Справа № 577/4800/20
Провадження № 1-кп/577/165/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -
08.08.2020 року близько 16 год. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 110308-45», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якому знаходилися пасажири ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухався з боку м. Суми в бік м. Конотоп Сумської області по автодорозі Батурин-Конотоп-Суми. Обвинувачений, рухаючись за с. Сім`янівка Конотопського району в бік м. Конотоп по автодорозі Батурин-Конотоп-Суми, 41 км. + 300 м., у порушення вимог п.2.3 б, п.12.1 ПДР України (затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року, введених в дію з 01.01.2002 року) не контролював дорожню обстановку, не обрав швидкість, яка б забезпечила безпеку руху без втрати стійкості та керованості транспортного засобу, виїхав на праве узбіччя, де втратив контроль над керуванням транспортним засобом. Після чого обвинувачений ОСОБА_5 із правого узбіччя дороги змінив напрямком руху автомобіля ліворуч та виїхав на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з зустрічним автомобілем «RENAULT Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , що рухався з боку м. Конотоп в бік м. Суми. Внаслідок зіткнення транспортних засобів водій автомобіля «RENAULT Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, пасажири автомобіля «ЗАЗ 110308-45», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №142 від 09.09.2020 року смерть ОСОБА_8 настала від гострого малокрів`я, як наслідок поєднаної травми з множинними переломами ребер справа та пошкодженням органів грудної та черевної порожнини, переломом шийного відділу хребта та правої нижньої кінцівки, закритої черепно-мозкової травми; субарахноїдального крововиливу головного мозку, перелом грудини на рівні 4го міжребір`я; в правій та лівій плевральній порожнині рідка кров темно-червоного кольору; крововилив в клітковину переднього середостіння; розрив навколосерцевої сумки; розрив серцевого м`язу; множинні розриви тканини легень; множинні переломи ребер справа; перелом зовнішньої третини лівої ключиці; перелом шийного відділу хребта між 1 та 2 шийними хребцями з розривом зв`язок спинного мозку; перелом правого стегна та правої гомілки; розрив селезінки та печінки; розрив шлунку; крововилив та розриви брижі кишківника; крововилив під м`яку мозкову оболонку в тім`яно-скроневій ділянці правої та лівої гемісфери головного мозку, які в комплексі кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №143 від 09.09.2020 року смерть ОСОБА_9 настала від гострого малокрів`я внутрішніх органів, як наслідок закритої травми органів грудної та черевної порожнини, малого тазу, закритої черепно-мозкової травми, травматичного субарахноїдального крововиливу, перелому кісток основи черепу, в черевній порожнині 300 мл. рідкої крові темно-червоного кольору, легені з дифузними крововиливами темно-червоного кольору по всій тканині; розрив тканини печінки та селезінки; крововилив в навколо ниркову клітковину справа та зліва; множинні розриви по передній поверхні правої нирки з переходом на ворота; розрив дна сечового міхура; крововиливи в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні в тім`яній ділянці зліва та скроневій ділянки справа; крововилив темно-червоного кольору під м`якою мозковою оболонкою скронево-тім`яній ділянці справа та тім`яної ділянки зліва; перелом кісток основи черепу, які в комплексі кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №391 від 21.09.2020 року у ОСОБА_10 на час госпіталізації у відділення мали місце: рана правого колінного суглобу, рана лівого колінного суглобу. Знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП КМР КЦРЛ №2567 відділення 69 з 08.08.2020 року по 20.08.2020 року з діагнозом: відкритий поперечний перелом лівого наколінника зі зміщенням і розривом зв`язувального апарату колінного суглобу. Згідно заключення рентгенолога: косий перелом середньої третини наколінника з незначним зміщенням. По ступеню тяжкості рана правого колінного суглобу, так як для загоєння її необхідно час більше 6 але менше 21 дня, згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», (далі-Правила) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Перелом наколінника та рана лівого колінного суглобу в комплексі не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно з Правилами відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Відповідно до зібраних в кримінальному провадженні доказів та висновку судово-автотехнічної експертизи №19/119/9/1-428е від 10.11.2020 року, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110308-45», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року, введених в дію з 01.01.2002 року), передбачених пунктами:
2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку,а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.
