ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 10.11.2020 р., винесену в порядку ст.193 КПК України щодо ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0001497, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та обрано ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , не одруженому, в силу ст. 89 КК України не судимому, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 листопада 2020 року.
На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати її та постановити нову, якою відмовити в обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 .
На обґрунтування своїх вимог вказував, що оголошена підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою. В жодній з проведених експертиз не має чітко визначеного характеру та механізму виникнення на тілі потерпілого тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала його смерть. Є незрозумілим, яким чином підозрювані ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вдвох могли нанести одну травмуючи дію потерпілому, внаслідок якої йому було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.
Апелянт посилався також на те, що при внесенні клопотання стороною обвинувачення було враховано покази свідка ОСОБА_10 , яка перебуває з ОСОБА_9 в тривалих
неприязних відносинах, а також малолітнього свідка, який проживає з ОСОБА_10 в ЄУНСС 727/9322/20 провадження №11сс/822/253/20 головуючий у інстанції ОСОБА_11 одному будинку. Однак ці покази суперечать один одному, як з приводу початку конфлікту, його тривалості, місця протікання, механізму нанесення тілесних ушкоджень.
Вказував, що після оголошення підозри ОСОБА_7 останній самостійно прибув до слідчого судді, що на його думку, свідчить про відсутність у підозрюваного наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також за час розслідування по справі стороною обвинувачення не здобуто жодного доказу того, що він намагається чи намагався впливати на свідків та потерпілих.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні заявлених вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 09.11.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.

Вказаний злочин є тяжким і санкція цього злочину є безальтернативною і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри підтверджується показаннями свідків, згідно яких потерпілому ОСОБА_12 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 та інші особа. Смерть ОСОБА_13 , як вбачається з висновку експерта №090 від 19.09.2020 року, настала в результаті нанесених йому тілесних ушкоджень, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.
В матеріалах кримінального провадження є достатньо даних, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. А тому доводи апелянта про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри є безпідставні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте звинувачення.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст. 183 ч.1 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Вивченням особи підозрюваного встановлено, що останній не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, перебуває на обліку в ЧОНД з синдромом залежності від алкоголю.
Врахувавши дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб із застосування насильства, що спричинило загибель людини, обґрунтованість доказів щодо пред`явленої підозри, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі засудження останнього, а також те, що органом досудового розслідування не виконано всіх можливих слідчих (розшукових) дій щодо встановлення всіх доказів, що викривають чи виправдовують ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні, йому відомі обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які суд вирішує під час розгляду справи по суті, а саме питань пов`язаних з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, колегія суддів вважає, що на підставі наявних доказів підозра, яка повідомлена ОСОБА_7 є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього саме такого запобіжного заходу.
Твердження апелянта про необґрунтованість висновків експертизи судом не приймається до уваги, оскільки на даній стадії суд не вправі давати оцінку зібраним досудовим слідством доказам.
Доводи, що наведені в апеляційній скарзі, з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність ризиків, що зазначені вище, не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.
А тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 10.11.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя