Провадження № 1-кп/734/68/20 Справа № 734/79/20
В И Р О К

іменем України

12 листопада 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000788 від 26 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гарбузин Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

у присутності потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
25 грудня 2019 року близько 10 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись неподалік аптеки та магазину «М`ясний», розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , побачив ОСОБА_6 та підійшовши до останнього, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, з мотивів особистих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар кулаком руки в обличчя в область верхньої та нижньої щелепи зліва, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

У результаті нанесених ударів ОСОБА_6 було спричинено, згідно з висновком експерта № 117 від 26 грудня 2019 року, тілесні ушкодження у вигляді: переломів коренів 1 та 2 зубів на верхній щелепі зліва, крововиливів в верхню та нижню губи. Тілесні ушкодження у громадянина ОСОБА_6 спричинені одночасно дією тупого предмета по механізму удару і могли бути спричинені внаслідок нанесення одного удару кулаком руки в обличчя в строк 25 грудня 2019 року. Відповідно до п. 2.3.1 «б», 2.3.2 «б», 2.3.4, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» тілесні ушкодження, які виникли одночасно, відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що потягли за собою незначну стійку втрату працездатності до 5 %.

Виходячи з аналізу ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Кримінальне провадження здійснюється за додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави ч. 1 ст. 8 КПК України.

Так, ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію процесуальних прав, передбачених цим кодексом.

Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що визначено ч. 6 ст. 22 КПК України.

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дослідив, проаналізував всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності критерію доведення ними обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, поза розумним сумнівом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 17 КПК України.

Так, під час судового розгляду кримінального провадження були допитані обвинувачений та потерпілий, досліджені докази, зібрані стороною обвинувачення. Стороною захисту клопотання про допит свідків чи дослідження доказів не заявлялись, при цьому даного права сторона захисту позбавлена судом не була.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав та дав показання, що у нього з потерпілим ОСОБА_6 давня ворожнеча з приводу паркану. 25 грудня 2019 року, коли він проходив повз ОСОБА_6 , який стояв зі співрозмовником біля магазину «М`ясний» і аптеки в смт Козелець, потерпілий продемонстрував йому середнього пальця, він підійшов до нього та вдарив в обличчя, нанісши удар правою рукою в обличчя потерпілого, але куди саме - він не памятає. Після чого ОСОБА_3 почав бігти, але потерпілий його наздогнав і пирскнув в обличчя балончиком, він відмахувався та приблизно 2-3 рази попав по обличюю потерпілого, проте куди саме також не пам`ятає, зчесавши при цьому ліву руку.

В своїх поясненнях обвинувачений не заперечував факту конфлікту та обставин даного конфлікт, при цьому останнім не заперечувався факт спричинення потерпілому одного удару правою рукою по обличчю потерпілого, що спричинило нанесення потерпілому легких тілесних ушкоджень, котрі спричинили незначну втрату працездатності.

Потерпілий ОСОБА_6 дав суду показання, що 25 грудня 2019 року приблизно з 10 до 11 години він говорив з ОСОБА_7 з села Сивухи. З магазину чи аптеки в цей час вийшов ОСОБА_8 , якому він подав руку, щоб привітатися, коли відчув один удар ззаду з лівої сторони в щелепу, а інший під праве око, які були нанесені обвинуваченим. Він відійшов до машини, взяв балончик, повернувся до обвинуваченого та прискув йому в обличчя, на що ОСОБА_9 відмахувався руками. Потім обвинувачений пішов додому, а він поїхав до поліції. Коли повернувся до машини за балончиком, він поторгав зуби, вони почали хиталися, а в порожнині рота була кров.

Факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 25 грудня 2019 року відносно потерпілого ОСОБА_6 підтверджується заявою про подію від 26 грудня 2019 року, в якій зафіксовано, що 25 грудня 2019 року, близько 10 год. 00 хв., біля магазину «М`ясний» по вул. Євгена Лоскота ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження /а.с. 41/.

Згідно з Витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.12.2019 року до вказаного реєстру внесено відомості на підставі заяви потерпілого ОСОБА_6 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України /а.с. 37-38/. Постановою старшого слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 11 січня 2020 року склад кримінального правопорушення перекваліфіковано з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України /а.с. 36/. Згідно з Витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.12.2019 року, до вказаного реєстру внесено відомості на підставі заяви потерпілого ОСОБА_6 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 125 КК України /а.с. 33-35/.

Згідно з висновком експерта № 117 від 26.12.2019 року, складеного Комунальним закладом Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи Ніжинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи, у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маються наступні тілесні ушкодження: перелом коренів 1 та 2 зубів на верхній щелепі зліва, крововиливів в верхню та нижню губи. Тілесні ушкодження у громадянина ОСОБА_6 спричинені одночасно дією тупого предмета по механізму удару і могли бути спричинені внаслідок нанесення одного удару кулаком руки в обличчя в строк 25.12.2019 року. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку 25.12.2019 року. Громадянин ОСОБА_6 в момент заподіяння наявних тілесних ушкоджень міг знаходиться в вертикальному, або близько до нього положенні, звернутий обличчям до нападника. Враховуючи характер та локалізацію наявних тілесних ушкоджень, експерт вважає, що тілесні ушкодження не могли бути отриманими гр. ОСОБА_6 при одноразовому падінні з висоти власного зросту на площину з наступними ударом об тупий предмет в строк 25.12.2019 року. Відповідно до п. 2.3.1 «б», 2.3.2 «б», 2.3.4, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» тілесні ушкодження, які виникли одночасно відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що потягли за собою незначну стійку втрату працездатності до 5 %. Під незначною стійкою втратою працездатності належить розуміти втрату загальної працездатності до 10 %.

Обвинуваченим в судовому засіданні не заперечувались фактичні обставини щодо місця вчинення даного протиправного діяння, характеру, способу та механізму дій обвинуваченого, в результаті яких було спричинено потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, що кваліфікуються за ступенем тяжкості як легкі тілесні ушкодження.

Будь-яких об`єктивних обставин чи належних і допустимих доказів на спростування зазначених встановлених судом фактичних обставин судом не встановлено.

Суд, дослідивши всі обставини та матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні дій, які кваліфікуються, як умисні дії, які виразились в нанесенні ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження, що спричинили незначну втрату працездатності та кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України.

Виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікації Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчинення кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не було доведено згідно із законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені КПК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду документи, докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених Європейським судом з прав людини у п. 24 рішення у справі «Надточій проти України» та в п. 23 рішення у справі «Гурепка проти України №», в яких наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому, суд, виходячи з вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є проступком, конкретні обставини справи, всі дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання, та приймає до уваги висновок органу пробації в якому вказано, що ризик вчинення повторного правопорушення оцінено як середній, ризик небезпеки для суспільства як середній.

Згідно з довідками Козелецької ЦРЛ Чернігівської області обвинувачений ОСОБА_3 на диспансерному обліку при Козелецькому психоневрологічному кабінеті не перебуває і раніше не перебував; на диспансерному обліку при наркоголічному кабінеті поліклінічного відділенні Козелецької ЦРЛ не перебуває і не перебував.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення протиправних дій відносно особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_3 , є щире каяття та визнання вини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та щодо призначення останньому покарання у вигляді штрафу, що буде належним та достатнім для запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення особи обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати у кримінальному провадженні та речові доказит відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначати покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1