Діяння, ОСОБА_5 кваліфіковане органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобам, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та загибель кількох осіб.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив. 08.08.2020 року він разом зі своєю донькою ОСОБА_8 та онукою ОСОБА_9 повертався з м. Харкова до дому до м. Чернігів, на автомобілі «ЗАЗ 110308-45», державний номерний знак НОМЕР_1 . Виїхали вони з м. Харкова о 10.30 год. Почувався він добре. В м. Суми вони зупинялися для відпочинку. Рухаючись по дорозі зі швидкістю 80 км/год. з боку м. Суми за с. Сім`янівка Конотопського району в бік м. Конотоп він на деякий час втратив свідомість, від чого з`їхав на праве узбіччя дороги і їхав так приблизно метрів 30. Потім відчув як донька його штовхала у спину, від чого він відкрив очі і побачив, що їде по узбіччю дороги та зрозумів, що машина їде в кювет. Прийнявши рішення уникнути з`їзду машини в кювет, вивернув кермо автомобіля ліворуч. Натиснувши на педаль газу, від чого різко виїхав на зустрічну смугу дороги. Зустрічних машин він не бачив. Все було настільки миттєво, що він не міг оцінити дорожню обстановку. Після чого, він відразу відчув удар в правий бік автомобіля та втратив свідомість. Все відбувалося настільки швидко, що він не міг зорієнтуватися в дорожній обстановці. Зіткнення відбулося з автомобілем «RENAULT Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , що рухався з боку м. Конотоп в напрямку м. Суми. Коли він прийшов до тями, побачив навколо людей та машини, які зупинися. В результаті ДТП загинули його донька ОСОБА_8 та онука ОСОБА_9 , а потерпілий ОСОБА_10 в результаті ДТП отримав травми середньої тяжкості. Моральну шкоду потерпілому ОСОБА_10 відшкодував в повному обсязі. Щиро розкаюється у вчиненому. Позов, щодо витрат на стаціонарне лікування потерпілого на загальну суму 9484,56 грн. відшкодував в повному обсязі. Також відшкодував моральну та матеріальну шкоду цивільному позивачу власнику автомобіля «RENAULT Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 .
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні зазначив про те, що його підзахисний визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся шкоду відшкодував. Також просив врахувати, що інкриміновані дії ОСОБА_12 вчинив ненавмисно, про які шкодує кожен день.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ним і не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що 08.08.2020 року він виїхав з м. Київ разом з дружиною та сестрою в напрямку м. Суми на автомобілі «RENAULT Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_11 . На автодорозі Конотоп-Суми він рухався 90 км/год. Потім помітив, що в протилежному напрямку на зустріч, по узбіччю рухається автомобіль «ЗАЗ 110308-45». Він подумав, що водій об`їжджає якусь перешкоду. Потім раптово, водій автомобіля «ЗАЗ 110308-45» здійснив поворот на проїзну частину перетнув її та опинився перед ним. Він почав екстрено гальмувати, але зіткнення уникнути не вдалося. В результаті зіткнення він отримав травми правого колінного суглобу у вигляді відкритого перелому лівого надколінника зі зміщенням і розривом зв`язувального апарату колінного суглобу. Цивільний позов в частині заявлених вимог в щодо стягнення шкоди зі АТ «СГ «ТАС» просить задовольнити. Щодо заявлених вимог до ОСОБА_5 відмовляється, оскільки обвинуваченим було в повному обсязі відшкодовано шкоду, претензій до нього не має. Пробачив обвинуваченого та просив призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в частині стягнення з АТ «СГ «ТАС» підтримав, просив задовольнити. Щодо заявлених раніше вимог до обвинуваченого ОСОБА_12 , не підтримує їх, оскільки останнім було відшкодовано всю шкоду потерпілому ОСОБА_10 .
