ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3442/20 Справа № 183/2819/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000308 від 21 лютого 2019 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлодар, республіка Казахстан, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 25.11.2013 Беляєвським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від покарання звільнений з випробувальним строком 3 роки;
- 24.12.2014 Індустрільним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік 1 місяць за вироком Беляєвського районного суду Одеської області від 25.11.2013 року, до відбування 5 років 1 місяць позбавлення волі; звільнився 11.10.2019 року з ВК №93 Миколаївської області по відбуттю строку покарання;
- 17.02.2020 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, від покарання звільнити з випробувальним строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком з покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років; за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком частково приєднано покарання, призначене вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за таких обставин.

03 лютого 2020 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_7 знаходячись поблизу багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , зустрів раніше йому не знайомого ОСОБА_10 , з яким познайомився та домовився випити спиртні напої. Після чого ОСОБА_10 зайшов до себе в квартиру АДРЕСА_4 , а слідом за ним в квартиру зайшов ОСОБА_7 . У себе в квартирі, ОСОБА_10 взяв продукти харчування, після чого разом з ОСОБА_7 вони направилися на пляж р. Самара, розташований поблизу багатоповерхового будинку № 5 по вул. Лісній, смт. Черкаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, де разом почали вживати спиртні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, приблизно о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_10 ліг спати на пляжу. У вказаний час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку особистого майна ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 03 лютого 2020 року, о 14 годині 55 хвилин, знаходячись на пляжу р. Самара, розташованого поблизу багатоповерхового будинку №5 по вул. Лісній, смт. Черкаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з кишень одягу ОСОБА_10 здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Brawis C246» жовтого кольору, іmеі № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , вартістю 303,00 грн., в якому знаходилася сім - карта мобільного оператора «КиївСтар», вартість якої визначити не надалося можливим та ключі від квартири АДРЕСА_5 .
Після цього ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, повторно, 03 лютого 2020 року приблизно о 15 годині 05 хвилин прийшов до квартири АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_10 , та, відчинивши вхідні двері, шляхом вільного доступу, проник у квартиру, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_10 , а саме: дві музикальні колонки, вартість яких під час досудового розсування встановити не надалося можливим, подовжувач білого кольору, довжиною 2 метри на 3-ри розетки фірми «Viko ТМ», вартістю 116,00 грн., пилосос фірми «Philips FS8396», вартістю 1200,00 грн., тюнер Т2 чорного кольору фірми World Vision Т6М» на 34 канали, вартістю 228,00 грн.
Після чого з викраденим ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1847,00 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 03 лютого 2020 року, о 16 годині 03 хвилини, знаходячись у приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: вул. Гагаріна, 15 смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, підійшов до торгівельної полиці, де знаходилися горілчані вироби. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення трьох пляшок коньяку з полиці вищевказаного магазину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 03 лютого 2020 року, о 16 годині 04 хвилин, знаходячись у приміщені магазину «Велике Пузо», розташованого за адресою: вул. Гагаріна, 15 смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з торгівельної полиці викрав одну пляшку коньяку ТМ «Болград» 0,5 л. 5 зір., вартістю 180 грн. 50 коп. та дві пляшки коньяку ТМ «Болград» 0,5 л. 3 зір., загальною вартістю 332,00 грн..
Після чого, викрадений товар ОСОБА_7 поклав під куртку, в якій був одягнений, та не розрахувавшись на касі, пройшов повз касову зону, та покинув приміщення вищевказаного магазину, тим самим таємно викрав вищевказаний товар, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Бріг-2012» на загальну суму 512 грн. 50 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 16 лютого 2020 року, о 08 годині 50 хвилин, знаходячись у приміщені магазину «Велике Пузо», розташованому за адресою: вул. Центральна, 5 с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, підійшов до торгівельних полиць, де знаходилися горілчані вироби та трикотажні вироби. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення пари пляшок коньяку та пари шкарпеток з полиць вищевказаного магазину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 16 лютого 2020 року, о 08 годині 51 хвилин, знаходячись у приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: вул. Центральна, 5 с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з торгівельних полиць викрав одну пляшку коньяку ТМ «Коблево» 0,5 л. 5 зір., вартістю 207,00грн., одну пляшку коньяку ТМ «Жан-Жак» 0,5 л. 5 зір., вартістю 163,00 грн. та одну пару шкарпеток чоловічих ТМ «РБ», вартістю 19 грн. 80 коп.
Після чого викрадений товар ОСОБА_7 поклав під куртку, в якій був одягнений, та, не розрахувавшись на касі, пройшов повз касову зону, та покинув приміщення вищевказаного магазину, тим самим таємно викрав вищевказаний товар, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Бріг-2012» на загальну суму 389 гривень 80 копійок.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 16 лютого 2020 року, о 09 годині 30 хвилин, знаходячись у приміщені магазину «Велике Пузо», розташованому за адресою: вул. Центральна, 57 с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, підійшов до торгівельної полиці, де знаходилися горілчані вироби. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення пару пляшок коньяку з полиці вищевказаного магазину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 16 лютого 2020 року, о 09 годині 31 хвилин, знаходячись у приміщені магазину «Велике Пузо», розташованого за адресою: вул. Центральна, 57, с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з торгівельної полиці викрав одну пляшку коньяку ТМ «Коблево» 0,5 л. 5 зір., вартістю 207,00 грн., одну пляшку коньяку ТМ «Жан-Жак» 0,5 л. 5 зір., вартістю 163,00 грн.
Після чого викрадений товар ОСОБА_7 поклав під куртку в якій був одягнений, та, не розрахувавшись на касі, пройшов повз касову зону, та покинув приміщення вищевказаного магазину, тим самим таємно викрав вищевказаний товар, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Бріг-2012» на загальну суму 370,00 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 08 квітня 2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин знаходився біля магазину «Асорті», розташованого за адресою вул. Гетьманська, 220, м. Новомосковська Дніпропетровській області. У вказаний час ОСОБА_7 побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_11 , у якого в руці знаходився мобільний телефон марки «HUAWEI Y6 - 16 GB.» 2018 року випуску, імеі № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , в якому знаходилися сім карта мобільного оператора «lifecell» та «КиївСтар». В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 08 квітня 2020 року, о 19 годині 01 хвилину, знаходячись біля магазину «Асорті», розташованого за адресою вул. Гетьманська, 220, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, підійшов до ОСОБА_11 та попросив скористатися його мобільним телефоном, а саме зателефонувати, на що останній, не знаючи про злочинний намір ОСОБА_7 , погодився та передав останньому для здійснення дзвінка свій мобільний телефон марки «HUAWEI Y6 - 16 GB.» 2018 року випуску, іmеі № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , вартістю 2 299,00 грн., в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «lifecell» та «КиївСтар», які оцінити під час досудового розслідування не надалося можливим. Після чого ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, взявши в руку мобільний телефон ОСОБА_11 , імітуючи, що телефонує, утримуючи викрадений телефон у руці почав тікати, в цей час дії ОСОБА_7 стали відкритими для потерпілого ОСОБА_11 та оточуючих. Зрозумівши злочинні наміри ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_11 почав кричати останньому у слід з проханням повернути його мобільний телефон. Але ОСОБА_7 не зважаючи на крики потерпілого ОСОБА_11 , доводячи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна до кінця, відкрито утримуючи викрадений мобільний телефон з місця скоєння злочину втік та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2 299,00 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 09 квітня 2020 року приблизно о 20 години 00 хвилин знаходився по вул. Центральній в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області. В цей момент у останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитися у літній кухні, розташованій на території домоволодіння АДРЕСА_6 , що належить потерпілому ОСОБА_12 .
09 квітня 2020 року, приблизно 20 години 10 хвилин, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, незаконно проник до господарської будівлі, розташованої за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав майно, а саме: болгарку марки «Sparki», вартістю 1972,88 гривень та електрозварювальний апарат марки «Tesla Weld ММА 280», вартістю 2880,65 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 , з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальні збитки на загальну суму 4853 гривні 53 копійки.
Крім того, 12 травня 2020 року, приблизно о 20 години 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходився поблизу магазину «Фортуна», за адресою: вул. Сучкова м. Новомосковськ Дніпропетровської області. В цей момент у останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що може знаходитися у приміщенні гаражу № НОМЕР_5 , розташованому в гаражному кооперативі «Північний» по вул. Сучкова, 146 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, що належить потерпілому ОСОБА_13 .
