Ухвала
4 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 761/6635/18
провадження № 51 5670 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року про повернення його апеляційної скарги,
встановив:
ОСОБА_4 30 січня 2021 року (відповідно до штампу ПАТ «Укрпошта») поза межами строку на касаційне оскарження звернувся з касаційною скаргою на та клопотанням про поновлення йому пропущеного строку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

За матеріалами провадження за скаргою, ухвалу апеляційного суду постановлено 18 вересня 2019 року, проте із касаційною скаргою ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду лише 30 січня 2021 року, тобто після закінчення тримісячного строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Проте клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року взагалі не містить підстав та аргументів на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, через які він не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу саме на вказану ухвалу апеляційного суду, враховуючи, що оскаржувану ухвалу було постановлено майже півтора року тому.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року та ухвали Київського апеляційного суду від 18 вересня 2019 рокувідмовити, а касаційну скаргу на вказані судові рішення разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3