Справа № 583/3218/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" січня 2021 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Будне Охтирського району Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, що має середню освіту, нежонатого, що працює за наймом, раніше судимого:

10.12.1984 вироком Охтирського районного суду Сумської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81 КК УРСР до 3 років позбавлення волі;

12.05.1987 вироком Охтирського районного суду Сумської області за ст. 14, ст. 114 КК УРСР до 1 року позбавлення волі;

25.01.1991 вироком Охтирського районного суду Сумської області за ст. 114 КК УРСР до 1 року виправних робіт;

08.12.1994 вироком Охтирського міського суду Сумської області за ч. 1 ст. 229-1 КК України до 3 років позбавлення волі;

18.01.1999 вироком Охтирського міського суду Сумської області за ч. 2 ст. 81 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

24.04.2001 вироком Охтирського міського суду Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі;

26.01.2011 вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч. 3 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

20.11.2013 вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

15.08.2019 вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 3 місяців арешту

за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів, 15 травня 2020 року, близько 11 год., скориставшись відсутністю власника та інших осіб, з метою вчинення крадіжки майна, умисно, таємно, повторно, зайшов через пошкоджені ворота на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_6 , та, розбивши рукою віконну раму та скло, проник до веранди нежилого будинку, звідки викрав пральну машинку «Рига-8», вартістю 683 грн., розпорядившись нею на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.
Такими діями ОСОБА_5 вчинив злочин, визначений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Крім цього, 19 травня 2020 року, близько 09.00 год., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власника та інших осіб, з метою вчинення крадіжки майна, умисно, таємно, повторно, розбивши рукою віконну раму та скло, проник до нежилого будинку, звідки викрав чотири тарілки «блюдця» чайні з орнаментом, вартістю 28 грн.; сковорідку з нержавіючої сталі діаметром 10,5 см; керамічний чайний сервіз синьо-білого кольору з орнаментом у вигляді випуклих квітів, що складається з чотирьох чашок та чайника-заварника, вартістю 137 грн.; три керамічних чайника-заварника білого кольору без кришок, вартістю 135 грн.; 4 алюмінієвих столових ложки, вартістю 16 грн.; 3 чайних металевих ложки виробництва СРСР, вартістю 12 грн.; 21 керамічну столову тарілку з орнаментом квітів виробництва СРСР з написами на звороті «Буди», вартістю 483 грн.; алюмінієву ручну соковижималку з написом «цена 70 рублей 40 копеек» виробництва СРСР, вартістю 233 грн.; чугунний чавун ємністю 12 л без кришки, виробництва СРСР, вартістю 348 грн.; дві запаковані банки червоної фарби, вагою 2,8 кг «Ємаль ПФ 115», виробник ВАТ «Єлакс» м. Одеса; одну запаковану банку білої фарби, вагою 2,8 кг «Ємаль ПФ 115», виробник ЗАТ «Криворізький завод», розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1392 грн.
Такими діями ОСОБА_5 вчинив злочин, визначений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Продовжуючи злочинну діяльність, 20 травня 2020 року, близько 09.00 год., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власника та інших осіб, з метою вчинення крадіжки майна, умисно, таємно, повторно, через раніше пошкоджене ним скло, проник до нежилого будинку, звідки викрав алюмінієвий бідон ємністю 40 л, виробництва СРСР, вартістю 490 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.
Такими діями ОСОБА_5 вчинив злочин, визначений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Крім того, 01 жовтня 2020 року, близько 10.30 год, ОСОБА_5 , умисно, не маючи законних підстав, без відому та дозволу власника житла, відчинив закриту на запірний пристрій хвіртку до домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проник до двору, після чого відчинив металеву защіпку, що зачиняла двері до літньої кухні, зайшовши всередину, порушивши право ОСОБА_8 на недоторканність її житла.
Такими діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла.
Також, ОСОБА_5 , 23 жовтня 2020 року, близько 14.00 год., умисно, не маючи законних підстав, без відому та дозволу власника житла, відчинив металеву защіпку, що зачиняла хвіртку до домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проник до двору, після чого збив дерев`яною балкою два навісних металевих замка на вхідних дверях житлового будинку, проникнувши всередину, порушивши право ОСОБА_4 на недоторканність його житла.
Такими діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла.
Крім того, ОСОБА_5 , в ніч з 26 на 27 жовтня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, умисно, не маючи законних підстав, без відому та дозволу власника житла, відчинив металеву защіпку, що зачиняла хвіртку до домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проник до двору, після чого збив дерев`яною балкою два навісних металевих замка на вхідних дверях літньої кухні, проникнувши всередину, порушивши право ОСОБА_4 на недоторканність його житла.
Такими діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла.
В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав вину у скоєному, суду пояснив, що мав потребу у грошах, а тому 15.05.2020 вирішив проникнути до домоволодіння АДРЕСА_3 . Рукою він розбив скло та проник до веранди, там побачив пральну машинку, яку забрав та заховав у сараї домоволодіння по АДРЕСА_3 , де на той час жив в приміщенні літньої кухні. Через кілька днів, так як потрібні були кошти, він вирішив проникнути у будинок за місцем проживання. Розбив скло, зайшов всередину, забрав сервіз, чайники, чавун, ложки, фарбу. Наступного дня знову заліз у будинок, знайшов там бідон. Ці речі він відніс до мешканки с. Будне, яка потім вже віддала їх працівникам поліції. За речі він отримав продукти харчування.
Після того, став проживати в с. Новопостроєне Охтирського району. Там без дозволу власника проник в двір домоволодіння на АДРЕСА_4 , відчинивши металеву защіпку, після цього проник до будинку. Через кілька днів зайшов до того ж двору, так як будинок був забитий, зайшов до приміщення літньої кухні, яке теж було закрите.
Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні пред`явлених йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень щодо епізодів викрадення майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та незаконного проникнення до житла потерпілого ОСОБА_4 при обставинах, викладених в обвинувальних актах, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.
Щодо епізоду незаконного проникнення до житла потерпілої ОСОБА_8 обвинувачений пояснив, що в жовтні 2020 року він не заходив до приміщення літньої кухні, а зайшов до двору та гукав господиню, щоб попрохати поїсти. В наступному змінив свої покази та пояснив суду, що відчинив зачинену хвіртку, не маючи дозволу власниці, зайшов до двору, потім відчинив защіпку та зайшов до приміщення кухні. Далі вже вийшла господиня і він вийшов з двору.
Судом досліджені наступні докази.
Протоколом огляду місця події від 09.10.2020 з фототаблицею зафіксований огляд домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке огороджене парканом, є будинок, літня кухня, яка замикається защіпкою.
Свідоцтвом про право власності, виданим на підставі рішення виконкому Охтирської районної ради народних депутатів від 19.01.1989 № 13 підтверджується право власності ОСОБА_8 на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Протоколом проведення слідчого експерименту з застосуванням відеозапису від 09.10.2020 за участі потерпілої ОСОБА_8 , дослідженого в судовому засіданні, зафіксовані покази останньої, згідно яких вона показала, як саме були зачинені хвіртка та приміщення літньої кухні, а також показала, що вона виявила ОСОБА_5 в приміщенні літньої кухні, двері якої до цього були зачинені.
Протоколом проведення слідчого експерименту з застосуванням відеозапису від 09.10.2020 за участі підозрюваного ОСОБА_5 , дослідженого в судовому засіданні, зафіксовані покази останнього, згідно яких він показав, яким саме чином проник до двору, відімкнувши зачинену хвіртку та, в наступному, до приміщення літньої кухні, відімкнувши защіпку, після чого вийшла господиня.
Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності та допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 у скоєнні:
таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у житло та такі його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України;
незаконного проникнення до житла та такі його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України.
До визначених ч.1 ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Визначених ч. 1 ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховуєступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, є проступками та тяжкими злочинами, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою провину, активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань про його обставини, відшкодував шкоду шляхом повернення викраденого майна, однак раніше вже неодноразово притягувався до відповідальності за скоєння злочинів, не має постійного місця роботи, має алкогольну залежність, в зв`язку з чим перебуває на обліку.