Потерпілий ОСОБА_13 претензій до обвинуваченого ОСОБА_12 не має та просить призначити останньому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні злочину, його вина доводиться наступними доказами:
- рапортом ст. інспектора-чоргового СРПП №2 Конотопського ВП ГУНП в Сумській області майора поліції ОСОБА_14 про виявлення кримінального правопорушення, у якому вказано, що 08.08.2020 року о 16.03 год. надійшло повідомлення зі служби 102: від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешк. АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_3 , про те, що не доїзжаючи 5 км. до м. Конотоп сталося ДТП з потерпілими. Таврія Славута та Рено Меган д.н.з. НОМЕР_2 є потерпілі: у заявника травма коліна (вирване коліно). Телефонував учасник ДТП водій а/м марки Рено Меган. Зі слів заявника стало відомо, що в а/м марки Славута є потерпілий, який без ознак життя, (померлий в наслідок ДТП), та також є дитина. Потрібна БШМД. Передано 103: Смаль (а.с.85 )
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 08.08.2020 року, в якому зазначено, що на автодорозі Батурин-Конотоп-Суми, 41 км +300 м, з боку с. Сім`янівка в бік с. Калинівка, 08.08.2020 року близько 16 год. водій автомобіля «ЗАЗ 110308-45», державний номерний знак НОМЕР_1 виїхав на праве узбіччя, де втратив контроль над керуванням транспортним засобом, та із правого узбіччя дороги змінив напрямок руху автомобіля ліворуч та виїхав на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з зустрічним автомобілем «RENAULT Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався з боку м. Конотоп в бік м. Суми. Внаслідок зіткнення транспортних засобів водій автомобіля «RENAULT Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав тілесні ушкодження, пасажири автомобіля «ЗАЗ 110308-45», державний номерний знак НОМЕР_1 , загинули на місці події (а.с. 86-101 ).
- висновком судово-медичної експертизи №142 від 08.08.2020 року в якій зазначено, що смерть гр. ОСОБА_8 , 1981 року народження, настала від гострого малокрів`я, як наслідок поєднаної травми з множинними переломами ребер справа та пошкодженням органів грудної та черевної порожнини, переломом шийного відділу хребта та правої нижньої кінцівки, закритої черепно-мозкової травми: субарахноїдального крововиливу головного мозку на що вказує рана на правій брові; рана правої щічної ділянки; садна на фоні яких множинні рани в лобній ділянці посередині та справа, правій щічній ділянці з переходом на тіло нижньої щелепи; садна правої та лівої молочної залози; садна по передній черевній стінці; рани правого стегна та правої гомілки; крововилив в м`які тканини по передній поверхні грудної клітки у верхній та середній третині, передній черевній стінці в середній третині справа та посередині; в черевній порожнині біля 450мл рідкої крові темно-червоного кольору; перелом грудини на рівні 4го міжребір`я; в правій та лівій плевральній порожнині рідка кров темно-червоного кольору; крововилив в клітковину переднього середостіння; розрив навколосерцевої сумки; розрив серцевого м`язу; множинні розриви тканини легень; множинні переломи ребер справа; перелом зовнішньої третини лівої ключиці; перелом шийного відділу хребта між 1 та 2 шийними хребцями з розривом зв`язок та спинного мозку; перелом правого стегна та правої гомілки; розрив селезінки та печінки; розрив шлунку; крововилив та розриви брижі кишківника; крововилив під м`яку мозкову оболонку в тім`яно-скроневій ділянці правої та лівої гемісфери головного мозку та дані судово-гістологічної експертизи: «У маркованому препараті «кров, в м.т. грудн. клітини» - деструктивний крововилив прижиттєвого походження із реактивними змінами без клітинної реакції. У маркованому препараті «кров в м.т. правого стегна» - деструктивний крововилив із реактивними змінами без клітинної реакції. У шматочках головного мозку субарахноїдальні крововиливи без клітинної реакції. Порушення цілісності спинного мозку з пошкодженням оболонок та проникненням їх в речовину мозку, геморагічне просякнення оболонок спинного мозку. Недокров`я судин спинного мозку. Порушення цілісності паренхіми печінки з утворенням дефектів, які заповнені незміненими еритроцитами та гепатоцитами. Морфологічні ознаки шокової реакції в печінці. Геморагічний вміст в альвеолах та бронхіолах, порушення цілісності та геморагічне просякнення стінок альвеол. Дрібні крововиливи в епікарді без клітинної реакції. Хвилеподібна деформація м`язових волокон міокарда. Дрібні крововиливи без клітинної реакції в кірковій речовині нирок, жировій тканині ниркових чашечок. У препараті «брижа тонкого к-ка з розривами» - інфільтруючі крововиливи без клітинної реакції. Нерівномірне кровонаповнення судин наданих шматочків внутрішніх органів». При дослідженні трупу виявлені слідуючи ушкодження: садна на правому