КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси, є громадянином України, з середньою освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України
за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого ВП №2 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 06 серпня 2020 року включно, з визначенням ОСОБА_6 застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяча сто шістдесят) гривень.
Як вбачається з ухвали, слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, та з урахуванням всіх обставин у їх сукупності, дійшов висновку, що докази та обставини на які посилався слідчий у клопотанні, давали достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих чи інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною ОСОБА_6 залишати житло за адресою його проживання у певний період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Сторона захисту вважає, що вищевказана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з підстав невідповідності вимогам кримінального процесуального законодавства, зокрема статті 194 КПК України, а також внаслідок невідповідності висновків суду, викладених в судовій ухвалі фактичним обставинам справи, та тяжкості застосованого запобіжного заходу по відношенню до обґрунтованості підозри.
Захисник вказує, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 є необгрунтованим і не доказує належними та достатніми доказами його причетність до збуту наркотичних засобів.
Апелянт посилається на те, що клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою розглядалось 08 травня 2020 року після 16 години, але ухвала слідчого судді про надання дозволу на обшук транспортного засобу в матеріалах справи була відсутня, з чого слідує, що у відповідності до ч.3 ст.233 КПК України встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню.
Крім того, захисник звертає увагу, що до клопотання про застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу додано протокол обшуку орендованої останнім квартири по АДРЕСА_3 від 07 травня 2020 року. Однак, даний обшук проводився без ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку і є також незаконним з тих підстав, що й попередній обшук, так як невідкладні підстави обшуку пов`язані з врятуванням людей чи з безпосереднім переслідуванням підозрюваного ОСОБА_6 на той час були відсутні. ОСОБА_6 , вже фактично був затриманий, так як перебував під контролем працівників поліції і був позбавлений можливості вільно пересуватись, тому слідчий поліції повинен був діяти у законний спосіб - проводити даний обшук на підставі ухвали слідчого судді.
Звертає увагу на факти невідповідності вищевказаних документів (два протоколи обшуку та протокол огляду місця події) фактичним обставинам справи.
Апелянт посилається на протокол огляду місця події від 07 травня 2020 року транспортного засобу PORSCHE, який проводився на вулиці Малій Житомирській за участю ОСОБА_6 , і закінчився о 02 год. 18 хв. Через 17 хв. 07 травня 2020 року о 02 год. 35 хв. вже інший слідчий за іншою адресою - м. Київ вул. Ділова №2-а, яка розташована в іншому мікрорайоні міста Києва, почав проводити обшук іншого транспортного засобу ОСОБА_6 , але фактично є неможливим за такий короткий час переміститись на досить значну відстань разом з підозрюваним і почати обшук.
Апелянт стверджує, що ОСОБА_6 , на момент затримання своїми діями не підтвердив наявність хоча б одного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які могли б свідчити про такі його неправомірні наміри в майбутньому.

Також сторона захисту посилається на визначення завідомо непомірного розміру застави.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи захисника та підозрюваного щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене 06 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003895 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
07 травня 2020 року ОСОБА_6 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня йому повідомлено про підозру за ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому був продовжений, строком до 05 липня 2020 року.
26 червня 2020 року старший слідчий ВП №2 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року задоволено вказане клопотання та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 06 серпня 2020 року включно, з визначенням ОСОБА_6 застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяча сто шістдесят) гривень.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 , передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінального правопорушення. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_10 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 , підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Таким чином, доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри, є необгрунтованими, та на даному етапі досудового розслідування не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_6 , іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме особистого зобов`язання, як про це просив підозрюваний та захисник під час апеляційного розгляду.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Отже, слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які було враховано під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшились.

За вказаних обставин, як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та ту обставину, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу підозрюваному не відпали, а продовжують існувати.
У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.
В сукупності із вищевикладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Продовживши строк утримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяча сто шістдесят) гривень. З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 сплатив заставу, та відповідно вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного перебувати на волі.

Доводи захисника про невідповідність протоколу обшуку та протоколу огляду місця події фактичним обставинам справи, не є предметом даного судового засідання, а підлягають окремій перевірці, та відповідно не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не свідчать про відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого ВП №2 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 06 серпня 2020 року включно, з визначенням ОСОБА_6 застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяча сто шістдесят) гривень залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3749/2020
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1