У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.11.2020 Справа №607/18606/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , сторони захисту ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у м. Тернополі в залі суду в місті Тернополі у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в кримінальному провадженні № 0000017,

встановив:
Адвокат ОСОБА_4 подав клопотання в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2020 року (ЄУН 607/15184/20), зокрема, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.05.2015 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda Oktavia» д.н.з. НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Iphone» IMEL НОМЕР_4 із сім-карткою № НОМЕР_5 ; автомобіль марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Skoda Oktavia» д.н.з. НОМЕР_3 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що на даний час необхідність у продовженні обмеження особи на володіння майном відпала.

Також вказав, що досудовим розслідуванням не здобуто доказів, якими було б підтверджено приналежність вилученого майна до кримінального провадження, оскільки в ухвалі слідчого судді, якою було накладено арешт на зазначене майно, відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на майно, вилучене у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також доказове значення у кримінальному провадженні вилучених речей, зокрема, вилученого у ОСОБА_7 автомобіля «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_2 та у ОСОБА_6 - «Skoda Oktavia» д.н.з. НОМЕР_3 , не зазначено, яке доказове значення має вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.05.2015 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_2 та марки «Skoda Oktavia» д.н.з. НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Iphone» 1МЕ1 60387 із сім-карткою № НОМЕР_5 , який взагалі належить особі, яка немає жодного відношення до кримінального провадження - ОСОБА_9 .

Вивчивши клопотання, слідчий суддя вважає, за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу Конвенції, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Смирнов проти України» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Статтею 22 КПК України закріплено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також, зокрема, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із положеннями ст. 174 КПК України скасування арешту майна можливе за умови того, що особа яка звернулась із клопотанням доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того слід зазначити, що відповідно до п.6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема наслідки арешту майна для третіх осіб.

Слідчий суддя зазначає, що оскільки в межах поданого клопотання про скасування арешту майна та долучених до нього матеріалів відсутні належні та допустимі докази на підтвердження обставин, наведених у клопотанні, стороною, яка заявила клопотання про скасування арешту майна не доведено обґрунтованих підстав вважати, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба чи обставин, котрі вказують, що арешт накладено необґрунтовано, не зазначено відомостей, які б спростовували обставини щодо значення вказаних об`єктів майна для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, які було попередньо встановлено судом в межах розгляду справи 607/15184/20 про накладення арешту, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінуючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 22, 94, 98, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_10 від 11 вересня 2020 року, ЄУН 607/15184/20, відмовити.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1