печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене з заступником начальника першого відділу процесуального керівництва департаменту організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 рока, Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженцю м. Макіївка Донецької області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше фактично проживаючому: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий групи - слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника першого відділу процесуального керівництва департаменту організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 рока, Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002014 від 23.06.2017.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017.
29.06.2017 у вказаному кримінальному проваджені складено та підписано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340 КК України; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009).

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості здійснити повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру шляхом особистого вручення особі, зазначене повідомлення відповідно до вимог ст. ст. 111,135, ч.1 ст. 278 КПК України скеровано на відомі органу слідства адреси, в тому числі шляхом направлення запиту про міжнародну правову допомогу.

Крім того на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України 30.06.2017 розміщено інформацію про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру колишнім високопосадовцям, у тому числі ОСОБА_6 . Того ж дня зазначена інформація була поширена у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: на ресурсах телеканалів 1+1, ІСТВ, 5 каналу, 112 каналу, РІА «Інтерфакс-Україна», УНІАН тощо, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим, зокрема на ресурсах «МИА «Россия сегодня» - «РИА «Новости КРЬІМ».

13.03.2015 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Згідно з інформацією Служби безпеки України підозрюваний ОСОБА_6 знаходиться у розшуку та перебуває на тимчасово окупованій Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим (м. Сімферополь). Відомості щодо оголошення ОСОБА_6 у державний розшук внесено до системи «Розшук» та розміщено на Єдиному інтегрованому веб-порталі Національної поліції України в розділі «Розшукові обліки МВС».
Крім того, 11.04.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру ч. 1 ст. 329, ч. 3 ст. 408 КК України у кримінальному провадженні № 0001885 від 10.09.2015 Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем та службовою особою Служби безпеки України, 23.02.2014 близько 18.00 год. самовільно залишив місце своєї служби адміністративну будівлю Служби безпеки України за адресом: м. Київ, вул. Володимирська, 33, виїхавши до АР Крим і на материкову територію України не повернувся.
До цього часу підозрюваний ОСОБА_6 на територію України не повертався, що підтверджується інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.
29.05.2019 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.
Зазначене дає підстави слідчому вважати, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним в здійснені йому повідомлення про підозру у зазначеному кримінальному проваджені, навмисно переховується від органів слідства та суду за межами території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення цих та інших кримінальних правопорушень.
При цьому, стороною обвинувачення у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017 виконувались процесуальні дії щодо міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , в порядку Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних провадженнях 1959 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, а також вживалися заходи щодо здійснення такого розшуку каналами МОКП Інтерпол.
Слідчий вважає наявними підстави, з якими КПК України пов`язує надання слідчим суддею дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та врученою у встановленому КПК України порядку, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами. Підозрюваний оголошений в міжнародний розшук, стосовно нього судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В порядку міжнародного співробітництва до Російської Федерації направлялися запити про міжнародну правову допомогу щодо затримання та взяття під варту ОСОБА_6 , встановлення його місцезнаходження, вручення процесуальних документів тощо. У зв`язку із викладеним, на думку прокурора, існують підстави для здійснення процедури спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Захисник ОСОБА_7 зазначив, що підозра ОСОБА_6 належним чином не вручена, відсутнє підтвердження щодо здійснення його міжнародного розшуку.
Заслухавши пояснення прокурора, захисника та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Згідно клопотання слідчого та долучених в його обґрунтування матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 115, 121, 340, 365 КК України. При цьому, слідчим у клопотанні, яке погоджене з прокурором зазначено, що виділення матеріалів досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ст. ст. 121, 340 КК України, може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

При цьому рішення прокурором згідно ч.5 ст. 217 КПК України про виділення матеріалів за ст. ст. 121, 340 КК України в окреме провадження не приймалось,

