Справа №333/4562/20
Провадження №1-кс/333/877/20
УХВАЛА

Іменем України

21 серпня 2020 року слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні сектору дізнання Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 20 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
20.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено, в якого при поверхневій перевірці було виявлено та вилучено зіп-пакет з речовиною невідомого походження, який в подальшому було вилучено. (ЄО 20551 від 20.08.2020 року). Вилучений зіп-пакет з речовиною невідомого походження, було упаковано до паперового конверту, на який було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.Для встановлення істини у кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні відповідних експертиз по даному досудовому розслідуванні з залученням спеціалістів відповідної галузі.
У зв`язку з чим прокурор, просить суд винести ухвалу про арешт майна вилучених речей.

У судове засідання прокурор не з?явився надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити клопотання у повному обсязі.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 20.08.2020 року до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України (кримінальне провадження №0000369).

20.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено, в якого при поверхневій перевірці було виявлено та вилучено зіп-пакет з речовиною невідомого походження, який в подальшому було вилучено. (ЄО 20551 від 20.08.2020 року). Вилучений зіп-пакет з речовиною невідомого походження, було упаковано до паперового конверту, на який було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.

Вилучене майно, яке прокурор просить арештувати. У клопотанні про арешт майна зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна і конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження і долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна. Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи зі місту ст.170 КПК України суд вбачає, що вилучені речі під час огляду місця події, можуть мати доказове значення по справі, а тому підлягають арешту.
Визначені речі можуть бути належним доказом у кримінальному провадженні. Враховуючи вищевикладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності і співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ст.170 КПК України, для накладення арешту на зазначене майно.
Керуючись ст.ст.98, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на зіп-пакет з речовиною невідомого походження, що було вилучено в ході огляду місця події 20.08.2020 року у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля будинку № 22 по вул. Олімпійська, у м.Запоріжжі.

Арешт майна може бути скасований у порядк у встановленому КПК України

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1