КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/1233/18 Провадження №11-кп/824/1074/2020 Суддя в І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013605, по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Уфа Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.05.2001 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.140, ст. 42 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;
- 10.03.2001 року Конотопським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 10.06.2008 року Конотопським районним судом Сумської області за ч.2 ст.121, ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців,
та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинувачених, кожному.
Ухвалено строк відбування покарання засудженим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обчислювати з 25.10.2017 року, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою засудженим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено без змін.
По справі вирішено питання про цивільний позов, речові докази та судові витрати.
За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винуватими у тому, що вони 13.10.2017 о 02:00 годині, знаходячись на території Київського університету туризму за адресою: м. Київ вул.Жмаченка, 26, побачили раніше незнайомого ОСОБА_11 , який шукав вихід з території та рухався в сторону вулиці Миропільської. Вступивши між собою у злочинну змову на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, обвинувачені наздогнали ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 наніс потерпілому два удари по голові дерев`яною палицею, яку знайшов по дорозі, а ОСОБА_8 наніс декілька ударів руками по обличчю. Внаслідок цього потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), а саме: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням вогнища геморагії в лівій лобній частці, епідуральної гематоми над лівою лобною, тім`яної частками, перелому лівої лобної, скроневої кісток з незначним зміщенням уламків, гематоми м`яких тканин голови зліва, синців на верхній повіці правого ока, на повіках лівого ока з субкон`юнктивальним крововиливом зліва.
Подолавши таким чином опір ОСОБА_11 , ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 заволоділи належним потерпілому рюкзаком, в якому знаходився ноутбук марки «НР» вартістю 4000 грн., а також мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi Note 3» вартістю 2838 грн. 33 коп., грошовими коштами в сумі 6000 грн., та золотою каблучкою вартістю 10000 грн.
В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на суму 22838 грн. 33 коп.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, порушенням норм процесуального права та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції обґрунтував обвинувальний вирок неналежними та недопустимими доказами та необґрунтовано дійшов висновку про його винуватість.
Зазначає, що того вечора на території університету він дійсно спілкувався з ОСОБА_11 , який перебував в стані сп`яніння і нетвердо тримався на ногах. Під час розмови у потерпілого з кишені, коли він діставав телефон, випали кошти. Потім він зняв з себе рюкзак та побіг у невідомому напрямку. Вони його не змогли наздогнати та залишили речі при собі. Оскільки знайти ОСОБА_12 у наступні дні їм не вдалось, речами розпорядились на власний розсуд. Золотої каблучки потерпілого вони не бачили.
За доводами апелянта, на стадії досудового розслідування до нього застосовувався психологічний тиск працівниками поліції з тією метою, щоб він взяв провину на себе. Також зазначає, що протокол його допиту як обвинуваченого невірно відображає його показання.
За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду скасувати та закрити провадження за недоведеністю його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Представником потерпілого ОСОБА_10 на апеляційну скаргу обвинуваченого подані заперечення, в яких він просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримку проданої апеляційної скарги, прокурора, потерпілого та його представника, які вважали вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинувачених, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги, поданої обвинуваченим ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Положеннями ч.2 ст.94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини кримінального провадження за висунутим обвинуваченням, свій висновок про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм злочину обґрунтував доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку, а саме:
- показаннями допитаного в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_11 про те, що він з 12 на 13 жовтня 2017 року близько 2 години ночі повертався додому, заблукав на території інституту по вул.Жмаченка в м.Києві, і не міг знайти вихід. До нього спочатку підійшли 3-4 людини, які повідомили, що територія закрита і пройти по ній не можна. Після чого обвинувачені запропонували його провести. По дорозі вони спілкувалися. Коли підійшли до місця, де практично було темно, хтось з обвинувачених, оскільки поряд інших осіб не було, наніс йому удар в ліву частину голови невідомим предметом ззаду або збоку. Після цього у нього почали вимагати гроші і мобільний телефон. Коли він віддав свої речі, йому ще нанесли удар в обличчя. З місця вчинення злочину він утік і пішки добрався додому. Зазначає, що обвинуваченими у нього було викрадено мобільний телефон, ноутбук, грошові кошти та золоту каблучку. На наступний день він звернувся за медичною допомогою у зв`язку з заподіяними йому тілесними ушкодженнями;
- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що у жовтні 2017 року в темний час доби, він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували біля університету туризму, коли повз них проходив потерпілий, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішли за ним. Через 5-7 хвилин він побачив, що обвинувачені пішли в бік ринку «Юність», а потерпілий в іншу сторону. Приблизно через 2 години зустрівся з обвинуваченими та бачив, що у них були грошові кошти. Як повідомив свідку обвинувачений ОСОБА_8 , вони з ОСОБА_7 попросили у потерпілого телефон, щоб подзвонити, але у нього з кишені штанів випали гроші. Вони забрали мобільний телефон та підібрали гроші і втекли. Крім того, він бачив у обвинувачених ноутбук, які вони також забрали у потерпілого;

- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що у 2017 року (точної дати не пам`ятає), він працював охоронцем у гуртожитку по АДРЕСА_3 . В пізній час доби до нього прийшов ОСОБА_7 та ще три хлопці, серед яких був ОСОБА_15 , всі перебували в стані алкогольного сп`яніння і хотіли зайти до гуртожитку, однак він їх не пропустив. Після цього ОСОБА_7 з хлопцями пішли в бік стадіону, а ОСОБА_15 залишився з ним. Приблизно через пів години також бачив невідомого йому хлопця з рюкзаком, який також направився в бік стадіону;
- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 13 жовтня 2017 року приблизно о 21 год. ОСОБА_15 передав йому мобільний телефон «XiaomiRedmi3» і попросив свою знайому ОСОБА_17 закласти в ломбард. Поряд з ОСОБА_15 знаходився обвинувачений ОСОБА_7 . Свідок зазначає, що бачив у ОСОБА_15 ще рюкзак, в середині якого був ноутбук. Як пояснив йому останній, зазначений мобільний телефон і ноутбук він забрав за борги, не уточнюючи при цьому у кого саме;
- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що 17 жовтня 2017 року її знайомий ОСОБА_16 просив закласти в ломбард мобільний телефон марки «XiaomiRedmi3» на її паспорт, що вона і зробила. Отримавши в ломбарді грошові кошти, одразу передала останньому;

- показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що він працює в магазині мобільних телефонів та аксесуарів по АДРЕСА_4 . Приблизно 20-21 жовтня 2017 року до нього в магазин приходив ОСОБА_7 , який запропонував взяти під заставу ноутбук марки «HP» за 500 грн., на що він погодився. При передачі ноутбука ОСОБА_7 зазначив, що комп`ютер належить йому;

- висновком експерта №1788/Е, відповідно до якого заподіяні потерпілому ОСОБА_19 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тяжких;

- висновком експерта №12-4/1759 від 09.01.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 3» станом на 13.10.2017 року могла становити 2838 грн. 33 коп.;

- оригіналом договору №863-17011924 від 15.10.2017 року та додатком до договору ПТ «Ай Ті Ломбард» на отримання кредиту під заставне майно, а саме мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 3»;

- протоколом огляду від 19.10.2017 року, відповідно до якого слідчим оглянуто оригінал додатку до договору від 15.10.2017 року ПТ «Ай Ті Ломбард», серія АЕ2802940, згідно якого позичальник - ОСОБА_17 , предмет залогу мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 3», серійний номер НОМЕР_1 , а фінансовий кредит грошові кошти в сумі 1007 грн. 12 коп.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.10.2017 року, відповідно до якого в присутності двох понятих свідок ОСОБА_13 впізнав потерпілого ОСОБА_20 як особу, яка 13.10.2017 року близько 02 год. зайшла на територію Київського інституту туризму, за адресою: м.Київ, вул.Жмаченка, 26 та з яким пішли ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в напрямку лісопосадки;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.10.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , який 13.10.2017 близько 02 год. перебував з ним і ще з одним чоловіком на території університету за адресою: м.Київ, вул.Жмаченка, 26, та пішов за потерпілим. Повернувшись через годину, ОСОБА_8 показав йому золоту каблучку та грошові кошти в сумі 6000 грн., пояснивши, що побив та пограбував перехожого, за яким пішов;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.10.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , який 13.10.2017 близько 02 год. перебував з ним і ще з одним чоловіком на території університету за адресою: м.Київ, вул.Жмаченка, 26, і пішов за потерпілим. Повернувшись через годину, ОСОБА_7 показав йому мобільний телефон марки «Xiaomi» та ноутбук марки «HP», пояснивши, що побив та пограбував перехожого за яким пішов;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.10.2017 року, відповідно до якого в присутності двох понятих свідок ОСОБА_16 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , у якого він бачив ноутбук марки «HP». Як пояснив йому ОСОБА_7 , вказаний ноутбук він разом з ще одним чоловіком відібрали за борги;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_7 показав місце, де вони з ОСОБА_8 побачили ОСОБА_20 та в яку сторону вони за ним пішли, а також місце в лісопарковій зоні, де на їх вимогу потерпілий дістав грошові кошти і мобільний телефон. За свідченнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зняв з правої руки ОСОБА_11 каблучку з жовтого металу, а ОСОБА_7 схватив його за рюкзак. Залишивши рюкзак, потерпілий кинувся тікати. Також ОСОБА_7 зазначив, що удари потерпілому ніхто не наносив;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2017 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_8 показав місце, де вони з ОСОБА_7 у лісопарковій зоні зупинили потерпілого. Зазначив, що на їх вимогу віддати мобільний телефон потерпілий дістав його з кишені штанів, звідки посипались грошові кошти, які він підняв. Після чого ОСОБА_21 передав ОСОБА_7 мобільний телефон, він сам зняв з плечей рюкзак, і кинувши його на землю, почав тікати. Зазначив, що забираючи у потерпілого речі, ні він, ні ОСОБА_7 удари йому не наносили;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.12.2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_18 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, який 21.10.2017 року віддав йому ноутбук маки «HP» під заставу в сумі 500 грн.

