Справа № 203/158/21
Провадження № 1-кп/0203/527/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001878 14.10.2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.06.2019 року вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 2 років засуджений до позбавлення волі. На підставі ст.75, п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 28.08.2020 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч.1 ст.311 КК України призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.71, 72 КК України призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки та 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2020 року близько 10 години 20 хвилин ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочин проти власності, перебуваючи у під`їзді №2 на 8 поверсі будинку АДРЕСА_2 , побачив у під`їзді велосипед «Україна», обладнаний додатковими функціями, а саме: гальмівною системою «Shimano», перемикачами фірми «Shimano», що належить ОСОБА_5 , та керуючись злочинним умислом, спрямованим на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, викотив велосипед із під`їзду та на ньому з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. ОСОБА_4 своїми злочинними діями заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1295 гривень, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4470-29 від 02.11.2020 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та суду пояснив, що 10 жовтня 2020 року приблизно о 10 годині 20хвилин, перебуваючи у під`їзді №2 на 8 поверсі будинку АДРЕСА_2 , викрав велосипед «Україна». У вчиненому кається, просить суд суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий, який надав суду заяву, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєнного злочину.

ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин проти власності, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характеризується посередньо, не працює, під наглядом лікаря психіатра не перебуває, знаходиться в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, свою поведінку засуджує.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину, оскільки ОСОБА_4 має судимості за умисні кримінальні правопорушення.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. В справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Оскільки дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив після постановлення вироку Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.08.2020 року та до повного відбуття покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання відповідно до ст.71 КК України.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст.100 КПК України.

Згідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта, які відповідно до акту №4470-20 від 02.11.2020 року складають 326,88 гривень.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся, запобіжний захід у даному провадженні не обирався.
Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368,370,373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2020 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання під час виконання цього вироку суду, після набрання ним законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 326 (триста двадцять шість) гривень 88 копійок.

Речові докази: велосипед «Україна», з рамою темно-зеленого кольору оснащений гальмами та перемикачами «Shimano», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1