Враховуючи те, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень за ст. ст. 115, 365 КК України, а також те, що кримінальні правопорушення за ст. ст. 121,340 КК України розслідуються у цьому ж провадженні та як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, є тотожними за своєю криміналістичною характеристикою (періодом, метою, мотивом, способом вчинення, колом осіб та співучасників злочинів), слідчий суддя вважає за можливе розглянути вказане клопотання, в т. ч. щодо злочинів, передбачених ст. ст. 121, 340 КК України.
Відповідно до клопотання у період з 18.02.2014 по 20.02.2014 члени організованої злочинної групи: перший заступник Голови Служби безпеки України ОСОБА_6 , Голова Служби безпеки України ОСОБА_8 , начальник ГУ СБУ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_10 , заступник Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_11 , командувач внутрішніх військ України ОСОБА_12 , начальник ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_13 , заступник начальника Головного управління начальник міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_14 , командир ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, ОСОБА_15 та інші невстановлені члени організованої групи, на виконання незаконної вказівки її керівника ОСОБА_16 , діючи умисно, спільно із залученими підлеглими працівниками МВС України та Служби безпеки України, які не входили до складу організованої групи, а також у взаємодії з озброєними представниками злочинних угруповань та найнятими цивільними особами, так званими тітушками, перевищуючи владу та свої службові повноваження, кожен у своїй частині, виходячи із завдань, які перебували в повноваженнях очолюваних ними відомств, вчинили та організували вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, спрямованих на незаконне перешкоджання організації та проведенню громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, які відбувались у центральній частині міста Києва.
З метою силового розгону мітингувальників з Майдану Незалежності, 18.02.2014 близько 11.00 год. Голова Служби безпеки України ОСОБА_8 провів оперативну нараду за участю першого заступника Голови Служби безпеки України ОСОБА_6 , начальника ГУСБУ в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 та начальника ЦСО «А» СБУ ОСОБА_17 . На цій нараді ОСОБА_8 надав завдання ОСОБА_17 забезпечити уточнення «Бойового розрахунку сил і засобів штурмової групи ЦСО «А» СБУ» для проведення антитерористичної операції в будівлі Федерації профспілок України за адресою: місто Київ, Майдан Незалежності, 2; вулиця Хрещатик, 16, а ОСОБА_9 підготувати рішення про початок проведення антитерористичної операції, плану «Бумеранг».

Надалі, 18.02.2014 приблизно о 15.30 год. на офіційному сайті Служби безпеки України була розміщена спільна заява Голови Служби безпеки України ОСОБА_8 та Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_10 у якій була висунута вимога до мітингувальників припинити протистояння до 18.00 год. 18.02.2014, а у разі невиконання цієї вимоги «громадський порядок» на вулицях міста Києва силовики пообіцяли навести «всіма засобами, передбаченими законом». Розміщення цього звернення на офіційному сайті Служби безпеки України контролював особисто ОСОБА_6 ..

Приблизно о 19.00 год. 18.02.2014 ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 та начальник управління «Т» ДЗНД Служби безпеки України ОСОБА_18 прибули до кабінету тимчасово виконувача обов`язків начальника ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_13 , де на той час під керівництвом останнього вже працював штаб координації сил і засобів МВС України. Одразу після прибуття ОСОБА_6 на виконання злочинного наказу Голови Служби безпеки України ОСОБА_8 розпочав оперативну нараду керівників суб`єктів боротьби із тероризмом, яка фактично мала створювати видимість законної діяльності штабу з управління АТО.

Окрім того, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 за допомогою засобу телефонного зв`язку АТС-100 постійно підтримували зв`язок із Головою Служби безпеки України ОСОБА_8 , періодично отримуючи від нього вказівки, та здійснювали координацію дій залучених для розгону мітингувальників правоохоронних органів шляхом віддання наказів підлеглим працівникам та членам штабу з управління АТО.

