Провадження №1-кс/760/163/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва клопотання ОСОБА_3
про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000005 від 14.01.2016, -
В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000005 від 14.01.2016.
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 30.01.2017, справа №760/2891/16-к, за клопотанням детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000005 від 14.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, накладено арешт на майно ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 49,9 м2, житловою площею 35,1 м2).
У клопотанні зазначається, що згідно з листом від 15.08.2017 начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 ОСОБА_3 стало відомо, що 14.08.2017 Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою у кримінальному провадженні №0000005 від 14.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України, прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.
Враховуючи вищенаведене та те, що застосування запобіжного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду арешту вищевказаного майна порушує його права і свободи як власника майна, гарантовані Конституцією України, положенням Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та керуючись стст. 2, 8, 9. 170-174 КПК України, ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2017 на квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 49,9 м2, житловою площею 35,1 м2), що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав до слідчого судді заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
До слідчого судді надійшов лист прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000005 прокурора третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 , в якому прокурор просив проводити судове засідання за його відсутності, а також зазначив, що 25.01.2017 в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000005 від 14.01.2016 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України. Прокурор також зазначив, що 14.08.2017 Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_3 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 30.01.2017, справа №760/2891/16-к, провадження № 1-кс/760/1792/17, задоволено клопотання детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_4 , погоджене начальником третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000005 від 14.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт на майно ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 49,9 м2, житловою площею 35,1 м2).
Так, при вирішенні питання про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000005 від 14.01.2016, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_3 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, та забезпечення виконання можливого рішення суду за позовом про відшкодування такої шкоди, оскільки незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна ОСОБА_3 може призвести до відчуження, передачі останнім належного йому майна.
Слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000005 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України.
Крім того, встановлено, що постановою від 14.08.2017 начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 кримінальне провадження №0000005 від 14.01.2016 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя також враховує, що із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Так, вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що доводи ОСОБА_3 , викладені в клопотанні про скасування арешту, є обґрунтованими, та встановлено, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2017, справа №760/2891/16-к, провадження № 1-кс/760/1792/17, відпала потреба, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
Слідчий суддя вважає, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ОСОБА_3 .
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений 30.01.2017 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, справа №760/2891/16-к, провадження № 1-кс/760/1792/17, на майно ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 49,9 м2, житловою площею 35,1 м2).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1