Справа № 132/3350/20
Провадження №1-кп/132/1/21
Вирок
Іменем України

03.02.2021 м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівці в дистанційному режимі відеоконференції із Зачепилівським районним судом Харківської області кримінальне провадження, внесене 25.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000694 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, неодруженого, працюючого водієм та за сумісництвом збірником меблів магазину побутової техніки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » м. Красноград Харківської області, проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , перебував на посаді старшого техніка роти вогневої підтримки, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції із приміщення Зачепилівського районного суду Харківської області) - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 №1126-VІІ на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
27.01.2016 громадянин ОСОБА_4 призваний до лав Збройних Сил України та уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій
частині) від 06.04.2016 № 97, солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) та призначено на посаду водія 3 відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки ВОС НОМЕР_3 .
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №259 від 01.11.2018 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старший технік роти вогневої підтримки, ВОС НОМЕР_4 .
29.01.2020 солдат ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 1 (один) рік.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Згідно з вимогами п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України.
Відповідно до ст.ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказом командира військової частини НОМЕР_1 встановлено розпорядок дня військової частини, в якому визначено, що о 09 год 00 хв у офіцерського, рядового і сержантського складу контрактної служби починається ранковий огляд та о 18 год 00 хв. завершується робочий день.
У порушення вищевказаних вимог, солдат ОСОБА_4 вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді старшого техніка роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою : АДРЕСА_2 , у військовому званні «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, 01.06.2020 о 09 год.00 хв., діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився в розташування військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 з додаткової відпустки за невикористані вихідні та святкові дні в зоні проведення Операції об`єднаних сил в Донецькій та Луганській області строком на 18 діб з 11.05.2020 по 29.05.2020 та до 27.06.2020 ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби. 27.06.2020 солдат ОСОБА_4 повернувся до військової частини за місцем служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, вину, за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та суду повідомив, що проходив службу за контрактом. Пояснив, що з 06.04.2016 його зараховано до лав Збройних Сил України, а з 01.11.2018 року призначено на посаду старшого техніка роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 . 29.01.2020 він уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 1 (один) рік. З 11.05.2020 року вибув у додаткову відпустку за невикористані вихідні та святкові дні в зоні проведення Операції об`єднаних сил в Донецькій та Луганській області строком на 18 діб по 29.05.2020, проте 01.06.2020 року в розташування військової частини не повернувся, та перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, через відсутність коштів на оплату проїзду з місця проживання до місця розташування військової частини. Не повідомив про причини свого неприбуття командування військової частини, військовий комісаріат чи будь-якого із товаришів по службі, оскільки продав свій мобільний телефон для того, щоб зібрати кошти на проїзд, на якому були збережені усі контакти, а також у зв`язку з тим , що не знав як діяти в цій ситуації і не усвідомлював необхідність у здійсненні комплексу таких заходів. 27.06.2020 року повернувся до військової частини та повідомив про місце свого перебування.
У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
З довідки- характеристики, виданої виконавчим комітетом Зачепилівської селищної ради Харківської області від 26.08.2020 №1008/02.01.-25 видно, що ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 разом з вітчимом ОСОБА_6 , братом ОСОБА_7 , є учасником АТО, не працюює, скарги від сусідів до селищної ради на нього не надходили, компрометуючих матеріалів на нього та членів його сім`ї не має.
Відповідно до довідки №1200/27/01-2020 від 17.08.2020 за результатами перевірки по автоматизованих обліках інформаційно-телекомунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України ОСОБА_4 в період часу з 01.06.2020 по 16.08.2020 до адміністративної відповідальності не притягувався.
Як видно з довідки №29/4096 від 11.08.2020 КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної ради» ОСОБА_4 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався.
Згідно з довідкою КП «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської районної ради від 19.08.2020 № 02-04-1172 ОСОБА_4 за амбулаторною медичною допомогою не звертався на стаціонарному лікуванні не перебував.
Згідно з довідкою КНП Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» від 20.08.2020 №2667 ОСОБА_4 у період з 01.06.2020 по дату видачі довідки в лікарню за медичною допомогою не звертався.
Відповідно до довідки КНП Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №3» № 01-21/3795 від 26.08.2020 ОСОБА_4 з 01.06.2020 по 24.08.2020 на стаціонарному лікуванні не перебував.
Згідно з довідкою КНП Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» від 25.08.2020 №463 ОСОБА_4 медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у період з 01.06.2020 по дату видачі довідки не проходив.
З вимоги про судимість від 31.07.2020 за вих. № 2491/В/14-01-03 (довідка №) видно, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, дослідивши визначений судом обсяг доказів, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доказана і його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
При вирішенні питання щодо обрання покарання ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем служби посередньо, неодружений, має постійне місце реєстрації та проживання, за наявності пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у межах санкції цієї статті.
З урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, за наявності кількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 4 ст. 407 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням з мінімальним строком, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом пробації за місцем проживання, роботи, або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.
Цивільний позов не заявлявся, речові докази, судові витрати по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 368, 370-374КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1