Справа № 517/478/20
н/п1-кп /517/57/2020
У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2020 року Фрунзівський районний суд
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
розгляннувши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, перебдачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та угоду про визнання винуватості
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 07 червня 2017 року в період робочого часу з 08:00год. по 17:00 год. (точного часу у ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у приміщенні УСЗН Захарівської РДА по вул. Суворова, 5, смт. Захарівна, Одеської області, маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами шляхом обману у вигляді отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману працівників УСЗН Захарівської РДА, власноручно склала та подала заяву про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» від 07 червня 2017 року. При цьому у вказаній декларації умисно зазначила неправдиві відомості про майновий стан, а саме у розділі V не зазначила, що їй на праві власності належить земельна ділянка, площею 5,2562 га та дохід, який вона отримала в якості орендної плати за землю у розмірі 3993,65 грн. за 2016 рік, що в подальшому вплинуло на розмір призначеної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Таким чином, внаслідок внесення ОСОБА_6 завідомо недостовірних відомостей до декларації про доходи та майновий стан, здійснено надмірну виплату (переплата) державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, приховавши свій дійсний розмір середньомісячного сукупного доходу, обсяг надмірно нарахованих та виплачених коштів на період з 01.06.2017 по 30.11.2017
становить 1198,08 грн.
Вказані протиправні дії ОСОБА_6 призвели до того, що їй надмірно виплачені грошові кошти на загальну суму 1198,08 грн., якими ОСОБА_6 заволоділа та розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила державі, в особі УСЗН Захарівської РДА матеріальні збитки на загальну суму 1198,08 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 , вчинила дії передбачені ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Таким чином, внаслідок внесення ОСОБА_6 завідомо недостовірних відомостей до декларації про доходи та майновий стан, здійснено надмірну виплату (переплата) державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, приховавши свій дійсний розмір середньомісячного сукупного доходу, обсяг надмірно нарахованих та виплачених коштів на період з 01.12.2017 по 31.07.2017
становить 499,20 грн.
Вказані протиправні дії ОСОБА_6 призвели до того, що їй надмірно виплачені грошові кошти на загальну суму 499,20 грн., якими ОСОБА_6 заволоділа та розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила державі, в особі УСЗН Захарівської РДА матеріальні збитки на загальну суму 499,20 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 , вчинила дії передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене повторно.
Таким чином, внаслідок внесення ОСОБА_6 завідомо недостовірних відомостей до декларації про доходи та майновий стан, здійснено надмірну виплату (переплата) державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, приховавши свій дійсний розмір середньомісячного сукупного доходу, обсяг надмірно нарахованих та виплачених коштів на період з 01.06.2018 по
Таким чином, ОСОБА_6 , вчинила дії передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене повторно.
Таким чином, внаслідок внесення ОСОБА_6 завідомо недостовірних відомостей до декларації про доходи та майновий стан, здійснено надмірну виплату (переплата) державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, приховавши свій дійсний розмір середньомісячного сукупного доходу, обсяг надмірно нарахованих та виплачених коштів на період з 01.12.2018 по
31.05.2018 становить 3813,66 грн.
Вказані протиправні дії ОСОБА_6 призвели до того, що їй надмірно виплачені грошові кошти на загальну суму 3813,66 грн., якими ОСОБА_6 заволоділа та розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила державі, в особі УСЗН Захарівської РДА матеріальні збитки на загальну суму 3813,66 грн.
30 вересня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_6 повністю погодилася з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, повністю розуміє характер та суть пред`явленої підозри та згодна з погодженою сторонами видом та мірою покарання.
Розглянувши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд вважає , що в затверджені угоди необхідно відмовити зі слідуючих підстав:
Відповідно до п. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/ або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 32 КК України повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох та більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року « Про застосування судами Кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки від повторності злочинів необхідно відрізняти продовжуваний злочин, який відповідно до частини другої статті 32 КК складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру.Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного ( єдиного) злочину і окремим ( самостійним) злочином щодо будь якого іншого з цих діянь не може, а при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.
Керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України , суд
В затвердженні угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_3 відмовити .
Обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості повернути прокурору.
Суддя