Справа № 128/1727/20
УХВАЛА
Іменем України

30 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 21.12.2018 Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2020 направлений для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки,

про перегляд ч. 2 ст. 309 КК України відносно засудженого,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про перегляд ч. 2 ст. 309 КК України щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)», яке мотивоване тим, що відповідно до Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» стаття 309 КК України змінена та викладена в новій редакції.

В судовому засіданні представник установи підтримав подання та просив його задовольнити, пояснив, що в законодавстві відбулися зміни, тому установа просить переглянути покарання, призначене ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки дій, за які засуджений відбуває покарання, ч. 2 ст. 309 КК України на даний час не передбачено, а такі дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, тому установа відбування покарання просить призначити засудженому покарання в межах ч. 1 ст. 309 КК України, що буде покращенням становища засудженого, оскільки санкція ч. 1 ст. 309 КК України на даний час не передбачає покарання у виді позбавлення волі. Строк та вид покарання представник установи просить застосувати на розгляд суду.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» та просив його задовольнити, пояснив, що не бажає відбувати покарання у виді позбавлення волі, оскільки має права на відбування покарання у виді обмеження волі, тому просив замінити йому покарання на обмеження волі, згідно санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що на даний час засудженому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки його дії на даний час не охоплюються складом ч. 2 ст. 309 КК України через відсутність такої кваліфікуючої ознаки як повторність. Тому оскільки на даний час в диспозиції чинної ч. 2 ст. 309 КК України відсутня кваліфікуюча ознака повторності, дії засудженого охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 309 КК України, вважає за можливе відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України змінити засудженому ОСОБА_5 призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі, що із застосуванням ст. 72 КК України відповідає покаранню у виді 4 років обмеження волі, а відбуту частину покарання у виді позбавлення волі зарахувати засудженому у строк відбування покарання з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Вивчивши подання установи виконання покарань, з`ясувавши позицію заявника, прокурора, засудженого, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 21.12.2018 за ч. 2 ст. 309, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Вінницького міського суду від 29.01.2020 іспитовий строк скасовано, направлений для відбування призначеного покарання строком на 2 роки.

Згідно з поданням, початок строку ОСОБА_5 рахується з 04.06.2020, кінець строку 04.06.2022.

З особової справи засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що 04.06.2020 останнього було затримано на виконання Вінницького міського суду від 29.01.2020, про що свідчить протокол затримання особи.

Так, ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції на час ухвалення вироку щодо ОСОБА_5 ) була викладена наступним чином: «Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років».

Відповідно до Закону України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020, було внесено зміни до частин 1 та 2 статті 309 КК України та викладено їх в такій редакції:

- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту -караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч. 1 ст. 309 КК України);

- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).

Тобто з набранням чинності Законом № 2617-VIII змінено санкцію ч. 2 ст. 309 КК України, за якою засуджено ОСОБА_5 , а також виключено таку кваліфікуючу ознаку ч. 2 ст. 309 КК України як повторність. Водночас дії ОСОБА_5 кваліфіковані за вироком суду за ч. 2 ст. 309 КК України саме за ознакою повторності. Та ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, після спливу більше ніж одного року після засудження за ст. 309 КК України. Тобто на даний час дії ОСОБА_5 охоплюються частиною 1 ст. 309 КК України в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПКУкраїни, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК.
Зі змісту п. 2 ч. 2 ст. 539 КПКУкраїни випливає, що у разі необхідності вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 ККУкраїни, відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Отже, наведені норми кримінально-процесуального закону не уповноважують суд на здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, щодо виду та розміру призначеного кримінального покарання, крім випадку, зокрема, необхідності приведення вироку у відповідність до кримінального закону.
Частиною першою ст. 74 ККУкраїни регламентовано, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, частиною третьою зазначеної статті визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Із аналізу зазначених вище норм випливає, що згідно із змінами внесеними Законом № 2617-VIII у санкцію частини першої статті 309 КК, максимальним покаранням за вчинення кримінального правопорушення, за яке засуджений ОСОБА_5 , є покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років.
Згідно з п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 72 КК, одному дню позбавленню волі відповідають два дні обмеження волі.
Отже, тлумачення наведеної норми права дає можливість дійти висновку про те, що призначене ОСОБА_5 покарання у виді 2 років позбавлення волі відповідає м`якшому покаранню у виді обмеження волі на строк 4 роки, при цьому сам засуджений вважає, що застосування до нього м`якшого покарання із відповідним перерахунком, згідно ст. 72 КК України, покращує його становище.
У зв`язку з викладеним, подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» слід задовольнити, шляхом приведення вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 21.12.2018 у відповідність до вимог Закону України № 2617-VIII та застосування до засудженого м`якшого покарання, що передбачене частиною 1 ст. 309 КК України в редакції Закону України № 2617-VIII, із застосуванням ст. 72 КК України, у виді 4 років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КВК України, строк покарання у виді обмеження волі обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Та згідно ч. 3 ст. 74, ч. 1 ст. 72 КК України, слід зарахувати засудженомуОСОБА_5 в строк відбування покарання відбуте покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі за період з дня затримання 04.06.2020 до дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» задовольнити.

Привести вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 21.12.2018 у відповідність до вимог Закону України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Призначити засудженому ОСОБА_5 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, у виді 4 років обмеження волі.

Зарахувати засудженомуОСОБА_5 в строк відбування покарання відбуте покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі за період з 04.06.2020 до дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: