Справа № 441/662/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1433/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 27 листопада 2020 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою від 22 жовтня 2020 року на протиправну бездіяльність начальника слідчого відділення,
з участю заявника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргоюОСОБА_6 від 22 жовтня 2020 року «на протиправну бездіяльність начальника слідчого відділення».
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, якщо такий пропущений, скасувати ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 27 листопада 2020 року як незаконну.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді невмотивована, незаконна і завідомо неправосудна, прийнята в порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.
З огляду на те, що в силу положення абз.2 ч.3 ст.395 КПК України строк апеляційного оскарження ухвали, постановленої без виклику особи, яка її оскаржує, обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, матеріали справи не містять відомості щодо дати отримання ОСОБА_6 копії оскаржуваної ухвали, натомість останній стверджує, що таку отримав 13 грудня 2020 року, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 підтримав свої апеляційні вимоги та зазначив, що не є особою, яка має юридичну освіту, а отже не може в повній мірі юридично грамотно висловити свої вимоги. У своїй скарзі він фактично оскаржив бездіяльність начальника слідчого відділення, яка полягає у невирішенні останнім питання визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000120. Як зазначив апелянт, у разі відмови останнім у визнанні його потерпілим, він би оскаржив таку постанову до слідчого судді.
Параграфом першим Глави 26 КПК України передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Частиною першою ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені слідчому судді на етапі досудового провадження. Частиною першою зазначеної статті передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.
В силу положень ст.304 КПК України, після надходження скарги до слідчого судді він має право прийняти одне з наступних рішень: призначити судовий розгляд, повернути скаргу або відмовити у відкритті провадження.
Як зазначено в ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу.
Зі системного аналізу наведених вище норм кримінального процесуального закону вбачається, що у разі наявності неточностей чи незрозумілості вимог поданої скарги, слідчий суддя зобов`язаний призначити судове засідання, в якому з`ясувати в особи, яка подала таку скаргу, її вимоги щодо рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, та вирішити питання, чи такі у розумінні вимог ч.1 ст.303 КПК України підлягають окремому оскарженню під час досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 21.10.2020 року звернувся зі скаргою до слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області на протиправну бездіяльність начальника слідчого відділення ОСОБА_7 , в якій, покликаючись на положення ст.ст. 55, 220, 221, 303, 307, ч. 2 ст. 56 КПК України, зазначив, що він подав клопотання про надання йому пам`ятки потерпілого, тому що злочином йому завдано моральну та матеріальну шкоду, та просив зобов`язати надати слідчим йому відповідь на його клопотання по суті.
В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_6 подано копію листа начальника слідчого відділення Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 12 жовтня 2020 року №5884/54/02-20 (а.с.п.3-4), в якому зазначено, що слідчим відділенням розглянуто його звернення у формі «клопотання», подані у кримінальному провадженні №0000120, досудове розслідування якого проводиться слідчим відділенням Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області та в якому ОСОБА_6 є заявником.
Таким чином, зі змісту заяви ОСОБА_6 вбачається, що останній вважає себе потерпілим у кримінальному провадженні №0000120 та в межах такого оскаржує бездіяльність начальника слідчого відділення Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 .
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про визнання потерпілою.
Слід зазначити, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання даній особі кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого).
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_6 про відмову у відкритті провадження, слідчий суддя не взяв до уваги викладені у скарзі доводи щодо бездіяльності начальника слідчого відділення Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , не забезпечив явку заявника у судове засідання з метою отримання від нього пояснень й уточнень його вимог, зокрема в чому полягає бездіяльність останнього, не витребував в органу досудового розслідування необхідних даних на перевірку доводів скарги, таким чином не з`ясував фактичні обставини справи, що мало наслідком прийняття передчасного та помилкового рішення.
У відповідності до вимог ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду й невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з направленням скарги заявника до суду першої інстанції для розгляду слідчим суддею у порядку глави 26 КПК України з викликом ОСОБА_6 у судове засідання, про що завчасно слід повідомити останнього.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргуОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 27 листопада 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргоюОСОБА_6 від 22 жовтня 2020 року «на протиправну бездіяльність начальника слідчого відділення», скасувати.
Призначити в Городоцькому районному суді Львівської області розгляд скарги ОСОБА_6 слідчим суддею в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4