Справа № 570/2339/20
номер провадження 1-кп/570/231/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_8

розглянувши колегіально у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000463 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переліди Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживаючий по АДРЕСА_2 , який є раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 24 квітня 2020 року, приблизно о 21 год. 40 хв., перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних дій, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли під час сварки, вчинив умисне вбивство ОСОБА_9 , а саме: умисно наніс один удар клинком ножа, що тримав у правій руці, потерпілому у задню ділянку грудей зліва, внаслідок чого завдав останньому проникаюче поранення лівої половини грудей з ушкодженням тканини лівої легені, що призвело до зовнішньої та внутрішньої кровотечі, яке в подальшому призвело до смерті ОСОБА_9 .
Потерпіла в судовому засіданні вказала, що вона нічого не може пояснити про обставини події, оскільки подія відбулася не в її будинку і вона при цьому не була присутньою. Про те, що її син помер через ножове поранення вона дізналася ввечері. Вказала, що обвинувачений не мав права позбавляти життя іншу особу. Претензій матеріального і морального характеру не заявила. Щодо призначення покарання поклалася на розсуд суду.
Судом під час судового розгляду було досліджено ряд доказів, здійснено допит свідка події та вивчено характеризуючі дані обвинуваченого, що в сукупності своїй вказують на винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Показання безпосереднього свідка події ОСОБА_10 повністю підтверджують обставини вчинення вбивства ОСОБА_5 , які були виявлені та зафіксовані під час слідчого експерименту, проведеного з ним (а.с. 90-95). Показаннями ОСОБА_10 та проведеним з ним слідчим експериментои було встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 24.04.2020 року близько 18 години сіли повечеряти в будинку ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Вони сиділи на кухні, вживали спиртні напої. Між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, який перейшов у бійку. Свідок мотивом конфлікту вказав розбіжність в релігійних поглядах кожного з його товаришів. Спочатку сидячи за столом навпроти один одного Борачок та ОСОБА_9 сварилися, потям ОСОБА_5 схопив ОСОБА_12 за груди, за одяг на грудях підтягнув до себе, секунду-другу боролися біля столу, після чого ОСОБА_10 побачив на підлозі кров, вони обоє падають на підлогу, а ОСОБА_10 намагається вирвати у ОСОБА_5 ніж, який знаходився у нього в правій руці. Володимир витер підлогу та пішов. Коли лікар констатував смерть ОСОБА_9 , то ОСОБА_5 вже не було.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 . В судовому засіданні підтвердив повністю фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті. Суду показав, що 24 квітня 2020 року приблизно о 21 годині 40 хвилин, перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних дій, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли під час сварки, вчинив умисне вбивство ОСОБА_9 , а саме: умисно наніс один удар клинком ножа, що тримав у правій руці, потерпілому у задню ділянку грудей зліва. Детально розповів, підтвердивши та доповнивши пояснення свідка, що він, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 24.04.2020 року близько 18 години сіли повечеряти в будинку ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Вони сиділи на кухні. Між ним та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, який перейшов у бійку. Однак мотивом словесного конфлікту на відміну від свідка ОСОБА_5 не вважає релігійні погляди кожного з них. Він розповів, що мотивом стало те, що сам ОСОБА_5 підміняючи на роботі ОСОБА_9 зрозумів, що останній хотів викрасти у їх спільного роботодавця метал, а ключі знаходилися у ОСОБА_5 . Він був проти і став пояснювати, що не дозволить цього зробити, до того ж на встановлених камерах буде все зафіксовано. Спочатку сидячи за столом навпроти один одного Борачок та ОСОБА_9 сварилися, потім ОСОБА_5 схопив ОСОБА_12 за груди, за одяг на грудях підтягнув до себе, секунду-другу боролися біля столу, після чого він схопив ніж та наніс удар ножем ОСОБА_9 у задню ділянку грудей.
Захисник в судовому засіданні вказав, що його підзахисний повністю усвідомлює, що він вчинив тяжкий злочин, у скоєному щиро розкаюється. З моменту затримання і до сьогоднішнього дня обвинувачений визнає свою вину у вчиненому та щиро розкаюється. Захисник просив врахувати при призначенні покарання вищезазначені обставини.