Також ОСОБА_6 , ОСОБА_9 і ОСОБА_13 вживалися заходи шляхом віддання наказів військовому коменданту міста Києва ОСОБА_19 щодо залучення для потреб штабу з управління АТО спецтехніки Збройних Сил України, зокрема автомобіля для озвучування агітаційних матеріалів та трьох автомобілів аеродромних прожекторів, та подальшого їх розміщення і використання на Майдані Незалежності в місті Києві

Після початку роботи формального штабу з управління АТО ОСОБА_6 отримані від ОСОБА_8 злочинні накази довів через ОСОБА_17 до відома керівника штурмової групи ОСОБА_20 . Приблизно о 19.00 год. 18.02.2014 ОСОБА_20 була віддана команда на підготовку до проведення антитерористичної операції (умовна назва операція «Бумеранг»).

При цьому, починаючи з 19.00 год. 18.02.2014, на виконання злочинних наказів Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_10 , його заступника ОСОБА_11 , тимчасово виконувача обов`язків начальника ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_13 , не встановлені на цей час органом досудового розслідування співробітники підрозділів МОП «Беркут», застосували до учасників мітингу фізичну силу та наявні спеціальні засоби, у тому числі помпові рушниці «Форт-500», «Форт-500А», «Форт-500М1», «ІЖ-81», гранати сльозоточивої, дратівливої дії «Терен-6», світлозвукові гранати «Терен-7», «Терен-7м» і світлошумові гранати «Факел-С», «Заря-2», «Пламя-М», ручні гранати подразнюючої та світлошумової дії «Дрофа», ручні аерозольні гранати «Дрейф-2», ручні дратівливі гранати РГР, ручні дратівливі гранати підвищеної потужності та безпеки, ручні димові гранати. При цьому працівники спецпідрозділів «Беркут» МВС України використовували спецтехніку водомети та бронетранспортери, здійснювали постріли по громадянах, присутніх на Майдані Незалежності, з помпових рушниць «Форт-500», «Форт-500А», «Форт-500М1», «ІЖ-81», які були споряджені набоями зі свинцевою картеччю.

Приблизно о 23.00 год. 18.02.2014 Голова Служби безпеки України ОСОБА_8 за допомогою засобу телефонного зв`язку АТС-100 віддав усний незаконний наказ ОСОБА_6 і ОСОБА_9 розпочати застосування озброєних вогнепальною зброєю спецпідрозділів Служби безпеки України для проведення силової фази антитерористичної операції плану «Бумеранг» у будівлі Федерації профспілок України.

Надалі, приблизно о 23.05 год. 18.02.2014, ОСОБА_6 , перевищуючи свої службові повноваження, діючи за усним незаконним наказом Голови Служби безпеки України ОСОБА_8 та в інтересах ОСОБА_16 , виконуючи свою частину спільного злочинного плану з розгону мітингувальників, умисно вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, порушуючи вимоги статей 5, 7, 10, 11, 12 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», без наявності законних підстав вважати дії мітингувальників терористичними та підстав на проведення антитерористичної операції, передбачених цим Законом, підтвердив команду начальника ГУСБУ в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , надану начальнику ЦСО «А» СБУ ОСОБА_17 , про початок проведення силової фази антитерористичної операції плану «Бумеранг» у будівлі Федерації профспілок України та у присутності членів оперативного штабу з управління АТО в кабінеті тимчасово виконувача обов`язків начальника ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_13 поставив свою візу на «Бойовому розрахунку сил і засобів штурмової групи ЦСО «А» СБУ з відміткою «Дозволяю».

