ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/346/20 Номер провадження 11-кп/814/780/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Суворівського районного суду м. Одеси від 29 травня 2017 року, зміненого ухвалою апеляційною суду Одеської області від 13 грудня 2018 року, за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців без позбавлення права керування транспортними засобами,

відмовлено у задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Проте, такої «бездоганної» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання, судом не встановлено, як і сумлінного ставлення до праці, оскільки протягом відбування покарання на ОСОБА_7 було накладено три стягнення за зберігання заборонених предметів, зокрема загостреного металевого предмета, працевлаштований тільки з березня 2019 року та завдану потерпілим шкоду не відшкодував, а наявність двох заохочень, в цілому не свідчить про наявність безумовних позитивних змін в поведінці засудженого.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області, звільнивши його від відбування покарання умовно-достроково.
На обґрунтування вимог посилається на безпідставне неврахування того, що стягнення ним отримані в СІЗО, а після того як він прибув 12.02.2019 до ДУ «Машівська виправна колонія (№9)», він відразу працевлаштувався робітником котельні, працює по теперішній час, має 2 заохочення.
Звертає увагу, що він самостійно звертався до державного виконавця із запитом стосовно виконавчих листів, прикладав зусилля для відшкодування шкоди.
На думку засудженого ОСОБА_7 він довів виправлення своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, жодних стягнень не має, має 2 заохочення.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважає судове рішення законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін.

Мотиви суду.
Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, з огляду на дані про особу засудженого ОСОБА_7 в цілому, колегія суддів вважає, що він не досяг необхідного ступеню виправлення.

Так згідно з останньою характеристикою від 10.04.2020 року до засудженого ОСОБА_7 може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України.

При цьому, в характеристиці зазначено, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.07.2016 та під час перебування в СІЗО м. Одеси характеризувався негативно.

З 12.02.2019 відбуває покарання в ДУ «Машівська виправна колонія (№9)», де за час відбування покарання характеризується позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом Установи.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань.

До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою.

Працевлаштованийробітником центральної котельні. Покладені обов`язки виконує. Бережно ставиться до робочого обладнання та інвентарю.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Стан здоров`я задовільний.

Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі.

Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», програма не реалізована. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок шляхом самоосвіти. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає.

Підтримує зв`язки з рідними, шляхом телефонних розмов та побачень, отримує від них посилки та передачі.

Слід також врахувати, що комісією установи 28.02.2019 засудженому було відмовлено в заміні покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 КК України, як такому що не став на шлях виправлення, та 11.03.2019 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України як такому, що не довів своє виправлення.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно з довідкою про заохочення та стягнення ОСОБА_7 має 2 заохочення у виді подяки (24.08.2019, 18.11.2019), які отримані ним менш ніж за рік до звернення до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення, та 3 стягнення за зберігання заборонених предметів (23.01.2017, 01.06.2017, 22.09.2017).

Також з довідки планово-економічного відділу ДП «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№9)» вбачається, що ОСОБА_7 фактично з моменту прибуття в ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» працює робітником котельні зі 100% виконанням з березня 2019 року по лютий 2020 року включно.

Наведені дані про особу засудженого ОСОБА_7 свідчать про нестабільну поведінку засудженого протягом тривалого строку, з урахуванням того, що він в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.07.2016, а дані про заохочення та працевлаштування наявні за 2019 рік, та дають підстави вважати, що поведінка засудженого та ставлення до праці змінилися на краще нещодавно, що не може переконати апеляційний суд у беззаперечній наявності підстав для звільнення засудженого умовно-достроково від відбування покарання.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що на даний час неможливо переконливо стверджувати про доведеність ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а тому рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4