03.09.2020 ЄУН 389/1465/16-к
Провадження №1-в/389/60/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області подання Знам`янського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області (далі Знам`янського МРВ пробації) стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 засудженого 20.04.2017 року Знам`янським міськрайонний судом Кіровоградської області за ч.1 ст.190 КК України, до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.,

про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого, -

В С Т А Н О В И В:

До Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області, 14.07.2020 року, надійшло клопотання Знам`янського МРВ пробації в якому ставиться питання про необхідність звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.04.2017 року у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку.

Клопотання обrрунтовано тим, що ОСОБА_4 , 20.04.2017 року, був засуджений Знам`янським міськрайонний судом Кіровоградської області, за ч.1 ст.190 КК України, до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Зазначений вирок набув законної сили, але засуджений, всупереч ч.1 ст.26 КВК України, незважаючи на численні нагадування щодо необхідності сплати штрафу, штраф не сплатив і дотепер. 04.07.2017 до Знам`янського міськрайонного суду направлено подання для вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт. Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 15.06.2020 року у задоволенні подання відмовлено, оскільки матеріали подання не містили відомостей про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, отже, були відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався. Інспектором відділу неодноразово здійснювалися виїзди за місцем проживання засудженого. Під час яких ОСОБА_4 повідомляв про намір сплатити штраф в найкоротший термін. Однак, наразі штраф не сплачено, покарання призначене вироком суду від 20.04.2017, не виконане. Враховуючи, що, на даний час, з Кримінально-виконавчого кодексу України виключено норму про орган, на який покладено виконання покарання у виді штрафу, в поданні Знам`янського МРВ пробації про заміну невиплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт судом було відмовлено, закінчення строків, визначений ч.1 ст.80 КК України, Знам`янський МРВ пробації звернувся до суду з даним поданням.

До суду ОСОБА_4 , не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник Знам`янського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області (далі Знам`янського МРВ пробації) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги подання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Враховуючи вказану норму, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання у відсутність учасників справи.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, встановив наступне.

Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.04.2017 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.190 КК України, до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн., останньому роз`яснено про необхідність сплати штрафу у місячний строк, після набрання вироком суду законної сили та повідомлення про це суд, шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. В зв`язку з несплатою штрафу в повному обсязі, копія вироку, в силу ст.26 КВК України, надіслана на виконання до Знам`янського МРВ пробації. Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 15.06.2020 року у задоволенні подання Знам`янського МРВ пробації про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відмовлено, у зв`язку з відсутністю відомостей про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності після 20.04.2017. Однак, покарання у виді штрафу, призначене вироком суду від 20.04.2017, наразі не виконане.

Частиною 1 статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Згідно ч.3 ст.26 Кримінально - виконавчого кодексу України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт, або позбавлення волі, відповідно до закону.

Відповідно до абзацу першого ч.5 ст.53 Кримінального кодексу України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати, суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за установлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподаткованих мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст.80 КК України строків; неухилення засудженого від відбування покарання; невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст.80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.
Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч.2 ст.389 КК України, є злочином.
Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.
Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.
Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.
Факт невиконання засудженим покарання у виді штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.
Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ №5-324кс15 від 24.12.2015р.
Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Враховуючи викладене, що факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, строки виконання вироку, визначені ст.80 КК України, закінчились, суд вважає, що наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.
На підставі вищевикладеного, ст.152 КВК України, керуючись ст.ст.80 КК України, ст.539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Знам`янського МРВ пробації стосовно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.04.2017 року, за ч.1 ст.190 КК України, до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн., у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів.

Повний текс ухвали проголошено 03.09.2020 о 17.00 год.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1