У результаті зазначених скоординованих злочинних дій керівника організованної злочинної групи ОСОБА_16 та її членів Голови СБУ ОСОБА_8 , його першого заступника керівника АТЦ при СБУ ОСОБА_6 , начальника ГУСБУ в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 ; керівників МВС України Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_10 , його заступника ОСОБА_11 , командувача ВВ МВС України ОСОБА_12 , тимчасово виконувача обов`язків начальника ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_13 , його заступника начальника міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_14 , командира ПМОП «Беркут» ОСОБА_15 , та інших невстановлених керівників підрозділів правоохоронних органів і правоохоронців у період часу приблизно з 19 години 18.02.2014 до 6 години 19.02.2014 співробітниками органів внутрішніх справ та Служби безпеки України незаконно здійснено спробу силового розгону мітингувальників, які перебували на Майдані Незалежності в місті Києві, в результаті чого внаслідок протиправного та надмірного застосування фізичної сили, спеціальних засобів, спецтехніки та прихованого застосування вогнепальної зброї заподіяно тяжкі наслідки, зокрема у вигляді вбивств 10 осіб, спричинення тяжких тілесних ушкоджень 26 особам, середньої тяжкості тілесних ушкоджень 29 особам, легких тілесних ушкоджень 70 особам, а серед працівників правоохоронних органів заподіяно смерть 5 особам, 14 осіб отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, а також спричинено смерть 2 особам в результаті пожежі у будівлі Федерації профспілок України.

29.06.2017 у вказаному кримінальному проваджені складено та підписано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340 КК України, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009).

Враховуючи те що, поняття «обґрунтована підозра» у національному законодавстві не визначено, слід виходити з його визначення в судовій практиці ЄСПЛ, який неодноразово зазначав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження (рішення у справах «Нечипорук та Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти сполученого Королівства», «Мюррей проти об`єднаного Королівства», «Ердагоз проти Туреччини»).

Крім того, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен суд вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340 КК України, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009) підтверджується: зверненням народного депутата України ОСОБА_21 від 23.02.2014; листами народного депутата України ОСОБА_22 від 15.05.2014, 12.06.2014 та 07.07.2014; висновками службових розслідувань Служби безпеки України від 15.04.2014, 28.03.2014, Міністерства внутрішніх справ України від 24.04.2014 та Міністерства оборони України від 24.03.2014; матеріалами особової справи ОСОБА_6 , показаннями свідків (працівників Служби безпеки України ) ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_20 та інших; показаннями свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , протоколами слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_17 , підозрюваного ОСОБА_9 ; протоколами огляду відеозаписів виступів та заяв ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , а також інших посадових осіб; висновком комплексної судової пожежно-технічної та вибухотехнічної експертизи від 10.09.2014; іншими матеріалами в їх сукупності.

З вказаного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру вбачається, що після його складення та підписання 29.06.2017 воно не було вручено безпосередньо ОСОБА_6 . Підпису підозрюваного ОСОБА_6 про вручення йому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру в самій підозрі не має.

Водночас, письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 від 29.06.2017 надіслано йому поштою за допомогою міжнародної служби кур`єрської доставки ТОВ «КАРГО ЕКСПРЕС ЛТД» на відомі адреси проживання та реєстрації на території України, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим.

Крім того, на сайті Генеральної прокуратури України 30.06.2017 розміщено інформацію про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_6 від 29.06.2017.

Також слідчим суддею встановлено, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 29.06.2017, пам`ятка про процесуальні прав та обов`язки підозрюваного Генеральною прокуратурою України були неодноразово скеровані для вручення підозрюваному в порядку отримання міжнародно-правової допомоги на адресу Генеральної прокуратури Російської Федерації, зокрема 08.08.2017, 16.01.2018 та 31.08.2018.

Таким чином органом слідства, згідно ст. 278, ч.1,3,7 ст.135 КПК України, були вчинені всі можливі та необхідні дії щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 від 29.06.2017 шляхом направлення такого повідомлення, а також пам`ятки про процесуальні прав та обов`язки підозрюваного поштовою кореспонденцією по території України, Російської Федерації, шляхом розміщення відповідної публікації на сайті Генеральної прокуратури та шляхом здійснення відповідного запиту про отримання міжнародно-правової допомоги у кримінальному проваджені.

Тому, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340 КК України, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009) та вважається таким, якому в належний спосіб повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, тобто він є підозрюваним відповідно до ст. 42 КПК України.

Водночас, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_6 за відомими місцями його проживання та не можливістю встановлення його місцезнаходження 13.03.2015 його оголошено в розшук. Здійснення розшуку доручено оперативним підрозділам Служби Безпеки України.

