Справа № 590/1380/20
Провадження № 1-кп/590/92/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року смт. Ямпіль
Ямпільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 03.11.2020, відносно :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княжичі, Ямпільського району, Сумської області, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 02 листопада 2020 року, близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс три удари кулаком в область обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №128 від 03 листопада 2020 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин обличчя у вигляді саден лоба, саден в ділянці перенісся на фоні синця, синця у лівій частині лоба з переходом на ліву скроневу ділянку.
Тілесні ушкодження у вигляді саден та синців по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.п.2.3.1а, 2.3.2, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р.).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному проступку визнав у повному обсязі, надав показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченим.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 02 листопада 2020 року у вечірній час, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_3 , в нього виник конфлікт з іншим покупцем ОСОБА_5 під час якого він наніс три удари кулаком в область обличчя ОСОБА_5 , таким чином завдавши останньому тілесних ушкоджень. На даний час попросив у потерпілого вибачення. Відшкодував частково завдані кримінальним проступком збитки, а саме: 502,03 грн матеріальної шкоди та 1500,00 грн. моральної шкоди. Цивільний позов заявлений потерпілим визнав в сумі 5000,00 грн.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що дійсно йому було відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 502,03 грн та моральну шкоду в сумі 1500,00 грн. На час розгляду справи в суді зменшив вимоги цивільного позову та просив стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.
Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого судом встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному проступку, погоджується із кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор у судовому засіданні не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, тобто обставини справи ніким не оспорюються.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження.
Згідно зі ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу ОСОБА_4 , який визнав вину у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України не судимий, посередньо характеризується за місцем мешкання, не працює, одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання та приходить до висновку, що покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових кримінальних правопорушень.
Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, чи застосування ст.75 КК України, враховуючи перелічені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, його ставлення до вчиненого, суд не знаходить.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 502,03 грн матеріальної шкоди та 20000,00 грн моральної шкоди, вимоги якого було зменшено в судовому засіданні у зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченим матеріальної шкоди в розмірі 502,03 грн та частковим відшкодуванням моральної шкоди в розмірі 1500,00 грн. Остаточно потерпілий ОСОБА_5 просив стягнути з ОСОБА_4 у рахунок відшкодування завданої кримінальним проступком моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн визнав повністю.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого у кримінальному провадженні, суд виходить з таких мотивів.
Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Предметом цивільного позову може бути, зокрема, моральна шкоди, яка полягає у втратах немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних потерпілому протиправними діями обвинуваченого. Суд ухвалює рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження, у межах якого пред`являвся цивільний позов.
Згідно із статтями 23, 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності вини, грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілого, обсяг спричинених тілесних ушкоджень, які мали видимий характер, очевидно супроводжувались фізичним болем, зумовили необхідність проходження лікуванні, що привезло до змін у звичайному циклі життя ОСОБА_5 , безумовно породжували душевні переживання, почуття страху і безсилля перед обвинуваченим, керуючись принципом розумності та справедливості, та з урахуванням визнання позову обвинуваченим, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 5000,00 грн. у рахунок компенсації моральної шкоди.
Отже, цивільний позов підлягає задоволенню повністю.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 128, 129, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят грн 00 коп.).
Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду завдану кримінальним проступком в сумі 5000,00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп.).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1