Справа № 461/929/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/854/20 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 02.07.2020р. відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 02.07.2020р. ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 162 КК України - 3 роки обмеження волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 357 КК України - 2 роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів за даним вироком та за вироками Сихівського районного суду м.Львова від 27 листопада 2019 року та Личаківського районного суду м.Львова від 05 грудня 2019 року призначено остаточне покарання шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворих у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Згідно з положеннями ч.1 ст.72 КК України у строк призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14 серпня 2019 року по 09 січня 2020 року (дату набрання законної сили вироком Личаківського районного суду м.Львова від 05 грудня 2019 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а також - відбуту частину покарань за вироками Сихівського районного суду м.Львова від 27 листопада 2019 року та Личаківського районного суду м.Львова від 05 грудня 2019 року.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання з 14 серпня 2019 року.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином задоволено повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 78939 грн. 00 коп.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 суму матеріальної шкоди в розмірі 14000 грн., моральної шкоди у сумі 6000 грн., всього - 20000 грн. 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи № 4/272 в сумі 572 грн. 00 коп.
Вирішено питання про речові докази.
Згідно вироку суду, 19 грудня 2018 року, о 23 год. 15 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, за відсутності дозволу з боку власника або законного володільця, незаконно проник через вікно на балкон квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 , звідки шляхом пошкодження балконної перегородки проник на балкон квартири АДРЕСА_5 за вказаною адресою.
Крім того, 19 грудня 2018 року, о 23 год. 20 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку, що по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, проникнувши на балкон квартири АДРЕСА_5 за вказаною адресою, шляхом віджиму балконних дверей проник у дану квартиру звідки викрав телевізор марки «Samsung» моделі UE40EH5047K вартістю 15000 грн. із пультом від нього, машинку для стрижки марки «GA.MA» моделі PRO8 вартістю 900 грн., фотоапарат марки «Canon» моделі Power Shot A520 вартістю 1000 грн., TV -тюнер марки «Q - SAT» моделі ST - 08 вартістю 500 грн. із пультом до нього, TV-тюнер марки «Sat Integral» моделі S - 1218 HD вартістю 500 грн. із пультом до нього, міксер марки «РОСВ» вартістю 200 грн., тонометр ММТ - 1 вартістю 200 грн., грошові кошти у сумі 85 євро (що згідно курсу НБУ станом на 19 грудня 2018 року становить 2693 грн.), 55 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 19 грудня 2018 року становить 1531 грн.), колекційну срібну монету 1 долар США вартістю 5400 грн., чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 27924 грн.
Крім того, 19 грудня 2018 року, о 23 год. 20 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_6 , діючи умисно, з метою подальшого використання в своїх інтересах, викрав свідоцтва про смерть ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 від 24 листопада 2015 року, ОСОБА_14 серії НОМЕР_2 від 13 лютого 2014 року та ОСОБА_15 серії НОМЕР_3 від 15 травня 2018 року, технічний паспорт на житловий будинок, що по АДРЕСА_7 .
Крім того, 05 січня 2019 року, о 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку, що по АДРЕСА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, будучі на балконі квартири АДРЕСА_9 за вказаною адресою, шляхом віджиму балконних дверей проник у дану квартиру звідки викрав ігрову приставку марки «Sony Playstation 3» вартістю 4000 грн. з двома ігровими джойстиками до неї загальною вартістю 2000 грн., ноутбук марки «Lenovo» Z5170 вартістю 19 000 грн., чим спричинив ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 25000 грн.
Крім того, 08 січня 2019 року, о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку, що по АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом віджиму пластикових дверей, що виходять на подвір`я, незаконно проник у квартиру АДРЕСА_10 за вказаною адресою звідки викрав грошові кошти у сумі 500 доларів США (що згідно курсу НБУ на 08 січня 2019 року становить 13854,00 грн.), чим спричинив ОСОБА_17 матеріальну шкоду.
