У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000336, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2020 року засобом поштового зв`язку слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000336, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна.

В рамках данного клопотання просить накласти арешт на транспортний засіб, який виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця ДТП від 14 грудня 2020 року, а саме: автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21061», синього кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 , заборонивши користуватися та розпоряджатися вказаним майном. Арештоване майно автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21061», синього кольору, д.н.з НОМЕР_1 , просить передати на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області адресою м. Берегове, вул. Сільвая, 4 до моменту вирішення питання в суді по суті.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий посилається на те, що вилучені в ході проведення огляду місця ДТП автомобіль та речі відповідно до положень ст. 98 КПК України є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та у відповідності до положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України на них може бути накладено арешт з метою їх збереження та подальшого проведення експертних досліджень для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 на розгляд клопотання не з`явився, надав рапорт, в якому клопотання підтримав та просив провести розгляд клопотання за його відсутності. Власник майна ОСОБА_6 на розгляд клопотання також не з`явилась. На підставі ч.1 ст.172 КПК України неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді скарги, фіксування за допомогою технічних засобів відповідно до ст.107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею з доданого витягу ЄРДР №0000336 встановлено, що головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000336, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу зазначено те, що 14.12.2020 біля с. Косонь, Берегівського району сталося зіткнення двох транспортних засобів, у резільтаті чого одна особа загинула та четверо осіб травмовано.

В ході огляду місця події ДТП 14.12.2020 року, проведеного СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтинантом поліції ОСОБА_7 , за участю слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , судово мендичного експерта ОСОБА_8 вилучено:

- транспортний засіб марки «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_3 ;

-транспортний засіб марки «RENO», моделі «SANDERO», д.н.з. НОМЕР_4 .

- фрагмент фарби синього кольору.

14 грудня 2020 року вказані автомобілі та фрагменти лакофарбового покриття синього кольору було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні /постанова про визнання речовими доказами від 14.12.2020, а.с.16/.

Власником транспортного засобу марки «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_3 , є ОСОБА_6 / свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 /.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Внесене слідчим в межах кримінального провадження №0000336 клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

З метою збереження речових доказів виникла необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб. Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Важливим в даних правовідносинах є те, що в кримінальному проваджені арешт допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя знаходить, що з метою запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження в даних правовідносинах у відповідності до вимог КПК необхідне вжиття заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, автомобіль визнано речовим доказом та визначено порядок його зберігання; мета такого заходу відповідає інтересам суспільства; в даних правовідносинах власник майна не буде нести надмірний тягар, оскільки він не позбавляється права власності і до нього застосовані лише тимчасові обмеження у зв`язку із проведенням досудового розслідування при вчиненні кримінального правопорушення (злочину).

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, слід накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21061», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , мешканці АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном, з передачею вищевказаного автомобіля на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, що за адресою м. Берегове, вул.Сільвая, 4, до моменту вирішення питання в суді по суті.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000336, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21061», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 , з метою позбавлення можливості приховування, зникнення, втрати та відчуження вказаного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

Арештоване майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21061», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 , передати на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Берегове, вул.Сільвая, 4, до моменту вирішення питання в суді по суті.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1