Справа № 590/778/19
Провадження № 1-кп/590/59/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року Ямпільський районний суд
Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3
за участю: сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ростов Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працюючого, пенсіонера (інваліда 2 групи), неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи у власності однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись корисним мотивом, вирішив шляхом обману заволодіти коштами, передбаченими у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово комунальних послуг, порядок призначення їх регламентується «Положенням про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 № 329). З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, передбаченими Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житловокомунальних послуг, ОСОБА_4 15.05.2018 року, перебуваючи в Управлінні соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації (надалі УСЗН Ямпільської РДА), розташованого за адресою: Сумська область, Ямпільський район, смт. Ямпіль, Спасо-Преображенська, 48, під час заповнення «Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» (надалі «Декларація»), в розділ «І» пункт «3» вніс недостовірні відомості, а саме: не зазначив дані про ОСОБА_5 , як особи, яка входить до складу домогосподарства, оскільки на момент заповнення «Декларації» остання винаймала в період з вересня 2017 року по 08.04.2019 року житло у ОСОБА_4 помісячно за грошову винагороду в сумі 300 грн. за кожний місяць, при цьому грошові кошти приносила щомісяця 15-го числа до адреси фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Крім цього, при заповненні «Декларації» ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, в розділі «ІІІ» за декларований ним період (з 01.07.2017 року по 01.01.2018 року) зазначив неправдиві відомості, а саме: не вказав дані про те, що за вказаний період він мав інші види та суми доходів, крім зазначених, а саме: в сумі 300 грн. щомісяця від здавання квартири в оренду гр. ОСОБА_5 .. Таким чином ОСОБА_4 підробив офіційний документ - «Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» для подальшого його використання для незаконного отримання житлової субсидії.
Крім того, ОСОБА_4 , маючи у власності однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись корисним мотивом, вирішив шляхом обману заволодіти коштами, передбаченими у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово комунальних послуг, порядок призначення їх регламентується «Положенням про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року №329). З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою коштами державного бюджету, передбаченими Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житловокомунальних послуг згідно «Положення про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року №329), 15.05.2018 року ОСОБА_4 , перебуваючи в Управлінні соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації, розташованого за адресою: Сумська область, Ямпільський район, смт. Ямпіль, Спасо-Преображенська, 48, після підроблення «Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» від 15.05.2018 року, а саме з зазначеними у ній неправдивими відомостями у розділі «І» пункту «3» (не зазначено дані про ОСОБА_5 як особи, яка входить до складу домогосподарства, оскільки на момент заповнення «Декларації» остання винаймала житло у ОСОБА_4 помісячно за грошову винагороду в сумі 300 грн. за кожний місяць) та у розділі «ІІІ» (за декларований ним період (з 01.07.2017 року по 01.01.2018 року) зазначеними неправдивими відомостями про наявність інших видів та сум доходів в сумі 300 грн. щомісяця від здавання квартири в оренду гр. ОСОБА_5 ) передав її відповідному спеціалісту УСЗН Ямпільської РДА, тим самим використав завідомо підроблений ним документ.
Крім того, ОСОБА_4 , маючи у власності однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись корисним мотивом, вирішив шляхом обману заволодіти коштами, передбаченими у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово комунальних послуг. З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, передбаченими Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово комунальних послуг, ОСОБА_4 15.05.2018 року, перебуваючи в Управлінні соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації (надалі УСЗН Ямпільської РДА), розташованого за адресою: Сумська область, Ямпільський район, смт. Ямпіль, Спасо-Преображенська, 48, під час заповнення «Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» (надалі «Декларація»), в розділ «І» пункт «3» вніс недостовірні відомості, а саме не зазначив дані про ОСОБА_5 як особи, яка входить до складу домогосподарства, оскільки на момент заповнення «Декларації» остання винаймала житло у ОСОБА_4 помісячно за грошову винагороду в сумі 300 грн. за кожний місяць, при цьому грошові кошти приносила щомісяця 15 числа до адреси фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Крім цього, при заповненні «Декларації» ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, в розділі «ІІІ» за декларований ним період (з 01.07.2017 року по 01.01.2018 року) зазначив неправдиві відомості, а саме не вказав дані про те, що за вказаний період він мав інші види та суми доходів, крім зазначених, а саме в сумі 300 грн. щомісяця від здавання квартири в оренду гр. ОСОБА_5 .
Згідно абз.11 п.1 «Положення про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року №329) (надалі по тексту «Положення») житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.
Згідно п.2 «Положення» - право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Також, згідно абз.3 п.9 «Положення» - до складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.
Відповідно до абз.1 п.10 «Положення» - для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пункті 9 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи.
Крім цього, абз. 9, 10 п.13 «Положення» передбачено, що заява і декларація вважаються не поданими у разі, якщо: не внесені у повному обсязі відомості про членів домогосподарства (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний стан, число, місяць і рік народження, серія та/або номер паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за його серією та номером).
Абз.17 п.13 «Положення» передбачено, громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули чи могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на призначення її розміру.
Також, абз.16 та 17 п.16 «Положення» передбачено - громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу.
Таким чином ОСОБА_4 не дотримався вимог законодавства для отримання житлової субсидії, а саме абз.11 п.1, п.2, абз.3 п.9, абз.1 п.10, абз. 9, 10 п.13, абз.17 п.13, абз. 16, 17 п.16 «Положення про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року №329), в зв`язку з чим незаконно в подальшому отримував житлову субсидію.
