Справа № 138/1084/20
Провадження №11-кп/801/876/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000144 від 26.02.2020, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.06.2020, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Івонівка Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрованого та постійно проживаючого по АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого у співмешканки в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, раніше судимого: 20.01.2020 Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 299 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до вказаного покарання невідбутої частини покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.01.2020, остаточне покарання ОСОБА_8 призначено за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Два ножі, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, постановлено знищити.

Судом встановлено, що близько 19 год 00 хв 22.02.2020 ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в АДРЕСА_1 , помітивши безпритульного собаку, вирішив завдати цій тварині болю та страждань, шляхом перерізання горла ножем, аби з`їсти її м`ясо. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та діючи у присутності свого малолітнього сина ОСОБА_9 , грубо порушуючи суспільні норми, що забезпечують загальноприйнятні моральні принципи щодо поводження з тваринами, зневажаючи охоронювані законом права тварин, із застосуванням жорстоких методів, вчинив знущання над твариною, яка відноситься до хребетних, а саме, використовуючи господарський ніж, який ОСОБА_8 взяв у своєму будинку, умисно перерізав ним горло собаці невизначеної породи, завдаючи тварині істотного болю та страждання, внаслідок чого собака померла. Не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи жорстоке поводження з твариною, із застосуванням особливо жорстоких методів нелюдського поводження з твариною, ОСОБА_8 підвішав собаку за допомогою дроту до дерева, відділив шкуру від тушки, з якої приготував страву та з`їв.
Згідно заключної частини акту обстеження Ярузької дільниці ветеринарної медицини від 26.02.2020, причиною загибелі тварини (собаки) міг стати факт значної втрати крові внаслідок механічного пошкодження тканин, що призвело до зупинки серця.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 299 КК України: жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, у тому числі безпритульними тваринами, що вчинене умисно та призвело до загибелі тварини, у присутності малолітнього.
В апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник вказують на суворість призначеного судом покарання, неналежне врахування судом пом`якшуючих обставин та даних, які позитивно характеризують обвинуваченого та просять звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника на підтримку вимог, заявлених в апеляційних скаргах, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 299 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційних скаргах не оскаржуються.
Доводи апеляційних скарг про суворість призначеного ОСОБА_10 покарання колегія суддів вважає необґрунтованими.
Положеннями ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного злочину, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію злочину, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_8 , суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини його вчинення; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, розлучений, проживає зі співмешканкою, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_8 у відповідності до ст. 67 КК України суд обґрунтовано визнав скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецедив злочину. При цьому також врахував обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Суд першої інстанції дотримався вимог кримінального закону та дійшов цілком обґрунтованого висновку про призначення покарання саме у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 299 КК України, яке належить відбувати реально.
На переконання колегії суддів призначене обвинуваченому покарання відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого злочину і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи.
Апеляційний суд не вбачає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, адже з положень ст. 75 КК України, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України випливає, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для зміни вироку суду, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.06.2020 щодо ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 299 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4