Справа № 1-46/12
Провадження № 1-в/592/501/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1981 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання чи заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

ВСТАНОВИВ:
До Ковпаківського районного суду м.Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1981 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання чи заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 , його захисник клопотання підтримали, просили врахувати судову практику Європейського суду з прав людини. ОСОБА_5 також просив дослідити в повному обсязі матеріали його кримінальної справи.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого за його необгрунтованості.
Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, прокурора, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав:
Судом встановлено, що вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.08.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.186, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, п.10 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2017 року, постановою Верховного Суду від 01.10.2019 року вирок Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.08.2015 року залишений без змін.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено умовно-дострокове звільнення від відбування покарання чи заміна невідбутої частини покарання більш м`яким щодо осіб, які засуджені до довічного позбавлення волі.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.07.2020 року у справі №1-42/2004 за заявою ОСОБА_6 з підстав встановлення міжнародною судовою установою порушення Україною міжнародних зобов`язань (справа «Петухов проти України») зауважила, що в національному законодавстві України існує суттєва законодавча прогалина, що стосується врегулювання можливості звільнення осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Однак заповнення прогалин у нормативно-правових актах, прийняття законів, внесення до них змін і доповнень, узгодження їх положень між собою є прерогативою законодавчої влади і не належить до повноважень суду будь-якої інстанції. Адже варто розрізняти повноваження щодо правотворення, які належать законодавчому органу, та повноваження щодо правозастосування, що реалізуються судовими органами в процесі здійснення правосуддя.

Ураховуючи викладене, у справі «Петухов проти України № 2» ЄСПЛ установив системну проблему в законодавстві України, яку можна подолати лише заходами загального характеру, спрямованими на усунення її першопричини, шляхом внесення змін до чинного законодавства та практики його застосування.

З урахуванням тієї обставини, що на момент розгляду Великою Палатою Верховного Суду необхідних змін до національного законодавства на виконання рішення ЄСПЛ «Петухов проти України №2» законодавчим органом не внесено, порядок та умови перегляду призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі нормативно не визначені, Верховний Суд позбавлений можливості розглянути питання про перегляд призначеного покарання ОСОБА_6 у виді довічного позбавлення волі, як про це просить заявник.

Частина 2 ст.87 КК України передбачає, що актом про помилування Президента може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років стосовно індивідуально визначеної особи.

Також положеннями КВК України передбачена можливість подання засудженим до довічного позбавлення волі клопотання про його помилування після відбуття не менше 20 років призначеного покарання ( ч.7 ст.151 КВК України).

Отже, кримінальним законом передбачена можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк за визначеною законодавством процедурою.
Стосовно клопотання ОСОБА_5 про дослідження всіх обставин кримінальної справи, таке клопотання не підлягає вирішенню, оскільки ОСОБА_5 заявлено клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання чи заміна покарання більш м`яким, тобто в порядку виконання вироку суду.
Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання чи заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , 1981 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання чи заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1