Оцінивши всі ці докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а саме у тому, що він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала напад, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Зокрема, судом надано належну оцінку показанням потерпілого, який зазначає, що перед тим, як у нього були викрадені речі, йому невідомим предметом заподіяли тілесні ушкодження в область голови, а також декілька ударів в обличчя. Одразу після цього обвинувачені забрали у нього речі, а він утік додому.

Показання потерпілого про обставини вчиненого відносно нього розбійного нападу суд обґрунтовано визнав такими, що об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими в суді доказами. Даних, які б свідчили про сумнів щодо достовірності показань потерпілого, судом не встановлено.

Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції належним чином оцінив показання обвинувачених, які вони надавали в суді, зокрема і ті, в яких вони заперечують свою винуватість у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень. Колегія суддів погоджується з висновком суду про їх недостовірність, оскільки такі свідчення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спростовуються сукупністю інших належних, достатніх та допустимих доказів, представлених стороною обвинувачення, якими доводиться їх винуватість у вчиненні інкримінованого злочину.

Колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи обвинуваченого про застосування до нього на стадії досудового розслідування незаконних методів слідства працівниками поліції.

Як вірно встановив суд першої інстанції, доводи сторони захисту про те, що під час досудового розслідування на обвинувачених чинився психологічний тиск працівниками поліції, не знайшли свого підтвердження.

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції також не навів, які саме недозволені методи досудового слідства чи психологічного тиску до нього були застосовані і ким саме, та які конкретно докази, які покладені в основу вироку, були отримані внаслідок таких дій.

Колегія суддів також бере до уваги, що під час слідчого експерименту за участю обвинувачених, проведеного без залучення захисників, останні в своїх показаннях підтвердили викрадення речей у потерпілого, проте заперечували факт спричинення йому тілесних ушкоджень, що може свічити про те, що їхні показання були добровільними.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 також посилається на те, що протокол його допиту як обвинуваченого невірно відображає його показання, а він його підписував, не читаючи. Проте такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки суд надав оцінку у вироку лише тим показанням, які безпосередньо сприйняв в суді під час допиту обвинуваченого.
Таким чином, за результатами апеляційного перегляду не встановлено невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду, порушення норм процесуального права та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, як про це посилається обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі.
Колегія суддів погоджується з призначеним обвинуваченому ОСОБА_7 покаранням по ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волів межах санкції даної норми, яке визначено у відповідності до положень ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, даних про особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, характеризується негативно, не працює, без постійного місця проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставинами, що обтяжують покарання, суд обґрунтовано визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Разом із цим, діючи у відповідності до положень ч.2 ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного і за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 по ч.4 ст.187 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією майна, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу винного, який раніше не був судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, що обтяжує покарання, судом визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Як визнав суд, обраний вид та строк покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією майна, хоч і не виходить за межі, встановлені частиною 4 статті 187 КК України, проте за своїм видом є явно несправедливим, через суворість.

Врахувавши тяжкість вчиненого злочину та дані про особу винного, який раніше не був судимий та його молодий вік, колегія суддів вважає за необхідне пом`якшити ОСОБА_8 призначене по ч.4 ст.187 КК України покарання до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

З огляду на викладене, залишаючи апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення, колегія суддів на підставі ст.404 КПК України вирок суду змінює, оскільки розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на покращення становища іншого обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
В порядку ч.2 ст.404 КПК України вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 , змінити.

Пом`якшити ОСОБА_8 призначене по ч.4 ст.187 КК України основне покарання до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4