12 травня 2020 року, приблизно 20 години 20 хвилин, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, прийшов до гаражу № НОМЕР_5 , розташованого в гаражному кооперативі «Північний» № НОМЕР_6 по вул. Сучкова, 146 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, впевнившись, що за його діями ніхто спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, шляхом пошкодження стіни, незаконно проник до середини вказаного гаражного приміщення, звідки таємно викрав майно, а саме: саморобну металеву драбину, висотою 4 метра та 20 металевих оцинкованих відер, марки ВМ-10л., ОТК-1, загальною вартістю 1380,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 , з місця скоєння злочину з викраденим майно втік, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальні збитки на загальну суму 1380,00 гривні.

В апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючи на те, що судом було допущено ряд порушень, просить переглянути оскаржуваний вирок.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити в частині призначення покарання, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Новомосоковського міськраойнного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року, визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. За ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за скупністю злочині, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року та остаточно призначити покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор вказує на те, що у цьому провадженні обвинуваченого, зокрема, визнано винним у вчиненні трьох епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжка), скоєних повторно, поєднаних з проникненням у житло та інше приміщення (ч. 3 ст. 185 КК України). Оскільки епізод його злочинної діяльності від 03.02.2020, вчинений до вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.02.2020, охоплюється єдиною правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України, як і 2 епізоди від 09.04.2020 та 12.05.2020 після ухвалення цього вироку, то за ними не може бути призначено окреме покарання. Проте суд першої інстанції у резолютивній частині вироку 2 рази призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185.КК України та визначив покарання за сукупністю злочинів (ч. 1 ст. 70 КК України), що призвело до неправильного тлумачення закону,яке суперечить його точному змісту.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили пом`якшити призначене судом покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Водночас, з огляду на те, що провадження розглянуто судом за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів перевіряє обґрунтованість вироку за доводами обвинуваченого лише з підстав, відповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та його особі.
При цьому, порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, в тому числі й передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Вирішуючи питання правильності застосування судом законом України про кримінальну відповідальність та відповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів та його особі, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено за кожен з вчинених ним злочинів окремо відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, визнання вини та не встановив таких, що його обтяжують.
Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 за кожен з вчинених злочинів відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього лише в умовах позбавлення волі, колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 раніше судимий, позитивної характеристики не має, призначене судом першої інстанції покарання за кожен з епізодів злочинної діяльності за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.
З огляду на викладене, доводи обвинуваченого про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєних злочинів та його особі, внаслідок суворості, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.
Погоджуючись з видом та розміром призначеного судом першої інстанції покарання за кожен з вчинених ОСОБА_7 злочинів, колегія суддів вважає, що судом порушено порядок його призначення з урахуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема, у вчиненні трьох епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, один з яких 03 лютого 2020 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Новомосоковського міськраойнного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року, а також й двох 09 квітня 2020 року та 12 травня 2020 року після нього.
Частиною 4 ст. 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Поряд з цим, виходячи з вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність, передбачені правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. При цьому, за окремими епізодами злочинної діяльності, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, всупереч зазначеним вимогам закону, двічі призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, та визначив покарання, зокрема, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, необґрунтовано застосувавши при цьому й положення ч. 1 ст. 70 КК України, що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, колегія суддів вбачає підстави змінити оскаржуване судове рішення.
Отже, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, змінивши вирок суду в частині призначеного покарання.
Колегія суддів, погодившись з визначеним судом першої інстанції видом та розміром призначеного ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, вважає за необхідне визначити останньому покарання за ч. 2 ст 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинути це покарання покаранням за вироком Новомосоковського міськраойнного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року, після цього призначити останньому покарання за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, визначити покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України та застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України, приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про необхідність її задоволення та зміни вироку в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_14 покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7
залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Новомосоковського міськраойнного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року, визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Вважати ОСОБА_7 засудженим:
- за ч. 3 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
- за ч. 2 ст. 186 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за скупністю злочині, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4