Єдиний унікальний номер 722/1127/20
Номер провадження 1-в/722/146/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
представника СВК-67 ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просив з підстав, передбачених ст.81 КК України, звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, обґрунтовуючи тим, що він своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити. При цьому, засуджений в судовому засіданні заявив, що за час відбування покарання він усвідомив протиправність своїх дій, визнає свою винуватість у вчиненні злочину та щиро кається у вчиненому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів своє виправлення.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання не досяг відповідного ступеню виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.
Голова спостережної комісії при Сокирянській РДА ОСОБА_6 вирішення клопотання залишив на розсуд суду.
Дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.08.2017 року, який ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 20.10.2017 року залишено без змін, засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.
Згідно розпорядження Вижницького районного суду Чернівецької області, вирок суду відносно засудженого ОСОБА_5 набрав законної сили 20.10.2017 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 27.11.2019 року на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838VІІІ) засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.08.2017 року по 20.10.2017 року включно та з 03.09.2018 року по 09.01.2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховується з 22.08.2017 року.
Таким чином, внаслідок зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі є 16.02.2022 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину (ч.1 ст.121 КК України).
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, із врахуванням зарахованого судом строку попереднього ув`язнення, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Як вбачається із особової справи та довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 22.08.2017 року. За час перебування в УВП (№33) м.Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67) засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 17.11.2017 року. У період перебування в колонії до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має одне заохочення у виді оголошення подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки по підсумкам роботи.
Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.
Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості (ч.2 ст.118 КВК України).
Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №190 від 18.08.2020 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до установи і по серпень 2018 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. У вересні 2018 року був етапований в УВП (№33) м.Чернівці у зв?язку із розглядом заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. До ДУ «Сокирянська ВК (№67)» повернувся 15.01.2019 року. З березня 2019 року і січень 2020 року працевлаштований на виробництві колонії в якості робітника з просіву борошна вапнякового у вантажно-розвантажувальній дільниці. З березня 2020 року і по даний час працевлаштований водієм виробничої майстерні установи. З боку виробничого персоналу нарікань щодо відношення до виконання змінних завдань не надходило.
Допитаний в судовому засіданні в.о. старшого майстра вантажо-розвантажувальної дільниці ОСОБА_7 суду пояснив, що за період роботи засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе сумлінним працівником, жодних зауважень до виконання ним суспільно-корисної праці у нього немає. Крім цього пояснив, що невиконання засудженим норм виробітку на 100% не пов?язане із його небажанням працювати, а залежить від наявності обсягів робіт, яких не завжди вистачає для виконання засудженими норм виробітку на 100%.

Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 19.08.2020 року в.о. начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_8 , встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в 2018 році здобув професію «Електрогазозварювальник», закінчивши навчальний центр який функціонує при установі, у відношенні до персоналу колонії тактовний, по відношенню до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості, роботи із благоустрою установи виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання, спальне місце та приліжкову тумбочку не завжди утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе належні висновки, приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», має позов, який відшкодовує із коштів зароблених на виробництві установи.
Згідно довідки медичної частини №201 від 18.08.2020 року засуджений ОСОБА_5 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» №102 встановлено, що станом на 18.08.2020 року на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення із засудженого ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 28057,63 грн., який надійшов до установи 22.03.2019 року. На даний час відшкодовано шкоди на загальну суму 5528,38 грн.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із виписки з протоколу №1 від 10.01.2020 року засідання атестаційної комісії, станом на 10.01.2020 року засуджений дотримується вимог режиму.
Разом з тим, суд не погоджується із даною оцінкою ступеню виправлення засудженого ОСОБА_5 , оскільки враховуючи в сукупності встановлені в судовому засіданні обставини, така оцінка вочевидь не відповідає особі засудженого, його поведінці і ставленню до праці.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого-процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ре соціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.08.2017 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 05 (п`ять) місяців 13 (тринадцять) днів.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.
Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та для відома Вижницькому районному суду Чернівецької області.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1