Згідно висновку експерта (судово-медична експертиза) №229 від 19.05.2020 (а.с. 105-109) при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: різана рана (надріз) передньої поверхні грудної клітки зліва; проникаюче поранення задньої поверхні грудей, яке починається шкірною раною, що продовжується раневим каналом, по ходу якого ушкоджено: м`які тканини грудей, 7-е міжребер`я, пристінкову плевру, і закінчується в товщі задньої поверхні лівої легені, з масивним крововиливом в ліву плевральну порожнину.
Вищевказані тілесне ушкодження виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, що підтверджується наявністю слідів кровотечі з ран, відсутністю ознак їх загоєння, наявністю та кольором крововиливу у тканинах в зоні раневого каналу, великої за об`ємом кількості рідкої крові та її згортків у лівій плевральній порожнині, малокрів`я внутрішніх органів як ознаки прижиттєвої крововтрати. Експерт зазначає, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок проникаючого поранення лівої половини грудей з ушкодженням тканини лівої легені, що привело до зовнішньої і внутрішньої кровотечі та обумовило масивну крововтрату, котра і послужила безпосередньою причиною смерті. Вказане проникаюче поранення грудей заподіяне колюче-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза та спинки, що відповідає клинку ножа. Таким чином, між отриманим ОСОБА_9 проникаючим пораненням грудей та настанням його смерті існує прямий причинно-налідковий зв`язок.
Досліджені в судовому засіданні дані, які характеризують обвинуваченого вказують на те, що він характеризується посередньо (а.с 336). Даних про антигромадський спосіб життя матеріали справи не містять.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи зазначені вище докази, визнає їх належними і допустимими, такими, що містять у собі фактичні дані, які підтверджують винуватість обвинуваченого.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство.
У відповідності до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують посередньо особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України доведена повністю.
Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення вини поза розумним сумнівом (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
При цьому, суд враховує, що однією із засад судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.4 ст.129 Конституції України). Судом, на виконання вимог ч.1 ст.22 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом, створено всі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Диспоизція частини 1 статті 115 КК України, за якою пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
З об`єктивної сторони даний злочин характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, яке, відповідно до ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідком, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 7 лютого 2003 року за частиною 1 статті 115 КК України кваліфікуються вбивства, вчинені під час обопільної сварки чи бійки або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні та проаналізованих судом доказів, нанесення удару ОСОБА_5 ножем потерпілому ОСОБА_9 , в ділянку грудної клітки що привело до пошкодження життєво важливого органу, а саме - лівої легені мало місце під час обопільної сварки. А тому, враховуючи спосіб, знаряддя вчинення злочину, характер і локалізацію поранення, поведінку винного і потерпілого, що передувала події (раптово виниклий конфлікт), а також поведінку обвинуваченого після вчинення злочину витирання підлоги від слідів крові та залишення місця події до приїзду швидкої, суд приходить до висновку про наявність в діях обвинуваченого прямого умислу на заподіяння смерті потерпілому.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, врахувавши досліджений в судовому засіданні висновок судово-медичної експертизи, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що дії обвинуваченого носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідком існував прямий причинний зв`язок, тому винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.
Разом з тим, суд при призначенні покарання бере до уваги те, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі обвинуваченому обставини вчинення злочину, сприяння судовому розгляду та щире каяття відносно вчиненого, що дозволяє призначити покарання за наявності пом`якшуючої обставини ближче до нижньої межі санкції. Обставин, що обтяжують покарання суду заявлено не було.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, обраний судом вид покарання, суд вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.
Продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 діб (не далі 29 січня 2021 року).
В строк відбутого покарання засудженому ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24 квітня 2020 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання - з 24 квітня 2020 року.
Зняти арешт з майна, накладений ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області 28 квітня 2020 року.
Речові докази по справі дактилокарту на ім`я ОСОБА_9 , упаковану у спеціальний пакет №2180114, дактилокарту на ім`я ОСОБА_5 , упаковану у спеціальний пакет №2180113 залишити в матеріалах кримінального провадження, решту речових доказів знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2