Справа № 574/93/19
Провадження № 1-о/576/5/20
УХВАЛА
іменем України

24 листопада 2020 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,
за участі прокурора - ОСОБА_5
засудженого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Глухові заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року, -

ВСТАНОВИВ:
До Глухівського міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року, яким ОСОБА_6 був засуджений за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 6, 12, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Засуджений ОСОБА_6 зазначає, що зазначений вирок постановлено незаконним та неуповноваженим складом суду, оскільки головуючий суддя по справі ОСОБА_8 приніс присягу 28 квітня 1990 року відповідно до вимог Закону «Про статус суддів в СРСР», але при створеній незалежній державі Україна присягу не приймав, що є істотним порушенням вимог Конституції України, Закону України „Про статус суддів, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та КПК України та є обов`язковою підставою для скасування вироку Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 року.
Звертає увагу, що його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, однак диспозиція статті КК України не містить такої кваліфікуючої ознаки як смерть потерпілих або загибель людей, а тому суд безпідставно кваліфікував його дії одночасно за двома нормами закону, а саме: за ч. 4 ст. 187 КК України та за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Таким чином, на його думку, вирок Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 р. є необґрунтований, не вмотивований і містить істотні порушення КК України, КПК України та Конституції України.

Крім того, досудове слідство проводилося слідчим Буринської прокуратури ОСОБА_9 не всебічно і не об`єктивно, умисно були приховані важливі факти про причетність осіб, які дійсно вчинили злочин - ОСОБА_10 , який позбавив життя двох потерпілих, та ОСОБА_11 , які залишились на свободі, що в свою чергу, вплинуло на правильність та законність вищевказаного вироку. За приховування дійсних злочинців слідчий отримав хабаря від ОСОБА_11 , факт чого можуть підтвердити свідки ОСОБА_12 та Іванець І.

Також суду не була відома та обставина, що за місяць до скоєння злочину він переніс дуже тяжку операцію по видаленню виразки шлунку, що виключає його участь в інкримінованому злочині, оскільки за станом здоров`я не міг його вчинити.

Вказані обставини, на думку заявника є нововиявленими, свідчать про його невинуватість і є підставою для скасування вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 свою заяву про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами підтримав з підстав, що в ній викладені.

Захисник заяву засудженого ОСОБА_6 підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор вважав заяву безпідставною, надуманою, необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши засудженого, захисника та прокурора, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами.
Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Таким чином, нововиявленими обставинами є лише ті фактичні дані, які в установленому порядку спростовують факти, що були покладені в основу судового рішення, не були відомі суду на час розгляду справи та за своїм змістом доводять неправильність вироку (ухвали).
Обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування рішення, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували і не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.
Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає, щоб рішення не ставилось під сумнів, коли суди остаточно вирішили питання. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень, тобто жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Проте ОСОБА_6 у своїй заяві не навів будь-якої підстави, передбаченої ч. 2 ст. 459 КПК України, за якої вирок Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року щодо нього підлягає перегляду за нововиявленими обставинами. Вказані обставини не підтверджуються жодними доказами та фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальній справі та вимоги їх переоцінки щодо події злочинів, винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів та правової кваліфікації, що суперечить положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема такій засаді кримінального провадження як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.
Вироком Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 6, 12, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 22 березня 2005 року, вищевказаний вирок суду залишений без змін, а скарга без задоволення.
У судовому засіданні встановлено, що наведені засудженим ОСОБА_6 в заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами дані щодо об`єктивної неможливості вчинити злочини, за які він відбуває покарання, через незадовільний стан здоров`я, пов`язаний з коротким післяопераційним терміном, щодо порушення права на захист, фальшування доказів були відомі під час розгляду справи Апеляційним судом Сумської області та були предметом розгляду судом касаційної інстанції.

Ухвалами Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.04.2016 р., від 20.04.2017 р., від 05.10.2017 р., які залишені без змін ухвалами Апеляційного суду Сумської області, заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 р. за нововиявленими обставинами залишено без задоволення. Тобто, вказана засудженим ОСОБА_6 нововиявлена обставина, а саме те, що слідчим був отриманий хабар за приховування осіб, дійсно причетних до вчинення злочину, що має суттєве значення для доведення його вини у скоєнні злочину, вже була предметом судового розгляду та щодо неї ухвалено судові рішення, що набрали законної сили.
Засуджений у своїх заявах не навів жодного доказу, який не був перевірений судом першої інстанції при постановленні вироку і апеляційною інстанцією під час перегляду справи, який би мав суттєве значення і ставив під сумнів законність і обґрунтованість оскаржуваного вироку.
Таким чином, суд вважає, що вказані в поданій заяві засудженого ОСОБА_6 доводи були предметом оцінки під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій, та не знайшли свого підтвердження, а відтак вони не можуть бути визнані нововиявленими обставинами.
Щодо доводів ОСОБА_6 про винесення вироку Апеляційним судом Сумської області від 15.12.2004 р. відбулося незаконним складом суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про правонаступництво України» органи державної влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.
Відповідно до п. 12 Перехідних положень Конституції України судді всіх судів України, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони були обрані чи призначені.
Отже, суддя Апеляціного суду Сумської області ОСОБА_8 при постановленні в колегіальному складі судового рішення щодо ОСОБА_6 15 грудня 2004 року був наділений належними повноваженнями щодо здійснення правосуддя.
Враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 459, 461,467 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3