надпліччі, передній поверхні правого та лівого плеча у верхній третині, передній та задній поверхні лівого передпліччя в середній третині, зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, передній поверхні лівого плеча в нижній третині, задній поверхні правого плеча в середній третині, передній поверхні правого та лівого стегна у верхній третині, передній поверхні правого колінного суглобу, внутрішній поверхні нижньої третини правого та лівого стегна, внутрішній поверхні правої та лівої гомілки у верхній третині; рана на підборідді посередині виникли від дії тупих предметів, незадовго до смерті, відношення до причини смерті не мають, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Рани правої бокової поверхні шиї в середній та нижній третині винили від дії предметів з ріжучими властивостями, незадовго до смерті, відношення до причини смерті не мають, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Рана на правій брові; рана правої щічної ділянки; садна на фоні яких множинні рани в лобній ділянці посередині та справа, правій щічній ділянці з переходом на тіло нижньої щелепи; садна правої та лівої молочної залози; садна по передній черевній стінці; рани правого стегна та правої гомілки; крововилив в м`які тканин по передній поверхні грудної клітки у верхній та середній третині, передній черевній стінці в середній третині справа та посередині; перелом грудини на рівні 4го міжребір`я; крововилив в клітковину переднього середостіння; розрив навколосерцевої сумки; розрив серцевого м`язу; множинні розриви тканини легень; множинні переломи ребер справа; перелом ключиці; перелом шийного відділу хребта між 1 та 2 шийними хребцями з розривом зв`язок та спинного мозку; перелом правого стегна та правої гомілки; розрив селезінки та печінки; розрив шлунку; крововилив та розриви брижі кишківника; крововилив під м`яку мозкову оболонку в тім`яно-скроневій ділянці правої та лівої гемісфери головного мозку винили від дії тупих предметів, незадовго до смерті, в комплексі знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю та по небезпечності для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. З моменту смерті до моменту розтину трупа в морзі пройшов час біля 48 годин, що підтверджується розвитком трупних явищ. Згідно судово-токсикологічної експертизи крові етиловий спирт не виявлено (а.с.102-112 ).
- висновком судово-медичної експертизи №143 від 08.08.2020 року в якій зазначено, що смерть гр. ОСОБА_9 , 2010 року народження, настала від гострого малокрів`я внутрішніх органів, як наслідок закритої травми органів грудної та черевної порожнини, малого тазу, закритої черепно-мозкової травми, травматичного субарахноїдального крововиливу, перелому кісток основи черепу на що вказує садна в лівій скуловій ділянці, чола справа; синець в правій скроневій ділянці; садна на межі волосистої частини голови зліва; в черевній порожнині 300 мл рідкої крові темно-червоного кольору; легені з дифузними крововиливами темно-червоного кольору по всій тканині; розривом тканини печінки та селезінки; крововилив в навколо ниркову клітковину справа та зліва; множинні розриви по передній поверхні правої нирки з переходом на ворота; розрив дна сечового міхура; крововилив в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні в тім`яній ділянці зліва та скроневої ділянки справа; крововилив темно-червоного кольору під м`якою мозковою оболонкою в скронево-тім`яній ділянці справа та тім`яної ділянки зліва; перелом кісток основи черепу та дані судово-гістологічної експертизи: «У маркованому шматочку «кр-в в навколониркову клітковину справа» - крововиливи інфільтративного характеру із реактивними змінами без клітинної реакції. Крововиливи без клітинної реакції в кірковій речовині нирок, жировій тканині ниркових чашечок. Субарахноїдальний крововилив деструктивного характеру без клітинної реакції. Порушення цілісності паренхіми печінки із розривом капсули та з утворенням дефектів, які заповнені незміненими еритроцитами та гепатоцитами. Геморагічний вміст в альвеолах, порушення цілісності та геморагічне просякнення стінок альвеол. Крововиливи інфільтративного характеру із реактивними змінами без клітинної реакції в параепінефральній жировій тканині. Нерівномірне кровонаповнення судин наданих шматочків внутрішніх органів. Порушення реологічних властивостей крові». При дослідженні трупу виявлено на наступні ушкодження: садна на підборідді зліва, в проекції кута нижньої щелепи зліва, задній поверхні правого ліктьового суглобу, в проекції 3-7 ребер справа від переднє-пахвової до заднє-пахвової лінії, задньої поверхні лівого плеча у верхній третині, задній поверхні правого плечового суглобу, передньої поверхні правого стегна у верхній третині, зовнішній поверхні лівого стегна у верхні третині; рани