УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2018,

в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з клопотаннямв порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2018 в рамках кримінального провадження №0000018 від 22.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 , інн. НОМЕР_1 із забороною розпоряджатися будь-яким особам об`єктом нерухомості.

Заявник вказує, що арешт накладено не обґрунтовано та підлягає скасуванню, оскільки підставою для накладення арешту слугували лише доводи прокурора що невідомі особи, діючи умисно, шляхом обману (шахрайства), використовуючи підроблені документи, заволоділи комунальним майном, у тому числі вказаним об`єктом нерухомості. При цьому, жодних доказів, що об`єктивно свідчили б про причетність ОСОБА_4 до незаконного набуття права власності на спірне майно надано не було.

Крім того, заявник зазначає, що досудове розслідування кримінального провадження №0000018 здійснюється 3 роки, однак жодній особі в рамках даного провадження не повідомлено про підозру.

Також заявник зазначає, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем спірної квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу №490 від 01.09.2017.
Посилаючись на зазначене, адвокат ОСОБА_3 просив скасувати накладений арешт, як необґрунтований.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином та завчасно, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2018 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 в рамках кримінального провадження №0000018 та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження за індексним №36870144, 100 відсоткову частку нерухомого майна (квартири), загальною площею 49,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 , інн. НОМЕР_1 із забороною розпоряджатися будь-яким особам об`єктом нерухомості.

При вирішенні питання про накладення арешту на спірне майно слідчий суддя виходив з тих обставин, що досудовим розслідуванням в рамках кримінального провадження №0000018 з`ясовано, що невстановлені особи, діючи умисно, шляхом обману (шахрайства), використовуючи підроблені документи, заволоділи комунальним майном, у тому числі вказаним об`єктом нерухомості, чим завдали територіальній громаді м. Києва шкоди в особливо великих розмірах.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що власником спірної квартири станом на 31.08.2017 була ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за невідомих обставин зникла.
Підставою для накладення арешту послугувало те, що наявні достатні підстави вважати, що спірне майно є предметом кримінального правопорушення, а тому з метою попередження можливого неправомірного відчуження вказаної квартири, наявні підстави для накладення арешту.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).
Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено попередження можливого неправомірного відчуження вказаної квартири відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, оскільки спірне майно є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000018.
При розгляді клопотання по суті встановлено нові обставини, які спростовують твердження слідчого, що спірна квартира є предметом кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири №490 від 01.09.2017.
При цьому, слідчий в судове засідання не з`явився, доказів в обґрунтування правової позиції органу досудового розслідування не надав, доводів, які б виправдовували необхідність такого втручання в права власності, як арешт майна не навів,як і не надано доказів причетності ОСОБА_4 до вказаного кримінального провадження.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_4 згідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2018.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2018 у кримінальному провадженні №0000018 на об`єкт нерухомого майна, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження за індексним №36870144, 100 відсоткову частку нерухомого майна (квартири), загальною площею 49,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 , інн. НОМЕР_1 .
Скасувати заборону будь-яким особам розпоряджатися об`єктом нерухомого майна, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження за індексним №36870144, 100 відсоткову частку нерухомого майна (квартири), загальною площею 49,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 , інн. НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 28.10.2020.

Слідчий суддя