ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2533/20 Справа № 204/3549/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника закладу
з надання психіатричної допомоги ОСОБА_8
законного представника ОСОБА_9
особи, відносно якої застосовано
примусові заходи медичного характеру ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_10 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15липня 2020 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом щодо ОСОБА_10 ,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року продовжено застосування примусового заходу медичного характеру, призначеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21.12.2018 року, відносно ОСОБА_10 в закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Рішення суду обґрунтовано тим, що, як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів, ОСОБА_10 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства і потребує подальшого лікування в закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_10 не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2019 року скасувати та відмовити в продовженні застосування заходів медичного характеру, призначених ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підстав для продовження заходів медичного характеру саме такого виду немає. Висновок, який був наданий суду, щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_10 є таким, що частково не відповідає фактичним обставинам та є упередженим щодо ОСОБА_10 .
Вказує на те, що з того моменту, як ОСОБА_10 поступив в зазначений заклад, лікарі, які наглядають за ним, не приймають до уваги, вважають надуманими його пояснення щодо вчинення відносно нього та його престарілої матері кримінальних правопорушень, та пояснення ОСОБА_10 щодо обставин, які стали підставою для звинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення. І це, на думку лікарів, свідчить про те, що ОСОБА_10 неадекватно сприймає дійсність, що є наслідком його хворобливого стану .
Вважає, що на цей час немає підстав утримувати ОСОБА_10 в установі з суворим наглядом, оскільки більше року ОСОБА_10 до поміщення в цей заклад перебував в лікарні зі звичайними умовами і не було ніяких питань щодо неможливості такого перебування. ОСОБА_10 не вчиняв дій, спрямованих проти життя будь-кого, його поведінка не є небезпечною для оточуючих осіб, а негативні висловлювання щодо лікарів, які не бажають вислуховувати його та не сприймають належним чином обставини, які їм повідомляє ОСОБА_10 , не є підставою утримання його у умовах з суворим наглядом.

На дану апеляційну скаргу лікарем-психіатром ОСОБА_11 були подані заперечення, в яких остання просить відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 у зв`язку з її необґрунтованістю та залишити без змін ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2020 року відносно ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення особи, відносно якої продовжені примусові заходи медичного характеру ОСОБА_10 та її захисника ОСОБА_7 , які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представника медичного закладу - лікаря-психіатра ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною і обґрунтованою, позицію законного представника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.
Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
За положеннями частини першої статті 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
Згідно наданих матеріалів суд першої інстанції, приймаючи до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 530 від 26 травня 2020 року, дійшов висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року відносно ОСОБА_10 в закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам даної справи, і узгоджується з вказаними вище вимогами закону.
Перевіривши надані матеріали, зокрема висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 530 від 26 травня 2020 року, заслухавши пояснення учасників судового провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження докази недоцільності продовження раніше призначеного ОСОБА_10 примусового заходу медичного характеру, на що є посилання в поданій апеляційній скарзі.
Поряд з цим, з матеріалів подання убачається, що ОСОБА_10 госпіталізовано до психіатричного закладу з суворим наглядом, як особу, що вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 122 КК України, та яка страждає на хронічне психічне захворювання.
Як убачається з наданих матеріалів, психічний стан за період перебування ОСОБА_10 у лікувальному закладі обумовлюють актуальні маячні ідеї переслідування, збитку, буденних відносин на адресу сусідів, працівників правоохоронних органів, а також афективні розлади з підвищеною дратівливістю, збудливістю. Продовжує заявляти, що після того, як в 1998 році написав листа президенту, який зареєстрували в мерії, його почала «рекетирувати міліція». Внаслідок чого його разом з матір`ю помістили в цю лікарню і забрали квартиру( квартира була продана сестрою). Стверджує, що його по сфабрикованій справі звинуватили в убивстві сусіда, щоб заволодіти його майном. Називає прізвище осіб, які начебто його переслідували. З його слів, ці люди були службовцями «служби безпеки рекету губернатора, скупали крадені речі, ховали зброю, закатували заручників в асфальт». Вони також були сусідами по його дачі, в тому числі потерпілий. Заявляє, що вони знищували та крали рослини, запальними гранатами кидали в його хату з метою забрати його ділянку. По-маячному трактував події, які стосувалися взаємовідносин з сусідами. Критичного відношення до свого стану не мав. Не розумів неправомірності своїх вчинків. На щоденних побаченнях з матір`ю налаштовувався нею проти лікування. Заявляв, що його кормлять хімічними сполуками, що це не лікування, а шкода для здоров`я.
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від № 530 від 26.05.2020 року, клінічна картина захворювання визначається актуальною параноїдною симптоматикою (маячні ідеї переслідування, збитку, буденних відносин, які спрямовані проти конкретних осіб), емоційно-вольовими розладами з нестриманістю, підвищеною дратівливістю, збудженістю, порушеним контролем своїх вчинків та емоційних проявів, опозиційним ставленням до лікування, значним порушенням критики свого стану. Викладене свідчить про особливу небезпеку хворого для оточуючих.
Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України, щодо психічного хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічного хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду, застосовується госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Виходячи з приписів зазначеної норми кримінального закону, застосування інших примусових заходів медичного характеру до таких осіб не зазначено.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали суду з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі та доводів, наведених адвокатом та його підзахисним в судовому засіданні, оскільки судом постановлено ухвалу у відповідності до вимог кримінального закону та кримінального процесуального закону, ухвала по своїй суті є законною, справедливою відповідно до об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням достатніх мотивів та підстав.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_10 - залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом щодо ОСОБА_10 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4