Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1974/20
Провадження №: 1-в/332/133/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2020 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

начальника ЗРВ Філії ДУ «Центр пробації»

в Запорізькій області ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про звільнення його від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку. В обґрунтування подання зазначено про те, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років і 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 р., за яким ОСОБА_5 , засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки, - виконувати самостійно.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12.03.2018 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2017 року змінено в частині призначення покарання в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2017 року , більш суворим та призначення ОСОБА_5 покарання у виді 3 років і 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання із випробуванням на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав заяву, просив її задовольнити з підстав вказаних в ній.

У судовому засіданні начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області заперечувала проти задоволення заяви, обгрунтовучи тим, що в період іспитового строку ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви та просив долучити до матеріалів справи копію обвинувачльного акту складеного відносно ОСОБА_5 ..

Відповідно до ст. 78 КК України, умовою звільнення засудженого від призначеного покарання є виконання ним обов`язків та не вчинення нового злочину.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років і 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 р., за яким ОСОБА_5 , засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки, - виконувати самостійно.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12.03.2018 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2017 року змінено в частині призначення покарання в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2017 року , більш суворим та призначення ОСОБА_5 покарання у виді 3 років і 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання із випробуванням на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У відповідності до наданого прокурором обвинувального акту від 07.02.2020 року вставнолено, що у Заводського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст. 78 КК України, умовою звільнення засудженого від призначеного покарання є виконання ним обов`язків та не вчинення нового злочину.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання.

З огляду на вищевикладене, заява в якій ставиться питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання є недоцільною та передчасною, а посилання ОСОБА_5 на закінчення іспитового строку, як на підставу для звільнення його від відбування покарання, помилковим, оскільки відносно ОСОБА_5 складено обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення саме в період іспитового строку і остаточне рішення суду по кримінальному провадженню не прийнято , що позбавляє суд дійти висновку щодо вчинення або не вчинення засудженим нового злочину в період іспитового строку, а відтак і вирішити питання про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Враховуючи, що однією із умов звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням є не вчинення нового кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 165 КВК України, ст. 78 КК України -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1