Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 грудня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2020 року, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Рудники, Маневицького району, Волинської області, жителю АДРЕСА_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 11 грудня 2020 року включно.

Визначено розмір застави в сумі 168 160 грн.

Строк дії ухвали визначено рахувати до 11 грудня 2020 року включно.
З матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Любомльському районному суді Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000375 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Зазначає, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України є необґрунтованими, а тому просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати та застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На розгляд справи в апеляційний суд захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився.

Обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 вказали на можливість розгляду справи у відсутності захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону Украини "Про виконання рішень і застосування практики Європейского суду з прав людини", тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є умовою sine qua non (обов`язковою, неодмінною умовою) законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§ § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 08.06.2006 року у справі "Корчуганова проти Росії", § § 66, 67 рішень ЕСПЛ від 07.04.2005 у справі "Рохлина проти Росії", § § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2008 у справі "Мамедова проти Росії", § 79 рішень ЕСПЛ від 10.02.2011 року по справі "Харченка проти України", § § 40-42 рішення ЕСПЛ від 02.03.2006 року у справі "Долгова проти Росії").
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим ОСОБА_5 на його користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.
Під час апеляційного розгляду, прокурор ОСОБА_6 вказала, що заявлені ризики не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, а тому може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, чинити на них фізичний, психологічний тиск заради відмови від наданих показів чи їх зміни.

Крім того, прокурор ОСОБА_6 повідомила, що ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 02 грудня 2020 року було продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

За наведеного, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Доказів на спростування висновків суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_5 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3