УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0003405 від 16.03.2016,

У С Т А Н О В И В:

До суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року в рамках кримінального провадження №0003405 від 16.03.2016, а саме на частку 47/100 квартири АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 .

Відповідно до змісту клопотання, відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.09.2019 було скасовано ряд фіктивних документів за допомогою яких було незаконно відчужено з приватної власності ОСОБА_4 частку 47/100 квартири, а тому, оскільки майно фактично повернуто у власність законного володільця ОСОБА_4 , з метою дотримання його законних прав як власника, заявник просить скасувати арешт такого майна.

В судове засідання представник власника майна адвокат ОСОБА_3 не з`явився, однак подав заяву про розгляд даного клопотання за його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Проаналізувавши доводи клопотання та вивчивши його матеріали, провівши засідання за відсутності осіб, які не з`явилися, тобто за умов технічного забезпечення головуючого та секретаря судового засідання щодо розгляду цього клопотання через систему «Електронний суд», слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003405 від 16.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

При цьому, в рамках даного кримінального провадження, згідно матеріалів справи №761/15229/16-к, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року, з метою збереження речових доказів, можливої конфіскації майна, накладено арешт на частку 47/100 квартири АДРЕСА_1 .

Також в судовому засіданні встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.09.2019 було скасовано ряд фіктивних документів за допомогою яких було незаконно відчужено з приватної власності ОСОБА_4 частку 47/100 згаданої квартири.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.
Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). При цьому, в даному аспекті слідчий суддя звертає увагу на те, що такий баланс є динамічним, а тому зі спливом часу та виявленням нових обставин кримінального провадження, він змінюється.
Таким чином, враховуючи те, що арештоване майно повернуто у власність законного володільця ОСОБА_4 , а подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна порушує законні права володільця майна, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше застосування такого обтяження є безпідставним, оскільки відпала потреба у його застосуванні.

За таких обставин клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року в рамках кримінального провадження №0003405 від 16.03.2016, а саме на частку 47/100 квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1