Справа № 530/1322/20
Номер провадження 1-кп/530/116/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" жовтня 2020 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Зіньків Полтавської області кримінальне провадження №0000097 від 27.09.2019 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровоград, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працюючого, розлученого, не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
27.09.2020 року близько 02 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в будинку, розташованому в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно завдав одного удару кулаком правої руки в обличчя, а саме в область губ ОСОБА_4 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у родинних відносинах чи у шлюбі.
Після чого, ОСОБА_5 завдав їй численних ударів кулаками рук в область голови та верхніх кінцівок, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та верхніх кінцівках, крововиливу та забійної рани на верхній губі, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №195 від 30.09.2020 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Згідно з даною угодою, ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України та щодо призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , підтвердив факт добровільного укладення ним із потерпілоюОСОБА_4 , угоди про примирення, погодився на призначення узгодженого покарання, просить суд затвердити укладену угоду. Потерпіла ОСОБА_4 , просить суд затвердити укладену угоду. Прокурор вважає, що угода підлягає затвердженню.
Заслухавши думку учасників процесу, суд вирішує питання про можливість затвердження угоди.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч.2 ст.474 КПК України, розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до статті 12 КК України, віднесений до нетяжкого злочину.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений, ОСОБА_5 , цілком розуміє права, передбачені ч.4, ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений, потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України, те що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Обвинувачений, ОСОБА_5 , погоджується на призначення узгодженого покарання.

Згідно з угодою, ОСОБА_5 , беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, щиро розкаявся, будь яких моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 , з боку потерпілої не має, в письмовому вигляді не надходило.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди від 13.10.2019 року, передбачені ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив дану угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Обставинами, що в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та ОСОБА_5 ..
Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: відсутні.

Судові витрати: відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 321, 369, 371, 373-376, 380, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 13.10.2020 року по кримінальному провадженню № 0000097 від 27.09.2019 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 , винним за ч.2 ст.125 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Вирок може бутти оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому, потерпілій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1