ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2582/20 Справа № 203/4662/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2020 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 продовжено на строк 60 днів, тобто до 05 вересня 2020 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд послався на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, судове дослідження доказів у провадженні не проведено, а тому перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у провадженні, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду з метою уникнення відповідальності. Окрім того, судом враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також підстави, за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і які наразі не втратили своєї актуальності.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22 год. до 06 год. за адресою: АДРЕСА_3 .
Свої вимоги про скасування ухвали захисник обґрунтовує незаконністю та необґрунтованістю рішення суду першої інстанції. Так, захисник вказує, що ухвала суперечить чинним нормам кримінально процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини, яка чітко визначає обґрунтованість підстав для продовження міри запобіжного заходу для ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою. Також, зазначає, що суд неодноразово проігнорував доводи захисту з приводу незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, наявність хронічних захворювань, що фактично не дозволяє йому подальше перебування під вартою без проходження лікування. До того ж вважає, що прокурором не обґрунтовано жодного ризику та не наведено жодних нових обставин, які б давали процесуальну можливість суду постійно продовжувати запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою. Разом із цим, захисник вважає, що з метою проходження медичного обстеження та подальшого лікування ОСОБА_7 необхідно застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, що надасть обвинуваченому можливість пройти медичне обстеження та почати лікування наявних хронічних захворювань. При цьому, захисник звертає увагу, що ОСОБА_7 не отримував клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою від 06 липня 2020 року, а підпис зроблений іншою особою. Окрім того, прокурором не вказано у клопотанні, які документи підтверджують його позицію.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Так, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження 08 липня 2020 року судом, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, що перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження застосування виключного запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення зазначеного питання.
Так, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, особу ОСОБА_7 , та відповідно наявність передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання останнього під вартою та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
За цих умов, доводи захисника про необґрунтоване продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 не заслуговують на увагу, як такі, що висновків суду про існування встановлених судом ризиків не спростовують.
Інших доводів, які б вказували на надмірну суворість застосованого запобіжного заходу стороною захисту наведено не було.
Всі викладені стороною захисту апеляційні доводи були предметом дослідження судом при продовженні обвинуваченому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4