Крім того, 13 січня 2019 року, приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку, що по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом віджиму пластикового вікна незаконно проник у квартиру АДРЕСА_11 за вказаною адресою звідки викрав грошові кошти у сумі 2000 євро (що згідно курсу НБУ на 14 січня 2019 року становить 64939,00 грн.), золотий ланцюжок із хрестиком загальною вартістю 1000 грн., золоті сережки вартістю 5000 грн., планшет марки «Samsung» моделі SM-TB85NZKASEK вартістю 8000 грн., чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 78939,00 грн.
Крім того, 18 січня 2019 року, в період часу з 18 год. 00 хв. до 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Кривоноса, 29 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за допомогою драбини проник через вікно у квартиру АДРЕСА_12 , звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 1000 грн., чим спричинив ОСОБА_18 матеріальну шкоду.
Крім того, 30 січня 2019 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку, що по АДРЕСА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом зламу замка проник у квартиру АДРЕСА_12 , звідки таємно викрав ноутбук марки «HP», 530 SN CND7211062, сірого кольору, вартістю 3735 грн. належний ОСОБА_19 та речі належні ОСОБА_20 , а саме: сумку до ноутбуку вартістю 500 грн., ноутбук марки «G», вартістю 5500 грн., навушники, чорного кольору вартістю 200 грн., мікрофон чорного кольору вартістю 200 грн., флешку, синього кольору, вартістю 200 грн., чим спричинив ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 3735 грн. та ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 6600 грн.
Крім того, в період часу з 23 год. 00 хв. 19 березня 2019 року до 08 год. 20 хв. 22 березня 2019, точний час не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Дзиндри, 1 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за допомогою драбини проник на балкон квартири АДРЕСА_13 та шляхом розбиття балконних дверей проник у дану квартиру, звідки таємно викрав: ноутбук марки «Acer Aspire», чорного кольору, вартістю 3000 грн., ноутбук марки «Lenovo», моделі «Think pad», чорного кольору, вартістю 3000 грн., мобільний телефон марки «teXet», імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 , чорного кольору, вартістю 1000 грн., мобільний телефон марки «Хiaomi», сірого кольору, вартістю 1500 грн. із чохлом телефону, синього кольору, вартістю 100 грн., золотий перстень, вартістю 4000 грн., грошові кошти у сумі 40 євро (що згідно курсу НБУ станом на 21 березня 2019 року становить 1232 грн.), 50 злотих (що згідно курсу НБУ станом на 21 березня 2019 року становить 360 грн.), 10 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 21 березня 2019 року становить 271 грн. 60 коп.), 200 грн., срібну сувенірну ложку вартістю 300 грн., а також речі, які матеріальної цінності не становлять: папку з документами, перепустку-бейджик з фотографією Де Кассал ОСОБА_21 , латунну статуетку, духи марки «Івроше», колекційні ігрові карти, чим спричинив ОСОБА_22 матеріальну шкоду на загальну суму 14963 грн. 60 коп.
Крім того, в період часу з 18 год. 00 хв. 15 липня 2019 року до 10 год. 00 хв. 18 липня 2019 року, точний час не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку, що по АДРЕСА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом зламу замка проник у квартиру АДРЕСА_12 , звідки таємно викрав ноутбук марки «Asus» імеі: НОМЕР_6 , чорного кольору, вартістю 3500 грн., один золотий перстень з трьома камінцями, вартістю 2000 грн., один золотий перстень з надписом «Маrу Кау», вартістю 3000 грн., золотий ланцюжок із золотим кулоном та із вставкою каменю «Чорний агат», вартістю 5000 грн., жіночу сумку оранжевого кольору, вартістю 500 грн., банківську картку «Приватбанку» з № НОМЕР_7 , банківську картку «UKREXIMBANK» № НОМЕР_8 , бонусну картку PLUS «Intertop» з № НОМЕР_9 , чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 14000 грн.
В апеляційному порядку зазначений вирок суду оскаржив заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 , який, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, просить скасувати оскаржуваний вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність у частині призначеного покарання, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст. 162 КК України - 3 роки обмеження волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України 2 роки обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначених за цим вироком та за вироками Сихівського районного суду м. Львова від 27.11.2019р. та Личаківського районного суду м. Львова від 05.12.2019р., призначити ОСОБА_7 остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі, зарахувавши покарання частково відбуте за вироками від 27.11.2019р. та 05.12.2019р.

