Ухвала
Іменем України
28 грудня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-6202 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 9 червня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 2 листопада 2020 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно нього судових рішень.
Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Зі змісту поданої касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_4 вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі, проте не наводить відповідних доводів та підстав в обґрунтування цього, з огляду на вимоги ст. 414 КПК України.
Більш того, за змістом касаційної скарги засуджений не погоджується з рішеннями судів як першої, так і апеляційної інстанцій, висловлює доводи щодо їх незаконності, однак у прохальній частині своєї скарги просить скасувати лише вирок суду першої інстанції. Отже, мотивувальна та прохальна частини скарги суперечать одна одній.
Крім того, п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Ці вимоги мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 КПК України,якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги. Проте, вимога засудженого про одночасну зміну та скасування вироку є некоректною, оскільки не зрозуміло, яке саме рішення має постановити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду його касаційної скарги, відповідно до положень ст. 436 КПК України.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу засудженого без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 9 червня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 2 листопада 2020 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5