УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002321 від 12.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 12.09.2020 приблизно о 11:10 годині, більш точного часу в ході слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , підшукуючи майно яким можливо незаконно заволодіти, при цьому переслідуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вирішив проникнути на прибудинкову приватну території вищезазначеного будинку з метою її огляду.

У вищезазначений час, ОСОБА_5 переліз через паркан до вказаної прибудинкової території, яка належить громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та почав оглядати її, де помітив невелику споруду, в якій ОСОБА_6 зберігав різноманітні господарські речі, при цьому ОСОБА_5 оглянувши приміщення через вікно огороджене металевою решіткою, помітив всередині масляний обігрівач фірми «ЕЛАЛ», визначивши його предметом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, проник через вікно до вищевказаного сховища, шляхом взлому металевої решітки металевим прутом, звідки таємно викрав масляний обігрівач фірми «ЕЛАЛ», вартістю 480 гривень. Однак в подальшому об 11:20 годині, ОСОБА_5 був викритий потерпілим ОСОБА_6 при спробі покинути прибудинкову територію разом з викраденим, у зв`язку з чим з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме залишив викрадене неподалік паркану, а сам втік з місця вчинення ним правопорушення тим же шляхом яким проник на прибудинкову територію.

12.09.2020 року під час проведення першочергових слідчих (розшукових) дій, старшим слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ОСОБА_7 ,проведено огляд місця події, за адресою: м. Одеса, вул.Академіка Вільямса, 26, в ході проведення якого було виявлено та вилучено: масляний обігрівач фірми «ЕЛАЛ», та кофта синього кольору з білими смугами.

Крім того за місцем вчинення кримінального правопорушення, а саме за адресою: м. Одеса, вул.Академіка Вільямса, 26, в ході додаткового огляду у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено та вилучено: рюкзак чорного кольору, в якому перебували - проводи різних форм та розмірів змотані між собою, пласкогубці, викрутка, кухонний ніж, фонарик, три металеві крани та два зігнутих фрагмента труб, а також водомірний лічильник з надписом «КВМ-U-X 20».

Вищезазначені речі вилучено та упаковано належним чином.

14.09.2020 року у зв`язку з тим, що водомірний лічильник з надписом «КВМ-U-X 20» та масляний обігрівач фірми «ЕЛАЛ» належать потерпілому ОСОБА_6 та являються предметами на яке було направлено злочинне посягання, а інші вилучені вищезазначені речі належать особі, яка скоювали дане кримінальне правопорушення та переважна більшість речей могли використовуватись як знаряддя його вчинення, тому було винесено постанову про визнання всіх вищезазначених речей речовими доказами.

Вказані речі являються тимчасово вилученим майном і відповідають ч. 2 ст. 167 КПК України, так як є достатні підстави вважати що вищезазначені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. А також за зазначеними критеріями відповідають ст. 98 КПК України.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Відповідно до рапорту слідчого власники майна належним чином повідомлені про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що водомірний лічильник з надписом «КВМ-U-X 20» та масляний обігрівач фірми «ЕЛАЛ» належать ОСОБА_6 , тобто особі, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, та саме за зверненням якої було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим клопотання слідчого про накладення арешту на вищезазначене майно, яке належить потерпілому, задоволенню не підлягає.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду місця події майно, а саме: кофта синього кольору з білими смугами та рюкзак чорного кольору, в якому перебувають проводи різних форм та розмірів змотані між собою, пласкогубці, викрутка, кухонний ніж, фонарик, три металеві крани та два зігнутих фрагмента труб, які були виявлені та вилучені за місцем вчинення кримінального правопорушення за адресою: м. Одеса, вул.Академіка Вільямса, 26, в ході додаткового огляду у ОСОБА_5 відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про залучення речових доказів від 13.09.2020 року, згідно якої кофту синього кольору з білими смугами та рюкзак чорного кольору, в якому перебувають проводи різних форм та розмірів змотані між собою, пласкогубці, викрутка, кухонний ніж, фонарик, три металеві крани та два зігнутих фрагмента труб визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0002321 від 12.09.2020 року.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого в частині накладення арешту на кофту синього кольору з білими смугами та рюкзак чорного кольору, в якому перебувають проводи різних форм та розмірів змотані між собою, пласкогубці, викрутка, кухонний ніж, фонарик, три металеві крани та два зігнутих фрагмента труб підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002321 від 12.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на кофту синього кольору з білими смугами та рюкзак чорного кольору, в якому перебувають проводи різних форм та розмірів змотані між собою, пласкогубці, викрутка, кухонний ніж, фонарик, три металеві крани та два зігнутих фрагмента труб, шляхом заборони розпорядження, користування, відчуження вказаного майна.

В задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про накладення арешту на водомірний лічильник з надписом «КВМ-U-X 20» та масляний обігрівач фірми «ЕЛАЛ», які належать ОСОБА_6 відмовити.
Зобов`язати потерпілого ОСОБА_6 на першу вимогу слідчого надати водомірний лічильник з надписом «КВМ-U-X 20» та масляний обігрівач фірми «ЕЛАЛ».
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1