Справа № 464/6453/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/614/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26.05.2020, якою закрито кримінальне провадження № 0000294, внесене у ЄРДР 07.02.2013, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

скаржника - ОСОБА_6 ,

встановила:

ОСОБА_6 , як потерпілий, подав апеляційну скаргу на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26.05.2020, якою задоволено клопотання прокурора та закрито кримінальне провадження № 0000294, внесене у ЄРДР 07.02.2013, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Апелянт вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, а тому підлягає скасуванню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора, про закриття кримінального провадження, відмовити.

Апелянт покликається, що 19.11.2004 у нього було викрадено автомобіль і він відразу написав про це заяву у міліцію. Тобто, мало місце вчинення злочину, передбаченого ст. 289 КК України.

У зв`язку із введенням нового КПК України 07.02.2013 Сихівським ВП ГУНП у Львівській області було внесено відомості в ЄРДР за № 0000294 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України і по даному кримінальному провадженні він перебуває у статусі потерпілого. Кримінальне провадження неодноразово закривалося і в ухвалах суду визначались вимоги закону, які необхідно вчинити, однак, незважаючи на тривалий період досудового розслідування, для повного всебічного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи, слідчим цього вчинено не було. Частиною 2 ст. 219 КПК України передбачено звернення з клопотанням про продовження строку досудового розслідування, але і цього зроблено не було.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначено, що прокурор звернувся до суд з клопотання про закриття кримінального провадження обґрунтовуючи тим, що у провадженні органу досудового розслідування з 07.02.2013 перебувало кримінальне провадження за фактом незаконного заволодіння автомобілем, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Вчинено ряд слідчих дій: допитано потерпілого, свідків, проведено відтворення обстановки та обставин події. Окрім цього, прямих свідків чи очевидців вчинення злочину не встановлено. У ході досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Оскільки зазначений злочин відносить до злочинів середньої тяжкості у відповідності до ст. 12 КК України та строк давності притягнення до кримінальної відповідності сплив, згідно з ст. 49 КК України, а тому просить закрити кримінальне провадження згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 07 лютого 2013 року до Сихівського ВП ГУНП у Львівській області скеровані були матеріали про те, що 03 січня 2013 року у прокуратуру Львівської області надійшла скарга ОСОБА_6 , в якій він просить поновити розслідування кримінальної справи за фактом викрадення його автомобіля марки ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 . Відомості про дане правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000294 з правовою кваліфікацією - ч.1 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом) (матеріали кр.пр.арк. спр. 2).
Крім того, з досліджених у суді першої інстанції матеріалів кримінального провадження установлено, що 19.11.2004 слідчим СВ Сихівського РВ ЛМУ УМВС України прийнято постанову про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження за вищевказаним фактом. Проведено огляд місця події, допитано ОСОБА_8 , як особу затриману за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, проведено відтворення обстановки та обставин події, допитано опосередкованих свідків, прийнято процесуальне рішення щодо відмови у порушенні кримінальної справи відносно особи ОСОБА_8 ; неодноразово зупинялось провадження до встановлення особи, яка скоїла злочин, яке у 2012 році відновлено; слідчим неодноразово складено плани додаткових слідчих та оперативно-пошукових заходів; додатково допитано потерпілого та вилучено зразки його підпису по яких призначено почеркознавчу експертизу з подальшим отриманням висновку експерта; знову допитано опосередкованих свідків, слідчим надавалися неодноразові доручення працівникам оперативного підрозділу для проведення оперативно-розшукових заходів, прийнято постанови про закриття кримінального провадження, які у подальшому скасовані уповноваженими на те особами.
Заслухавши доповідача, думку скаржника ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу скаржника, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, перевірені документи та докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим.

Тому, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Доводи прокурора про неможливість встановлення осіб, причетних до злочину, є обґрунтованими.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 07.02.2013 відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України було внесено до ЄРДР за № 0000294 та розпочато досудове розслідування, згідно нового КПК України. У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалося, повідомлення про підозру в межах кримінального провадження № 0000294 не здійснювалося.

Кримінальне правопорушення скоєно 19.11.2004, тобто з часу його вчинення минуло більше 19-ти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного злочину, згідно зі статтею 49 КК України, становлять 5 років.

У ході досудового розслідування проведено допити потерпілого та опосередкованих свідків, здійснено ряд запитів щодо надання відповідної інформації, проведено відтворення обстановки та обставин події, призначено судову-почеркознавчу експертизу та отримано її висновки тощо, однак встановити причетну до вчинення вказаного злочину особу не вдалося. Повідомлення про підозру жодній особі не пред`являлося.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належно дослідив матеріали кримінального провадження, всебічно, повно і об`єктивно розглянув усі обставини справи, мотиви та аргументи клопотання прокурора, а також перевірив доводи потерпілого, дав їм правильну оцінку, провів аналіз доказів, на підставі яких прийняв ухвалу про закриття кримінального провадження, належно вмотивувавши свої висновки.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається, зокрема, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 ч.1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Як вбачається з матеріалів провадження, що були предметом ретельного дослідження суду першої інстанції, особу, яка вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України у даному кримінальному провадженні не встановлено, підозра жодній особі не пред`явлена, оскільки не встановлено достатніх доказів для пред`явлення підозри певній особі, а тому подане суду клопотання прокурора є цілком обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

З такою позицією цілком погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що всі необхідні слідчі дії було проведено.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі були досліджені матеріали кримінального провадження, з`ясована законність та обґрунтованість клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги потерпілого в частині необґрунтованості судового рішення є безпідставними та такими, що не відповідають дослідженим апеляційним судом матеріалам провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26.05.2020, якою закрито кримінальне провадження № 0000294, внесене у ЄРДР 07.02.2013, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції,

Головуючий:

Судді: