ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/1395/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/3101/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та без участі потерпілого ОСОБА_7 , належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 15 07 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком затверджено угоду про примирення від 15 06 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншої сторони.

ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі, строком на 3 роки.

Відповідно до ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 25 07 2019 року у виді 3 місяців позбавлення волі і призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалено міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком чинності не обирати, а після набрання вироком чинності в порядку його виконання - обрати у виді тримання під вартою та направити його до установи виконання покарань для відбування покарання.

Визначено, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід рахувати з моменту його фактичного затримання (а.с.18-20).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просив призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування зазначених вимог вказав, що мобільний телефон, належний потерпілому він забрав з його відома та з його згоди, до того часу, поки потерпілий не відшкодує йому кошти за неповернуту річ, позичену для тимчасового користування Вважав, що в даному випадку речі потерпілого не можна вважати викраденими, а тому його несправедливо засуджено (а.с.22).

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи із наступного.

Згідно з ч.4 ст.475 КПК України, вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених ст.394 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені, окрім іншого, вироки, крім випадків, передбачених ст.394 цього Кодексу.

З положень п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11 12 2015 року, вирок суду першої інстанції на підставі угоди може бути оскаржений обмеженим колом суб`єктів та з чітко визначених законом підстав, зазначених у ч.ч.3,4 ст.394 КПК. Зокрема, сторони, а також прокурор у провадженні на підставі угоди про примирення позбавлені можливості оскаржувати таке судове рішення у зв`язку з істотним порушенням положень КПК, передбачених ст.412 КПК, та неправильним застосуванням норм КК. У зв`язку з чим суд, в разі подання відповідних скарг з підстав, з яких судове рішення не може бути оскаржено згідно з положеннями ст. 394 КПК, має відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст.474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Таким чином, ч.3 ст.394 КПК України визначений вичерпний перелік умов, за яких вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення може бути оскаржений в апеляційному порядку.

До цього переліку не входить можливість оскарження в апеляційному порядку вироку суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим з тих підстав, що обвинувачений, після ухвалення вироку та затвердження вказаної угоди, взагалі не погоджується з фактом скоєння злочину, у зв`язку з чим просить призначити більш м`яке покарання.

Наведене свідчить, що вирок на підставі угоди оскаржений обвинуваченим з підстав, з яких він не може бути оскаржений згідно з положеннями ст.394 КПК України.

Як було встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст.471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 цього Кодексу, наслідки її невиконання, дата її укладення та підписи сторін.

Разом з тим, під час дослідження звукозапису судового засідання від 15 07 2020 року, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє його права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому, у підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений та потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладені добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді (а.с.17,18-19, диск зі звукозаписом судового засідання знаходиться на звороті обкладинки).

Жодних доводів щодо порушення будь-якої із зазначених умов, необхідних для укладення угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, обвинуваченим ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на те, що обвинувачений оскаржив вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим виключно з підстав, за яких його не може бути ним оскаржено, згідно з положеннями ст.394 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження, помилково відкритого за апеляційною скаргою обвинуваченого.

Таке рішення суду апеляційної інстанції в повній мірі відповідає позиції Верховного суду в аналогічних справах ( наприклад, постанова Верховного Суду від 23 10 2018 року у справі №180/210/17).

Враховуючи наведене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 15 07 2020 року необхідно закрити, а апеляційну скаргу обвинуваченого повернути апелянту.

Керуючись ст.ст.392, 399,404, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 15 07 2020 року, - закрити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 разом з доданими до неї матеріалами, - повернути автору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4