Справа № 211/5046/20
Провадження № 1-кп/211/742/20
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000069 від 14.08.2020 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, розлученого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.05.2018 року у справі № 211/1930/18 ОСОБА_4 зобов`язано до виплати аліментів на утримання дитини - доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття на користь матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 08.05.2018 року.

На підставі виконавчого листа № 211/1930/18 від 11.05.2018 року державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області 25.05.2018 року відкрито виконавче провадження № 56478582, відносно боржника ОСОБА_4 .. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 , знаючи про свій обов`язок утримувати дитину, будучи ознайомленим 16.10.2018 року під особистий підпис про те, що згідно вище вказаного рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, в період часу з 01.12.2018 року до 31.07.2020 року злісно ухилявся від сплати аліментів: обвинувачений не працював, до центру зайнятості з питань працевлаштування не звертався.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_4 в період 01.12.2018 року до 31.07.2020 року перед потерпілою ОСОБА_7 утворилась заборгованість в сумі 59 934 грн. 90 коп., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що не платив, так як не мав коштів, зараз в період постійного карантину знайти роботу ще складніше. 31.09.2020 він перерахував колишній дружині на утримання доньки 1500 грн. Шукає заробітки та буде сплачувати аліменти. Просив суд суворо його не карати.
Згідно до частини 3 статті 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Обвинувачений пояснив, що правильно розуміє зміст цих обставин, його позиція є добровільною і він розуміє, що у такому випадку буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, його дії вірно кваліфіковано за ст. 164 ч. 1 КК України за ознаками: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Суд, при визначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винуватого, обставини, що обтяжують та помякшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, що є проступком, відповідно до ст. 12 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував і не перебуває, раніше не судимий. За відсутності обставин, що обтяжують покарання, обставиною, що пом`якшує покарання згідно вимог ст. 66 КК України є щире каяття.
Враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання можливо у виді обмеження волі зі звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 369371, 373376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1