Судом зважено, що згідно досудової доповіді органу з питань пробації існує висока ймовірність повторного вчинення правопорушення, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини та особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення покарання обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк, необхідний та достатній для виправлення обвинуваченого та недопущення скоєння ним нових злочинів, за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі. Застосовуючи положення ч. 1 ст. 70 КК України, так як має місце сукупність злочинів, остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення судової експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Клопотань про застосування запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим:

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу затримання.

Речовий доказ пральну машинку «Рига-8», яка згідно розписки про збереження передана на зберігання ОСОБА_6 , вважати повернутою власниці, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2020 року.

Речові докази чотири тарілки «блюдця» чайні з орнаментом; сковорідку з нержавіючої сталі діаметром 10,5 см; керамічний чайний сервіз синьо-білого кольору з орнаментом у вигляді випуклих квітів, що складається з чотирьох чашок та чайника-заварника; три керамічних чайника-заварника білого кольору без кришок; 4 алюмінієвих столових ложки; 3 чайних металевих ложки виробництва СРСР; 21 керамічну столову тарілку з орнаментом квітів виробництва СРСР з написами на звороті «Буди»; алюмінієву ручну соковижималку з написом «цена 70 рублей 40 копеек» виробництва СРСР; чугунний чавун ємністю 12 л без кришки, виробництва СРСР ; дві запаковані банки червоної фарби, вагою 2,8 кг «Ємаль ПФ 115», виробник ВАТ «Єлакс» м. Одеса; одну запаковану банку білої фарби, вагою 2,8 кг «Ємаль ПФ 115», виробник ЗАТ «Криворізький завод», алюмінієвий бідон, ємністю 40 літрів, виробництва СРСР, які згідно розписки про збереження передані на зберігання ОСОБА_9 , вважати повернутими власниці, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 490,35 грн. (чотириста дев`яносто грн. 35 коп.) процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з часу його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1