В мотивах апеляційної скарги прокурор покликається на положення ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України та зазначає, що згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» однакові за видом та розміром покарання поглинанню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкції статей (санкцій частин статей) КК України. Вказує, що суд першої інстанції, призначивши покарання окремо за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, визначив ОСОБА_7 покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі. У подальшому суд першої інстанції на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироками Сихівського районного суду м. Львова від 27.11.2019р., яким ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4 роки позбавлення волі, та Личаківського районного суду м. Львова від 05.12.2019р., яким також призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначив обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі. Таким чином покарання, призначене ОСОБА_7 за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27.11.2019р. у виді 4 років позбавлення волі та покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 05.12.2019р.у виді 4 років позбавлення волі, є однаковими за видом та розміром найсуворішими покараннями, які входять у сукупність, відтак не можуть поглинатись між собою, оскільки кримінальним законом передбачено можливість поглинання лише меншого за видом або розміром покарання більшим. Отже, прокурор вважає, що судом першої інстанції при визначені ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що виразилось у поглинанні однакових за видом та розміром покарань, тоді як ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України передбачає можливість поглинання виключно меншого покарання більшим. Також, в апеляційній скарзі прокурор покликається на положення п. 21 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, та вважає, що при визначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, який неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, та знову вчинив 10 кримінальних правопорушень, доцільно застосувати принцип часткового складання призначених покарань.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів, обвинувачений не заперечив проти задоволення апеляційних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку не оспорюється.

Згідно вироку суду першої інстанції, свою вину обвинувачений у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, на переконання колегії суддів, є правильною та в апеляційному порядку не оспорюється.
Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як передбачено ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.
Суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_7 покарання окремо за кожне кримінальне правопорушення, визначив йому покарання за сукупністю цих злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання окремо за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а також за сукупністю цих злочинів в апеляційному порядку не оскаржується.
Суд першої інстанції вірно встановив, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 засуджений за кримінальні правопорушення, які він вчинив до постановлення попередніх вироків, а саме вироку Сихівського районного суду м. Львова від 27.11.2019р., яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі та вироку Личаківського районного суду м. Львова від 05.12.2019 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначити у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України.
Разом з тим, при призначенні обвинуваченому остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд першої інстанції, обравши шлях поглинання менш суворого покарання більш суворим, не врахував роз`яснення, які містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких однакові за видом та розміром покарання поглинанню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкції статей (санкцій частин статей) КК України.
Враховуючи те, що за вироками як Сихівського районного суду м. Львова від 27.11.2019р., так і Личаківського районного суду м. Львова від 05.12.2019р., обвинуваченому ОСОБА_7 призначено однакове за видом та розміром покарання 4 роки позбавлення волі, остаточне покарання за даним вироком та попередніми вироками не може бути визначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити новий вирок.

Згідно із п.2 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Наведене свідчить про обґрунтованість поданої прокурором апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваного вироку суду у частині призначеного ОСОБА_7 покарання та ухвалення у цій частині нового вироку.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Враховуючи, ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та їх кількість, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не перебував на обліку у лікаря психіатра та нарколога, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставини, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів, колегія суддів вважає, що остаточне покарання ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України слід визначити із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань, зарахувавши у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбуте покарання за вироками Сихівського районного суду м. Львова від 27.11.2019р. та Личаківського районного суду м. Львова від 05.12.2019р.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Галицького районного суд м.Львова від 02 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 у частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 162 КК України - 3 (три) роки обмеження волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироками Сихівського районного суду м.Львова від 27 листопада 2019 року та Личаківського районного суду м.Львова від 05 грудня 2019 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць, зарахувавши у цей строк покарання частково відбуте за вироками Сихівського районного суду м. Львова від 27 листопада 2019 року та Личаківського районного суду м.Львова від 05 грудня 2019 року.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий:

Судді: