ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2675/20 Справа № 205/5400/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2020 року про скасування випробувального терміну та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2020 року було задоволено подання Новокодацького районного відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області: скасовано випробувальний термін та направлено засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2020 року.
Як встановлено судом, ОСОБА_8 09 жовтня 2019 року було засуджено Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, від відбування якого останнього було звільнено на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком один рік. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
06 грудня 2019 року ОСОБА_8 з`явився до органу пробації, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння повторних злочинів та систематичних адміністративних правопорушень, також було винесено постанову про встановлення днів явки та реєстрації.
Як вбачається з даних листків реєстрації, засуджений ОСОБА_8 не з`явився до органу пробації 14 травня 2020 року, 11 червня 2020 року та 09 липня 2020 року, що стало підставою для звернення органом пробації до суду з поданням про скасування щодо нього випробувального терміну та направлення на відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
При цьому, з пояснень самого ОСОБА_8 , щодо причин неявки на реєстрацію вбачається, що останній грубо нехтує покладеними на нього вироку суду обов`язками, оскільки, ігнорує обов`язки періодичної реєстрації в уповноваженому органі з питань пробації.
Крім того, ОСОБА_8 10 лютого 2020 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, що підтверджується постановою серії ДПО18 №763621 від 10 лютого 2020 року, а також 15 січня 2020 року ОСОБА_8 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
З огляду на викладене, вбачається, що ОСОБА_8 в період випробувального терміну належних висновків для себе не зробив, про що свідчить притягнення останнього до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 КУпАП та ч. ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, які полягали у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, а також будучи позбавленим права керування транспортними засобами.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 в повній мірі не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки і не виправдав надану йому судом довіру, чим грубо порушив порядок відбування покарання з випробуванням, що вказує на необхідність скасування йому іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Засуджений в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2020 року та відмовити у задоволенні подання щодо скасування йому випробувального терміну та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного за вироком суду.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги засуджений посилається на те, що висновки суду першої інстанції про невиконання засудженим умов відбування покарання з випробуванням не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, засуджений зазначає, що він дійсно був притягнутий до адміністративної відповідальності 15 січня 2020 року за ст. 130 КУпАП, однак самі правопорушення було вчинено до 04 грудня 2019 року, тобто до моменту коли йому було роз`яснено умови відбування покарання, про які йому стали відомо лише з 04 грудня 2019 року. При цьому, засуджений зазначає, що не перебував ані в наркотичному, ані в алкогольному сп`янінні, а лише на вимогу та й за порадою самих же працівників поліції, відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, розраховуючи, що критичних наслідків і суворого покарання не буде. З 10 лютого 2020 року нових адміністративних правопорушень на протязі довгого терміну не скоїв та переоглянув свою поведінку, наполегливо виконував свої обов`язки.
Щодо неявки засудженого до органів пробації, то в своїй скарзі він зазначає наступне:
- 14 травня 2020 року, він випадково дійсно переплутав дні та прибув не 14 а 21 травня 2020 року, про що є відмітка;
- 11 червня 2020 року засуджений погано почував себе і в нього були ознаки ОРЗ, про що він в телефонному режимі повідомив свого інспектора ОСОБА_9 і вона особисто сказала, щоб ОСОБА_8 до неї не приїжджав, про що вона не заперечувала і в ході судового розгляду, і 09 липня 2020 року, ОСОБА_8 також зателефонував своєму інсперкоту ОСОБА_9 та повідомив, що в зв`язку з хворобою - переломом 7-го ребра і болями в грудній клітині не взмозі прибути до неї.
10 липня 2020 року ОСОБА_8 передав інспектору направлення в лікарню №16 для обстеження від 07 липня 2020 року та показав свій знімок від 09 липня 2020 року з діагнозом перелом ребра.
Таким чином ОСОБА_8 вважає, що він лише раз не прибув до інспектора в зв`язку зі своєю неуважністю, а 11 червня і 09 липня 2020 року, він не прибув до інспектора із поважних причин, які були погоджені з інспектором в телефонному режимі, а тому вважає, що підстав для скасування випробувального терміну в суду першої інстанції не було.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні засуджений свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав та мотивів викладених в ній, як і підтримав апеляційну скаргу захисник засудженого.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість.
Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до абз. 1-5 ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 166 КВК якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно з п. п. 5.3, 5.4 Розділу IV «Інструкції з виконання покарань за вироками, не пов`язаними з позбавленням волі», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19 грудня 2003 року №270/1560, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів.
Таким чином, при розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обв`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 09 жовтня 2019 року було засуджено Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, від відбування якого останнього було звільнено на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком один рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Із порядком та умовами відбування покарання з випробуванням засуджений був ознайомлений 06 грудня 2019 року.
Однак, як вбачається з листків реєстрації, засуджений ОСОБА_8 не з`явився до органу пробації 14 травня 2020 року, 11 червня 2020 року та 09 липня 2020 року, що стало підставою для звернення органом пробації до суду з поданням про скасування щодо нього випробувального терміну та направлення на відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, 10 лютого 2020 року засудженого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, що підтверджується постановою серії ДПО18 №763621 від 10 лютого 2020 року, а також 15 січня 2020 року ОСОБА_8 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, тобто ОСОБА_8 в період випробувального терміну належних висновків для себе не зробив, про що свідчить притягнення останнього до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, які полягали у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, а також будучи позбавленим права керування транспортними засобами.
Щодо доводів засудженого в апеляційній скарзі про те, що він на момент вчинення адміністративного правопорушення не перебував у стані алкогольного сп`яніння і відмовився від медичного огляду за порадою працівників поліції, то колегія суддів відхиляє такі доводи засудженого, вважає їх надуманими, необґрунтованими та такими, що спрямовані на введення суд в оману. Більш того, статтею 130 КУпАП передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Щодо доводів засудженого про неявку до органу пробації у зв`язку із станом здоров`я, а саме переломом 7-го ребра і болями в грудній клітині, та повідомлення про це в телефонному режимі інспектора органу пробації, то колегія суддів також відхиляє такі доводи ОСОБА_8 , оскільки надані засудженим інспектору направлення в лікарню №16 для обстеження від 07 липня 2020 року та знімок від 09 липня 2020 року з діагнозом перелом ребра не є достатніми документами, оскільки жодних табельних листків щодо перебування засудженого на лікарняному або безпосередньому лікуванні ним надано не було, ані інспектору, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної в якості додатків до апеляційної скарги.
Таким чином, з огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку про систематичне порушення ОСОБА_8 умов відбування покарання з випробуванням та вчинення неодноразово умисних адміністративних правопорушень в період іспитового строку, нехтування останнім загальновстановленим правилам поведінки, а також враховуючи суспільну небезпеку скоєних засудженим правопорушень, що свідчить про категоричне небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення та вказує на його наміри в подальшому проявляти антисуспільну поведінку та небажання виконувати в повній мірі покладені на нього вироком суду обов`язки. Засуджений не виправдав надану йому судом довіру, чим грубо порушив порядок відбування покарання з випробуванням, що вказує на обґрунтованість рішення суду першої інстанції про необхідність скасування йому іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2020 року про скасування випробувального терміну та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2020 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4