на тильній поверхні 3го, 4го пальців правої кисті середніх та дистальних фалангах виникли від дії тупих предметів, незадовго до смерті, відношення до причини смерті не мають, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Перелом шийки правого стегна виник від дії тупого предмету, незадовго до смерті, відношення до причини смерті не має, має ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості. В прямому причинному зв`язку зі смертю знаходяться садна в лівій скуловій ділянці, чола справа; синець в правій скроневій ділянці; садна на межі волосистої частини голови зліва; дифузні крововиливи по всій тканини легень; розриви тканини печінки та селезінки; крововилив в навколо ниркову клітковину справа та зліва; множинні розриви по передній поверхні правої нирки з переходом на ворота; розрив дна сечового міхура; крововилив в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні в тім`яній ділянці зліва та скроневої ділянки справа; крововилив темно-червоного кольору під м`якою мозковою оболонкою в скронево-тім`яній ділянці справа та тім`яної ділянки зліва; перелом кісток основи черепу виникли від дії тупи предметів, незадовго до смерті та по небезпечності для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. З моменту смерті до моменту розтину трупа в морзі пройшов час біля 48 годин, що підтверджується розвитком трупних явищ. Згідно судово-токсикологічної експертизи крові етиловий спирт не виявлено (а.с.113-120).
- висновком судово-медичної експертизи №391 від 21.08.2020 року в якій зазначено, що у гр. ОСОБА_10 1979 року народження, на час госпіталізації у відділення мали місце: рана правого колінного суглоб, рана лівого колінного суглобу. Знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП КМР «КЦРЛ» №2567 69 відділення з діагнозом: відкритий поперечний перелом лівого надколінника зі зміщенням і розривом зв`язувального апарату колінного суглобу. Згідно заключення рентгенолога: косий перелом середньої третини надколінника з незначним зміщенням. По ступеню тяжкості рана правого колінного суглобу так як для загоєння необхідно час більше 6 але менше 21 дня, тому згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я. Перелом надколінника та рана лівого колінного суглобу в комплексі не є небезпечними для життя, але потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. При хімічному дослідженні крові та сечі від 08.08.2020 року етиловий спирт не виявлено (а.с.121-123).
- висновком судово-медичної експертизи №468 від 18.09.2020 року в якій зазначено, що в гр. ОСОБА_5 під час госпіталізації та лікування у відділенні мали місце: синець в ділянці тулуба зліва від лівого плеча до лівої здухвинної ділянки, синець в ділянці грудної клітки в проекції ІV-VІ ребер справа, садно в ділянці правого кульшового суглобу, рана в ділянці задньої поверхні правого плеча, множинні гематоми брижі здухвинної кишки, множинні розриви вісцеральної очеревини брижі тонкої кишки, рана та синець в ділянці задньої поверхні правого плеча, садно правого ліктьового суглобу. Знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП КМР КЦРЛ відділення 78 з діагнозом: поєднана торако-абдомінальна травма. ЗТГК, перелом грудини, перелом ІІІ, ІV, V, VІ ребер справа. Закритий перелом остистих відростків Тп VІІІ Тп ІХ. Правобічний гемоторакс. Лівобічний пневмоторакс. Закрита травма ОЧП. Гематома брижі. Забійна рана грудної клітки. Крововиливи тулуба. Згідно КТ дослідження: КТ ознаки перелому тіла грудини, остистих відростків Тп VІІІ-Х хребців, перелом 3-6 ребер справа зі зміщенням, стан після дренування правої плевральної порожнини, мінімальний правобічний гідроторакс, ателектаз нижньої долі правої легені, вогнища забоїв правої легені, міжтканева емфізема грудної клітини справа, мінімальний пневмомедіастінум. По ступеню тяжкості закрита травма грудної клітини (синець в ділянці тулуба зліва від лівого плеча до лівої здухвинної ділянки, синець в ділянці грудної клітки в проекції ІV-VІ ребер справа, перелом тіла грудини, остистих відростків Тп VІІІ-Х хребців, перелом 3-6 ребер справа зі зміщенням, правобічний гідроторакс та лівобічний пневмоторакс) та закрита травма живота (гематоми брижі здухвинної кишки, множинні розриви вісцеральної очеревини брижі тонкої кишки) як в комплексі так і кожний сам по собі згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, по небезпечності для життя в момент їх заподіяння, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Рана та синець в ділянці задньої поверхні правого плеча, садно правого ліктьового суглобу, садно в ділянці правого кульшового суглобу - так як для видужання необхідно час більше 6 але менше 21 дня, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При хімічному дослідженні крові та сечі вміст етилового спирту не виявлено (а.с.124-128).
