК КАМБІО» на Земельну ділянку.

Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :05:010:0009, площею 8,4421 га, яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, цільове призначення якої землі житлової забудови, на праві приватної власності належить ПАТ «БАНК КАМБІО» ().

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства, з урахуванням приписів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).

Окрім того, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (ВП), заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, Series A № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, п.п. 49-62 від 10.05.2007 р.).

Вищевказаний факт свідчить про незаконність дій реєстратора.

Києво-Святошинською місцевою прокуратурою 14.06.2019 р. за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0000407 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України. Досудове розслідування, у порядку ч. 7 ст. 214 КПК України, доручено здійснювати СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області.

У ході досудового розслідування допитано потерпілого, який повідомив про обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2019 р. задоволено клопотання старшого слідчого та надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до реєстраційної справи КП «Реєстрація нерухомості» №27 (), яка знаходиться у володінні КП «Реєстрація нерухомості» за адресою: 08141, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Володимирська, буд. 2-Б. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.09.2019 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:010:0009, загальною площею 8, 4421 га, яка розташована у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області та належить ПАТ «БАНК КАМБІО» (), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а також будівництва на ній об`єктів нерухомості. Заборонено державним органами та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміною власників земельної ділянки з кадастровим номером :05:010:0009, яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області.

Старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області правову кваліфікацію кримінального правопорушення змінено з ч.1 ст. 365-2 на ч. 1 ст. 361 КК України.

У подальшому, 01.06.2020 р. старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області прийнято рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Першим заступником керівника Київської обласної прокуратури 28.09.2020 р. винесено постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження, у зв`язку із неповнотою досудового розслідування.

Крім того, постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури від 28.09.2020 р., на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000407 від 14.06.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України, доручено здійснювати Васильківському ВП ГУ НП в Київській області

11.10.2020 р. закінчується строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000407 від 14.06.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

До вказаного строку завершити досудове розслідування не вдається, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій. Зокрема, допитати реєстратора ОСОБА_6 , працівників ПАТ «БАНК КАМБІО», реєстратора ОСОБА_6 . Крім того, враховуючи те, що ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2019 р. про надання тимчасового доступу до речей і документів не виконано, необхідно повторно звернутись з клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, з метою вилучення реєстраційної справи КП «Реєстрація нерухомості» № 27 (), яка знаходиться у володінні КП «Реєстрація нерухомості» за адресою: 08141, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Святопетрівське, вул. Володимирська, буд. 2-Б, та у подальшому надання їй належної оцінки, як доказу у кримінальному провадженні.

Виконання зазначених слідчих дій до закінчення строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні об`єктивно неможливо через великий обсяг, а також у зв`язку із тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні доручено здійснювати СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області 28.09.2020 р.

Після проведення зазначених заходів також необхідний строк для вчинення інших дій, спрямованих на прийняття у даному кримінальному провадженні остаточного законного рішення, передбаченого ст.283 КПК України.
Зважаючи на викладене, для проведення вказаних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій потрібний додатковий строк, встановлений п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України, тобто шість місяців.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;
вісімнадцять місяців у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 361 КК України відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, відносить до нетяжких злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому, загальний строк досудового розслідування не може перевищувати шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості.
Згідно з ч. 1 ст.294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 ч.2 ст.219 цього Кодексу.
Станом на день звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000407 жодній особі про підозру не повідомлено.
За змістом ч.1 ст.295-1 КПК України у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Враховуючи викладене, а також, у зв`язку із неможливість закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000407 до спливу строку досудового розслідування у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій, результати яких матимуть суттєве значення для кримінального провадження та можуть бути використані як докази, прокурор звернулася до суду з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити, з викладених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно ст.295-1 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості.

З урахуванням пояснень наданих прокурором у судовому засіданні, враховуючи ті слідчі та процесуальні дії, які слід вчинити в кримінальному провадженні, зокрема, провести ряд слідчих дій, результати яких матимуть суттєве значення для кримінального провадження та можуть бути використані як докази, слідчий суддя вважає клопотання прокурора про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні обґрунтованим, а відтак наявними підстави для його задоволення.

Керуючись, ст. ст. 219, 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР за №0000407 від 14.06.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України,- задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР за №0000407 від 14.06.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, на шість місяців.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1