490/135/21 11.01.2021
н/п 1-кс/490/21/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/135/21
У Х В А Л А

09 січня 2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Маринівка, Доманівського району, Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2021 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 06.12.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 січня 2021 року, близько 20:50 години, в темний час доби, за умов туману, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення п.2.9 «а» Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), керуючи мотоциклом марки «МТ - 11», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з коляскою, у стані алкогольного сп`яніння, рухався по вологій, чистій проїжджій частині вулиці Одеської в місті Первомайськ Миколаївської області, яка має дві смуги, призначені для руху в двох напрямках (по одній в кожному напрямку), на яких транспортні потоки протилежних напрямків розділені лінією дорожньої розмітки 1.1 Розділу 34 ПДР України, в напрямку від вулиці Рожевої до вулиці Достоєвського.

В цей час, вказаною проїжджою частиною, назустріч йому, тобто в напрямку від вулиці Достоєвського до вулиці Рожевої, в межах своєї смуги, рухався автомобіль марки "ВАЗ-2115 40", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При наближенні до будівлі автотранспортного комплексу «Vianor Truck», розташованого по вулиці Одеській в місті Первомайськ Миколаївської області, водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.2, 12.3 ПДР України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, перед зміною напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не врахувавши дорожню обстановку і стан транспортного засобу, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, не обравши безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу, безпечно керувати ним, а також мати змогу зупинити даний транспортний засіб у межах видимості дороги, напроти, змінив напрямок руху керованого ним мотоцикла ліворуч, та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ-2115 40", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рухався йому назустріч в межах своєї смуги руху.

Внаслідок даної ДТП пасажир мотоциклу марки «МТ - 11», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з коляскою, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження, з якими був направлений до КНП ММР "Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня", однак помер у кареті швидкої медичної допомоги по дорозі до лікарні.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.2, 12.3 ПДР України.

07.01.2021 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

07.01.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний проти задоволення клопотання слідчого заперечував.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5-328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000003 від 06.12.2020 року, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.01.2021 року та схемою до нього, де зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та відповідна слідова інформація;

- рапортом про реєстрацію в ЄО Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області факту зазначеної ДТП;

- протоколом огляду місця події від 07.01.2021 року, під час якого зафіксовано факт виявлення трупа ОСОБА_9 та тілесні ушкодження, які отримав останній внаслідок вказаної ДТП;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду відеозапису від 08.01.2021 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000003 відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризик, задля запобігання якого необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_5 :

- може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки він неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, тобто не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, оскільки загиблий ОСОБА_9 був товаришем ОСОБА_5 , а тому останній може шляхом умовляння, погроз або в інший спосіб схилити потерпілу або свідків до спотворювання обставин ДТП;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як на момент приїзду слідчого на місце ДТП, ОСОБА_5 в усній формі категорично заперечував свою причетність до вказаної події, а саме: повідомив, що за кермом мотоциклу перебував померлий ОСОБА_9 , а він знаходився на задньому пасажирському сидінні. Інформація, що була повідомлена ОСОБА_5 в усній формі, містить протиріччя зі слідовою інформацією, виявленою під час огляду місця ДТП. Крім того, під час усного опитування ОСОБА_5 працівником Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_12 щодо обставини даної події, вказаний вище громадянин ( ОСОБА_5 ) повідомив, що саме він перебував за кермом даного мотоциклу, а ОСОБА_13 (загиблий ОСОБА_9 ) - позаду нього, на задньому пасажирському сидінні. Таким чином, знаючи про те, що на даний час не встановлені прямі очевидці того факту, хто саме перебував за кермом даного транспортного засобу на момент ДТП, ОСОБА_5 може перекручувати, спотворювати, або в інший шлях та спосіб змінювати дані щодо обставин та механізму виникнення вищевказаної пригоди, заплутувати слідство та затягувати хід досудового розслідування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень різної спрямованості (злочинів проти власності, проти життя та здоров`я особи, проти громадської безпеки), зокрема, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.122, ч.2 ст.263 КК України.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, думку захисника та підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Що стосується ризиків можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , то суд приходить до висновку, що вказані ризики не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, а тому є необґрунтованими та безпідставними в розумінні діючого КПК та при прийнятті рішення до уваги не приймаються.

Стосовно посилання прокурора на інші ризики, то суд погоджується з такими доводами і констатує, що на теперішній час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливого ухилення від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення підозрюваним від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

Саме останні ризики суд вважає цілком реальним, суттєвими та такими, яким не зможуть запобігти інші запобіжні заходи, менш суворі ніж тримання під вартою, оскільки такі запобіжні заходи, у тому числі і домашній арешт, не створять перешкод спілкування підозрюваного з потерпілою та свідками, які б він не зміг подолати. Зокрема, вони не створять перешкод у спілкуванні ОСОБА_5 з цими особами шляхом розмов за допомогою засобів мобільного зв`язку, Інтернету, тощо. Крім того, на наявність даних ризиків вказує те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, перебував у стані алкогольного сп`яніння та, усвідомивши наслідки, змінював свої пояснення (з приводу того хто був за кермом т/з), надані безпосередньо після ДТП та в подальшому.

При застосуванні запобіжного заходу, судом також враховано вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя, та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст.177 КПК України.

У той же час, стороною захисту не доведено та судом не встановлено, що таким ризикам зможуть запобігти інші, передбачені ст.176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким чином відповідає практиці ЄСПЛ.

Згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 06.03.2021 року включно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1