Відомості щодо оголошення ОСОБА_6 у державний розшук внесено до системи «Розшук» та розміщено на Єдиному інтегрованому веб-порталі Національної поліції України в розділі «Розшукові обліки МВС». Підозрюваний ОСОБА_6 на території України на цей час відсутній, що підтверджується інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

29.05.2019 підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук, оскільки згідно з інформацією Служби Безпеки України проживає на тимчасово окупованій Російською Федерацією території АР Крим у м. Сімферополі.

Постанова про міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 29.05.2019 направлена для виконання до оперативних підрозділів Служби Безпеки України та в подальшому скерована до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України для вирішення питання щодо внесення відомостей щодо розшуку ОСОБА_6 у обліки НЦБ та Генерального секретаріату Інтерполу.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_6 перебуває у розшуку та умисно переховується від органів досудового слідства та суду за межами території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

За результатом розгляду надісланих матеріалів листом Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України з посиланням на відповідь Генерального секретаріату Інтерполу орган слідства повідомлено про неможливість оброблення відомостей щодо ОСОБА_6 у обліках вказаної організації та запропоновано розглянути можливість використання інших, крім Інтерполу, каналів та механізмів для міжнародного розшуку.

При цьому, твердження сторони захисту, що підозрюваний ОСОБА_6 не оголошений у міжнародний розшук, у зв`язку з відсутністю відповідних відомостей про нього як про розшукувану особу в обліках Інтерполу, є безпідставними, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Відповідно до вимог статті 281 КПК України, слідчий та прокурор можуть доручити розшук підозрюваного оперативному підрозділу, а також можуть здійснювати його самостійно шляхом виконання процесуальних дій, передбачених КПК України, у тому числі для розшуку підозрюваного за межами України, тобто здійснювати у такий спосіб міжнародний розшук. Ці положення статті 281 КПК України кореспондуються з нормами розділу ІХ КПК України, яким передбачено засади міжнародного співробітництва

Крім того, згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-500/04/-13 від 04.04.2013 факт перебування особи у міжнародному розшуку повинен підтверджуватися відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу, тощо).

Враховуючи дані вказаного листа, зокрема те, що підтвердженням перебування особи в міжнародному розшуку, крім довідки, витягу із бази даних Інтерполу можуть бути інші докази (тощо), слідчий суддя доходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку, оскільки таке підтверджується наступним.

Так, 13.03.2015 підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у розшук, а 29.05.2019 у міжнародний розшук, відповідні постанови направлені для виконання до оперативних підрозділів Служби Безпеки України, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу (наразі Департамент міжнародного поліцейского співробітництва Національної поліції України), а також до Офісу з юридичних питань Генерального секретаріату Інтерполу (м. Ліон, Франція).

Слідчим та прокурором у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017 виконувались процесуальні дії щодо міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , в порядку Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних провадженнях 1959 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, зокрема до Генеральної прокуратури Російської Федерації 15.03.2017 направлено запит про затримання та взяття під варту ОСОБА_6 до отримання вимоги про його видачу.

Також, 24.07.2017 стороною обвинувачення направлено запит про надання міжнародної правової допомоги - встановлення місця знаходження (проживання) ОСОБА_6 на території Російської Федерації, вручення йому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 29.06.2017, роз`яснення прав підозрюваного, вручення пам`ятки про процесуальні прав та обов`язки підозрюваного, який повторно скеровувався 16.01.2018 та 31.08.2018.

Враховуючи наведене, наявність постанови слідчого про оголошення в розшук, в тому числі міжнародний, підозрюваного ОСОБА_6 , відповідних запитів про міжнародну правову допомогу скерованих до компетентних органів Російської Федерації та відомостей про його перебування за межами України, слідчий суддя погоджується з тим, що ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук поза каналами Інтерполу.

З вказаних мотивів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, в порядку ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017.
Керуючись ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002014 стосовноОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340 КК України; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009 року).

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1