Не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою коштами державного бюджету, передбаченими Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житловокомунальних послуг згідно «Положення про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року №329), перебуваючи в Управлінні соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації, розташованого за адресою: Сумська область, Ямпільський район, смт. Ямпіль, Спасо-Преображенська, 48, після підроблення «Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» від 15.05.2018 року, а саме з зазначеними у ній неправдивими відомостями у розділі «І» пункту «3» (не зазначено дані про ОСОБА_5 як особи, яка входить до складу домогосподарства, оскільки на момент заповнення «Декларації» остання винаймала житло у ОСОБА_4 помісячно за грошову винагороду в сумі 300 грн. за кожний місяць) та у розділі «ІІІ» (за декларований ним період (з 01.07.2017 року по 01.01.2018 року) зазначеними неправдивими відомостями про наявність інших видів та сум доходів в сумі 300 грн. щомісяця від здавання квартири в оренду гр. ОСОБА_5 ) після підроблення «Декларації», передав її відповідному спеціалісту УСЗН Ямпільської РДА, тим самим використав завідомо підроблений ним документ.
В подальшому ОСОБА_4 , шляхом внесення недостовірних відомостей в «Декларацію» та подальшого її використання, розуміючи, що зазначення правдивих даних про ОСОБА_5 як особи, яка входить до складу домогосподарства (орендар) та правдивих даних про наявність інших видів та сум доходів (отримання щомісячно від ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 300 грн. за рахунок оплати оренди квартири) могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на призначення її розміру, шляхом обману та зловживання довірою в період з січня по травень 2019 року незаконно заволодів коштами державного бюджету, передбаченими Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житловокомунальних послуг на загальну суму 4135 (чотири тисячі сто тридцять п`ять) грн. 38 копійок..
Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що він має у власності однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та вирішив заволодіти коштами, передбаченими у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово комунальних послуг. Перебуваючи в Управлінні соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації, він під час заповнення «Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» вніс недостовірні відомості, а саме: не зазначив дані про ОСОБА_5 , як особи, яка входить до складу домогосподарства, оскільки на момент заповнення «Декларації» остання винаймала в період з вересня 2017 року по 08.04.2019 року житло у нього помісячно за грошову винагороду в сумі 300 грн. за кожний місяць, при цьому грошові кошти приносила щомісяця 15-го числа до адреси його фактичного проживання. Крім цього, при заповненні «Декларації» він зазначив неправдиві відомості, а саме: не вказав дані про те, що за вказаний період він мав інші види та суми доходів, крім зазначених, а саме: в сумі 300 грн. щомісяця від здавання квартири в оренду гр. ОСОБА_5 .. В подальшому, того ж дня, він передав декларацію відповідному спеціалісту УСЗН Ямпільської РДА та після цього, в період з січня по травень 2019 року незаконно заволодів коштами державного бюджету на загальну суму 4135 (чотири тисячі сто тридцять п`ять) грн. 38 копійок..
Заслухавши пояснення обвинуваченого, думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.358 КК України, що виразились у підробленні офіційного документу з метою його використання підроблювачем; за ч.4 ст.358 КК України, що виразились у використанні завідомо підробленого документу, та за ч.1 ст.190 КК України, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.
Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив кримінальні проступки, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.с.100), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.100), раніше не судимий (а.с.103), позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.101).
Органом пробації було складено досудову доповідь, відповідно висновку якої «Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушень, враховуючи спосіб життя, задовільну характеристику з місця проживання, нормальні відносини з родиною та у суспільстві, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення (визначену на підставі Оцінки), та низький рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Доцільності призначення обов`язку виконання заходів, передбачених пробаційною програмою не вбачається».
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, позиції потерпілої сторони, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що при обранні покарання обвинуваченому слід визначити покарання з врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, у виді штрафу.
Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.
Санкція частини 1 статті 358 КК України у редакції Закону України № 2617-VIII передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на момент вчинення кримінального правопорушення санкція цієї статті передбачала штраф до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкція частини 4 статті 358 КК України у редакції Закону України № 2617-VIII передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на момент вчинення кримінального правопорушення санкція цієї статті передбачала штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкція частини 1 статті 190 КК України у редакції Закону України № 2617-VIII передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на момент вчинення кримінального правопорушення санкція цієї статті передбачала штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, визначаючи розмір штрафу, ураховуючи положення частини 2 статті 4, статті 5 КК України та беручи до уваги, що закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, суд визначає розмір штрафу за ч.1 ст.190 КК України в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у редакції кримінального закону, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Завдані матеріальні збитки під час досудового розслідування відшкодовані в повному обсязі на загальну суму 4135,38 грн. (чотири тисячі сто тридцять п`ять грн. 38 коп.). Цивільний позов Управлінням соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області не заявлений.
Керуючись п.1.,п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання:
- за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (п`ятсот десять грн. 00 коп.);
- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн. (шістсот вісімдесят грн. 00 коп.);
- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази, а саме:
- заяву про призначення житлової субсидії №2949 від 16.05.2018 року, подану ОСОБА_4 до Управлінням соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області на 1 арк., та «Декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії», подану ОСОБА_4 до Управлінням соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області 15.05.2018 року на 1 арк., що зберігаються при матеріалах кримінального провадження за №0000151 від 29.06.2019 року залишити в матеріалах кримінального провадження за №0000151 від 29.06.2019 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1