- висновком транспортно-трасологічної експертизи №19/119/9/1-334е від 21.09.2020 року місцем зіткнення автомобіля ЗАЗ 110308-45 д.н. НОМЕР_1 , та автомобіля «RENAULT Megane», д.н. НОМЕР_2 , знаходиться на смузі руху останнього, в районі розміщення закінчення сліду бокового ковзання колеса автомобіля ЗАЗ 110308-45, де було виявлено різку зміну напрямку утворення даного сліду з тертям гуми та подряпинами дорожнього покриття, але не ближче ніж 236,0 м до лінії повздовжнього орієнтиру (металевої огорожі). При цьому, автомобіль «RENAULT Megane», д.н. НОМЕР_2 , на момент зіткнення, своїм переднім лівим колесом був розміщений на траєкторії утворення зафіксованого сліду гальмування, що має довжину 15,8 м, в безпосередній близькості до місця переломлення або в місці переломлення даного сліду, а саме, на відстані близько 2,0 м від правого краю проїзної частини, по напрямку руху цього транспортного засобу (а.с.131-134).
- висновком транспортно-трасологічної експертизи №19/119/9/1-333е від 28.09.2020 року в якій зазначено, що первинний контакт транспортних засобів відбувся між переднім правим кутом накладки переднього бамперу автомобіля «RENAULT Megane», д.н. НОМЕР_2 , та зовнішнього панеллю передніх правих дверей автомобіля ЗАЗ 110308-45 д.н. НОМЕР_1 , на відстані близько 2,1 м від рівня переднього габариту останнього. Кут між повздовжніми осями автомобіля «RENAULT Megane» та автомобіля ЗАЗ 110308-45, на момент їх первинного контакту, складав близько 110-115 градусів, розгорнутий вліво відносно повздовжньої вісі останнього (а.с.136-149).
- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №19/119/9/1-332е від 29.09.2020 року - на момент проведення огляду автомобіля «RENAULT Megane», д.н. НОМЕР_2 , було встановлено, наступне: в робочій гальмівній системі технічних несправностей, методами, що наведені в дослідній частині даного запитання, не виявлено; рульове керування має технічні несправності, які полягають у пошкодженні рульового колеса, а також у розломі картеру рульового механізму та його кріплень; ходова частина має технічні несправності, які полягають у зміщенні переднього правого колеса разом з елементами його підвіски в напрямку спереду-назад, а також у деформації та пошкодженнях елементів кузова з найбільшою концентрацією в передній правій його частині. Виявлені технічні несправності рульового керування та ходової частини автомобіля «RENAULT Megane» н.з. НОМЕР_2 , характерні для виникнення під час даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.151-158).
- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №19/119/9/1-331е від 30.09.2020 року в якій зазначено, що на момент проведення огляду автомобіля «ЗАЗ 110308-45», н.з. НОМЕР_1 , встановлено наступне: робоча гальмівна система має несправності, які полягають у пошкодженні гальмівних трубопроводів гідравлічного приводу обох задніх коліс, що супроводжується порушенням герметичності обох контурів гідравлічного приводу системи; в рульовому керуванні технічних несправностей, методами, що наведені в дослідній частині даного запитання, не виявлено; ходова частина має технічні несправності, які полягають у деформації важелю підвіски переднього правого колеса, розгерметизованому стані правого заднього колеса, деформаціях диску даного колеса, балки задньої підвіски та заднього правого амортизатора, а також у деформаціях та пошкодженнях елементів кузова. Виявлені технічні несправності робочої гальмівної системи та ходової частини автомобіля «ЗАЗ 110308-45», н.з. НОМЕР_1 , характерні для виникнення під час даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.160-172).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.10.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_10 в ході якого останній розповів про обставини ДТП, місце і час його вчинення, а також схему ДТП до вказаної процесуальної дії на якій відображені дані щодо руху транспортних засобів під його керуванням та керуванням ОСОБА_5 до моменту зіткнення, тощо (а.с.173-176).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.10.2020 року за участю ОСОБА_5 в ході якого останній розповів про обставини ДТП, місце і час його вчинення, а також схему ДТП до вказаної процесуальної дії на якій відображені дані щодо руху транспортних засобів під його керуванням та керуванням ОСОБА_10 до моменту зіткнення, тощо (а.с.177-180).
- висновком судової автотехнічної експертизи №19/119/9/1-428е від 10.11.2020 року в якій зазначено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ЗАЗ» повинен був діяти згідно вимог пунктів 2.3(6), 12.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «RENAULT» повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «RENAULT» не мав технічної можливості запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди. Водій автомобіля «ЗАЗ» мав технічну можливість запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля «ЗАЗ» вбачаються невідповідності вимогам пунктів 2.3(б), 12.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з подією. В діях водія автомобіля «RENAULT» невідповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху України не вбачається (а.с.183-187).
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, є логічними і послідовними, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв. Матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчить відповідні протоколи та не заперечувалось ними в судовому засіданні.
Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Дії ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, що керує транспортним засобом, що спричинило загибель двох осіб та заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 , «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Переконавшись у доведеності вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, судом враховується те, що ОСОБА_5 вчинив злочин з необережності, який відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим, повне визнання провини.
Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до адміністративної або будь-якої іншої відповідальності не притягувався, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, офіційно працюючий, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, добровільно відшкодував завдану шкоду. Крім того, вирішуючи питання, щодо виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд окремо враховує тяжкість злочину який вчинив обвинувачений, його відношення до вчиненого, та найважчі і незворотні наслідки у виді смерті людини та малолітньої дитини та заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Також, ухвалюючи вирок суд приймає до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 , складену Деснянським районним відділом філії ДУ Центр пробації в Чернігівській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покласти на нього обов`язок, передбачений ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.68-72).
Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ "Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства").
Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Беручи до уваги викладене, враховуючи всі обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд уважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, слід призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.
Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, його характеристик за місцем працевлаштування та за місцем проживання, відповідно до яких останній зарекомендував себе виключно з позитивно боку, а також із урахуванням думки потерпілих, які просили призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та приймаючи до уваги позицію прокурора, який в судових дебатах просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_12 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в три роки з визначенням відповідних обов`язків судом.
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_12 і попередження скоєння ним нових злочинів.
Крім того, покладення на ОСОБА_12 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою.
В свою чергу, з огляду на характер допущених обвинуваченим порушень вимог Правил дорожнього руху, внаслідок яких загинуло двоє осіб, обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 , додаткове покарання, яке передбачене санкцією ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки, дане покарання покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим злочинів у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню, як учасника дорожнього руху.
Щодо вирішення пред`явлених цивільних позовів, в рамках даного кримінального провадження, по суті, слід зазначити наступне.
В рамках кримінального провадження були заявлені наступні позови.
В обґрунтування понесених матеріальних витрат потерпілий ОСОБА_10 надав документи, які підтверджують факт понесення матеріальних витрат на лікування внаслідок отриманих в ході ДТП тілесних ушкоджень. В обґрунтування розміру моральної шкоди потерпілий зазначив, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він зазнав моральних страждань, які виразились у перенесенні фізичної також психологічної травми, яка пов`язана із тривалим процесом лікування та втрати засобів до існування.
Відповідно до Полісу № АО/6577682 транспортний засіб ЗАЗ 110308-45 номерний знак НОМЕР_1 є забезпечений, у зв`язку із чим матеріальна шкода підлягає стягненню із ПАТ «СГ «ТАС», на підставі п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на користь потерпілого ОСОБА_10 .
