Провадження №11-сс/801/661/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000317 від 06.09.2020 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, раніше неодноразово судимий, громадянин України, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2020 року клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 19 години 30 хвилин 04 листопада 2020 року.

Згідно клопотання слідчого ОСОБА_7 , перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 розпивали алкогольні напої. Близько 16.30 06.09.2020, під час вживання алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 виникла словесна суперечка, що супроводжувалась обопільними образами, у ході якої в ОСОБА_7 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, взявши до правої руки кухонний ніж, який лежав поруч на столі, наніс ним один удар в область грудної клітини ОСОБА_13 , чим спричинив тілесне ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, від якого останній помер на місці події. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 979-г від 07.09.2020 смерть ОСОБА_13 настала внаслідок проникаючого ножового поранення грудної клітини з ушкодженням серця.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2020 року та обрати цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю.

Вимоги апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваного мотивовано тим, що ухвала є незаконною, належним чином невмотивованою та необрунтованою, а виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.1 ст. 177 КПК України можливе при застосуванні більш мяких запобіжних заходів.
Слідчим при поданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було дотримано вимог ст. 184 КПК України.
Крім того, в клопотанні про застосування запобіжного заходу та в самій підозрі обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину не відображені, а виходячи з доданих до клопотання матеріалів, на час розгляду клопотання органами досудового розслідування не встановлені.
ОСОБА_7 затримано 06.09.2020 року о 22-00 год. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, разом з тим в клопотанні та в повідомленні про підозру не вказано ряд обставин, що підлягають обовязковому доказуванню, що дає підстави вважати, що кваліфікація дій за ч.1 ст. 115 КК України є передчасною та може бути в подальшому змінена.
Захисник посилається на те, що ч.4, ч.5 ст. 178 КПК України передбачає необхідність зазначення в клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків та посилання на матеріали провадження, що підтверджують вказані ризики.
Зазначивши ризики, слідчий та прокурор підтвердили виключно особистими припущеннями, належним чином не вмотивувавши та не пославшись на матеріали провадження, що могли б їх підтвердити, що не давало суду підстав для прийняття їх до уваги. Основним аргументом застосування запобіжного заходу є посилання на тяжкість інкримінованого злочину, що є неприпустимим так як кваліфікація дій ОСОБА_7 є передчасною, незаконною та такою, що базується виключно на припущеннях без аналізу обставин, що виключають караність діяння.
На користь звільнення ОСОБА_7 свідчать відсутність судимостей, міцні соціальні звязки, наявність постійного місця проживання, усталений спосіб життя, відсутність спроб ухилятися від правосуддя.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше судимий, не має постійного місця проживання, може чинити тиск на свідків, які вказують на його причетність до злочину, що унеможливлює обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю, суд вірно обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2020 року, застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 06.09.2020 року ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
07.09.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115КК України.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що слідчим не було дотримано вимог ст. 184 КПК України є безпідставними, оскільки у клопотанні та доданих до нього документах містяться достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України.
Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірена належним чином.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України .
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, у тому числі те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, не працює, відсутність у нього соціально-стримуючих факторів та соціальних зв`язків, та дійшов вірного висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки підстави наведені у апеляційній скарзі захисника не спростовують висновки слідчого судді, щодо доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Твердження захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю є непереконливими.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 своїми діями показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я, небезпечним способом, проявив самовпевненість у безкараності за свої вчинки, таким чином, перебування його на волі може призвести до можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, що в подальшому ускладнить проведення слідчих дій.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для предявлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, що приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

В дотримання вимог ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України слідчий суддя прийняв законне, обгрунтоване рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З вказаним висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4