Справа № 481/1809/20
Провадж.№ 1-в/481/1/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новий Буг Миколаївської області заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, українця, громадянина України, із середньо освітою, раніше не судимого, засудженого 06.10.2015 року за вироком Волжським міським судом Волгоградської області Російської Федерації за ст.ст. 30 ч.3, 228.1 ч.4 п. «а», 30 ч.3, 228.1 ч.4 «а,г», 64,69, ч.2 КК Російської Федерації до позбавлення волі строком на 08 років, 25.11.2015 року ухвалою апеляційного суду Волгоградської області Російської Федерації ст. 64 КК РФ виключено, 05.04.2017 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області вважати засудженим за ст.ст. 15 ч.2 307 ч.3, 15 ч.2 307 ч.3, 70 ч.1 КК України до 08 років позбавлення волі, 31.07.2018 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області згідно Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 03.10.2014 року по 25.11.2015 року із розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; 27.05.2020 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області на підставі ст. 82 КК України невідбута частина покарання 01 рік 02 місяці 16 днів позбавлення волі замінена на обмеження волі; початок строку: 03.10.2014 року; кінець строку: 22.06.2021 року,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

24 грудня 2020 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою, яким просить суд розглянути питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Представник виправного центру в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі та вважає, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, але згідно до ч.8 ст. 154 КВК України засуджений може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від покарання після 27.05.2021 року .

Засуджений також не доставлений в судове засідання, від нього надійшла заява, в якій він просить справу слухати без його участі, просить звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні заяви відмовити, так як засуджений може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від покарання після 27.05.2021 року.

Проаналізувавши заяву, матеріали, що долучені до неї та матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 81 КК України, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення особи, яка має право за законом при відбутті певної частини покарання, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Разом з тим, згідно з ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, встановленими у ст. 81 КК України. У цьому випадку частина строку нового покарання, яку необхідно відбути засудженому для застосування умовно-дострокового звільнення, починає обчислюватись з моменту вступу в законну силу постанови суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, тобто з моменту, коли засуджений змінив свій юридичний статус.

Перевіркою матеріалів провадження та особової справи засудженого встановлено, що вироком Волжського міського суду Волгоградської області Російської Федерації від 06.10.2015 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 30 ч.3, 228.1 ч.4 п. «а», 30 ч.3, 228.1 ч.4 «а,г», 64,69, ч.2 КК Російської Федерації до позбавлення волі строком на 08 років.

Ухвалою апеляційного суду Волгоградської області Російської Федерації від 25.11.2015 року ст. 64 КК РФ виключено.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.04.2017 року ОСОБА_6 вважати засудженим за ст.ст. 15 ч.2 307 ч.3, 15 ч.2 307 ч.3, 70 ч.1 КК України до 08 років позбавлення волі.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 31.07.2018 року ОСОБА_7 згідно Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII та на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 03.10.2014 року по 25.11.2015 року із розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 27.05.2020 року ОСОБА_7 на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання 01 рік 02 місяці 16 днів позбавлення волі замінена на обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Новобузький ВЦ №103» з 16.07.2020 року, зарекомендував себе позитивно, має 01 заохочення від адміністрації центру за сумлінну працю, і відповідно до характеристики, затвердженої 16.12.2020 року в.о. начальником ДУ «Новобузький ВЦ № 103», довів своє виправлення.

24.12.2020 р. засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Отже, враховуючи, що з дня постановлення Білозерським районним судом Херсонської області ухвали від 16.07.2020 р., про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, до часу звернення засудженого із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, пройшов менший строк, ніж передбачений ч. 8 ст. 154 КВК України, суд дійшов переконливого висновку, що право на таке звернення настає не раніше як через рік з дня винесення ухвали про направлення засудженого у місця обмеження волі.

Враховуючи наведене, розгляд питання про умовно-дострокове звільнення засудженого є передчасним, а тому у задоволення такої заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ч. 8 ст.154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1