В своїх запереченнях співвідповідач ПАТ «СГ «ТАС» зазначив про те, що позивачем не надано доказів про встановлення вини особи, відповідальність якої застрахована у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, тобто доказів виникнення цивільно-правової відповідальності. Щодо наданих доказів стосовно понесених витрат на лікування то позивачем не надано підтвердження на заявлену суму. Також не надано належних та допустимих доказів стосовно розміру та розрахунку втраченого заробітку.
Дослідивши надані докази на обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлений цивільний позов в інтересах потерпілого ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.
За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За приписами ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно з пунктами 2, 3-4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно із положеннями ст. 23 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до положень ст. 24 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Відповідно до статті 12 ЦПК України (ч.1-3) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.1 ,3 ст.13 ЦПК України).
В іншій частині позовних вимог, доказів на підтвердження матеріальної шкоди щодо понесених витрати на лікування, суду не надано, а надані документи суд не приймає до уваги як належні та допустимі докази.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно зі ст. 36-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Виходячи з аналізу вказаних норм з АТ «СГ «ТАС» підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 309 грн. 42 коп.
Щодо заявлених вимог до обвинуваченого ОСОБА_12 слід відмовити, в зв`язку з повним відшкодуванням шкоди.
Крім того, власником автомобіля «RENAULT Megane» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_11 , як позивачем під час судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому позивач просила стягнути з ОСОБА_12 матеріальну шкоду 186 043 грн. 29 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також з АТ «СГ «ТАС» на її користь матеріальну шкоду в сумі 130 000 грн., яка завданої в результаті ДТП. Під час розгляду справи позивач ОСОБА_11 щодо заявлених вимог до обвинуваченого ОСОБА_12 відмовилася, оскільки останнім відшкодовано всю шкоду та претензій майнового характеру до нього не має.
В обґрунтування понесених матеріальних витрат позивач надала документи, а саме ремонтну калькуляцію на автомобіль.
Цивільний співвідповідач ПАТ «СГ «ТАС» в своїх запереченнях проти позову ОСОБА_11 заперечує з обставин викладених у відзиві.
Дослідивши надані докази на обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлений цивільний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Сума матеріального збитку, заподіяного потерпілій особі, повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).
За таких обставин у задоволенні позовних вимог до ПАТ «СГ «ТАС» слід відмовити.
Також не підлягає задоволенню позовні вимоги ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_12 , у зв`язку з відмовою позивача в цій частині від позовних вимог.
Крім того, на стадії досудового розслідування Фінансовим управлінням Конотопської міської ради було заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_10 .
Відповідно до ст.1026 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
26.01.2021 року на адресу суду надійшло клопотання від позивача - Фінансового управління Конотопської міської ради про залишення вказаної позовної заяви без розгляду, в зв`язку з погашенням витрат обвинуваченим ОСОБА_5 .
Враховуючи наявність вказаного клопотання, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Речові докази визначити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Арешт, накладений на транспортний засіб автомобіль «ЗАЗ 110308-45», державний номерний знак НОМЕР_1 на підставі ухвали слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12.08.2020 року скасувати, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, враховуючи, що у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі, а саме: витрати за проведення транспортно-трасологічної, судових експертиз технічного стану транспортних засобів, автотехнічної експертизи, що підтверджуються розрахунками їх вартості, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_10 6188 (шість тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 30 коп. витрат на лікування, 17 550 ( сімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн.. 35 коп. втраченого заробітку та 309 (триста дев`ять) грн. 42 коп. моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без задоволення.
Цивільний позов Фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину залишити без задоволення.
Речові докази по справі: автомобіль «ЗАЗ 110308-45», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , зберігається на спеціальному майданчику Конотопського ВП ГУНП в Сумській області - повернути ОСОБА_5 .
Арешт накладений на автомобіль «ЗАЗ 110308-45», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , що зберігається на спеціальному майданчику Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, на підставі ухвали слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12.08.2020 року, скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, 7845 (сім тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. 60 коп.
Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Конотопський міськрайсуд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального правопорушення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження, та які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1