УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000972 від 02.09.2020 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дачне, Біляївського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого в ДП «Інтегровані логістичні системи», в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та відповідне обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.
02.09.2020 приблизно о 12.45 годині водій ОСОБА_6 грубо порушив пункти: 1.5.; 2.3. б); 10.1.;12.1.; 13.1. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Так, в зазначений день, після 07.10 годин, водій ОСОБА_6 , працюючи на підставі наказу про прийняття на роботу № 253-к від 10.08.2020, на посаді водія автотранспортних засобів ДП «Інтегровані логістичні системи» (юридична адреса: 65031, Одеська обл., Біляївський р-н, 1665 км автодороги «Санкт-Петербург-Київ-Одеса», ), відповідно до своїх посадових обов`язків, приступив до перевезення вантажу (харчових продуктів) від місця завантаження, за адресою: Одеська область, Біляївський район, Нерубайська селищна рада, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_1 до пунктів розвантаження в межах міста Одеса, на закріпленому за ним спеціалізованому вантажному фургоні «HYUNDAI HD78», номерний знак НОМЕР_2 , що належить ДП «Інтегровані логістичні системи».

При цьому, перед виїздом з місця завантаження, водій ОСОБА_6 достеменно знав, що гальмівна система вищевказаного транспортного засобу вимагала більшого часу для приведення її в дію, оскільки потребувала подвійного або потрійного натискання на гальмівну педаль для гальмування всіма колесами автомобіля, разом з тим, була спроможна виконувати гальмівні функції та дозволяла знижувати швидкість руху цього автомобіля з відомою водієві ефективністю.

Того ж дня, близько 12.00 годин, водій ОСОБА_6 , після розвантаження товарів в пунктах призначення, повернувся на цьому автомобілі до місця завантаження, де разом з експедитором ОСОБА_8 знову завантажили автомобіль пляшками з питною водою, загальною вагою 4 690 кг і виїхали до міста Одеса.

Рухаючись в умовах необмеженої видимості, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїзної частини Київського шосе в Малиновському районі міста Одеса, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по три попутні смуги руху у протилежних напрямках, що позначені горизонтальною дорожньою розміткою 1.1. (вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків) і 1.5. (переривчаста лінія, яка позначає межі смуг руху, за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку), а зустрічні половини дороги відокремлені одна від одної суцільною залізобетонною парапетною огорожею, зі швидкістю не менше 70 км/год (фактична швидкість органами досудового розслідування не встановлена), у середній смузі свого напрямку руху, водій ОСОБА_6 , на ділянці проїзної частини, яка потребувала від нього особливої уваги, через жвавий рух інших учасників дорожнього руху, а саме: вантажних та легкових автомобілів, які рухались попутно попереду і позаду, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення.

У той самий час, попереду автомобіля ОСОБА_6 , у цій же смузі руху, у попутному із ним напрямку, рухався невстановлений органами досудового розслідування автопоїзд під керуванням водія, особу якого не встановлено.

Проїжджаючи напроти будинку № 9 по Київському шосе, водій ОСОБА_6 не урахував особливостей технічного стану гальмівної системи свого автомобіля, не обрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух завантаженого транспортного засобу і безпечно керувати ним, вкрай уважно за дорожньою обстановкою та її зміною не стежив, тому не вжив своєчасних заходів для дотримання дистанції до вищевказаного автопоїзда, водій якого почав зменшувати швидкість, а з моменту усвідомлення, що вже не встигне безпечно зупинити керований автомобіль, з метою уникнення зіткнення, незважаючи на обмежену, через цей автопоїзд, оглядовість попереду, свідомо створюючи небезпеку для інших учасників дорожнього руху, здійснив маневр перестроювання у праву попутну смугу руху, де біля межі проїзної частини зупинився з увімкненою аварійною світловою сигналізацією автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», номерний знак НОМЕР_3 .

Як наслідок, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, водій ОСОБА_6 через неуважність та невиправданий маневр перестроювання в умовах обмеженої оглядовості, допустив наїзд передньою лівою кутовою частиною фургону на праву задню кутову частину автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», номерний знак НОМЕР_3 , після чого виїхав за межі проїзної частини на правий тротуар, де скоїв наїзд передньою лівою частиною кабіни на пішохода ОСОБА_9 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження,які перебувають у прямому причинному зв`язку з її смертю на місці пригоди, а саме:
а) відкрита черепно-лицева травма та травма шиї: множинні садна голови; масивна рвана рана голови; крововиливи в м`які тканини голови; розтрощення кісток мозкового та лицевого черепу з екстракцією головного мозку; множинні розриви твердої мозкової оболонки; розміжчення головного мозку; садна шиї; розтрощення під`язикової кістки та хрящів гортані;
б) закрита травма тулуба: множинні масивні садна тулуба; множинні крововиливи в м`які тканини тулуба; переломи 1-12-го правих та лівих ребер по всім анатомічним лініям з множинними розривами пристінкової плеври; переломи остистих відростків від рівня 5-го шийного до рівня 10-го грудного хребця; багатоуламковий перелом правої ключиці; розрив дуги аорти; забої, надриви та розриви легень; забій серця: розриви печінки та селезінки; крововилив біля судинних ніжок обох нирок;
в) травма кінцівок: осаднення правого передпліччя; садна 4-5-го пальців правої кисті; садно лівого плеча; два садна в ділянці лівого ліктьового суглоба; садно 2-го пальця лівої кисті; садно 3-го пальця лівої кисті; садно правого стегна та ділянки колінного суглоба; два садна в ділянці лівого колінного суглоба.
Смерть ОСОБА_9 настала від розтрощення кісток мозкового та лицевого черепу з екстракцією головного мозку, множинних розривів твердої мозкової оболонки, розміжчення головного мозку, розтрощення під`язикової кістки та хрящів гортані, переломів 1-12-го правих та лівих ребер по всім анатомічним лініям з множинними розривами пристінкової плеври, переломів остистих відростків від рівня 5-го шийного до рівня 10-го грудного хребця, багатоуламкового перелому правої ключиці, розриву дуги аорти, розривів легень, забою серця, розривів печінки та селезінки.

Отже, водій ОСОБА_6 , шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 2.3. б); 10.1.; 12.1.; 13.1. «Правил дорожнього руху», гарантовано мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до смерті потерпілого, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком до 3 років.

Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, останній може зникнути та переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також підозрюваний перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні або вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків передбачених п. 3 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно відповіді з УПП в Одеській області ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР, а саме:

- 15.06.2018 вимоги ст. 121-5 КУпАП «Порушення правил користування ременями безпеки або шоломами», за що на нього було складена постанова НК/64412 і призначено покарання у вигляді штрафу 51 грн.;

- 02.09.2020 порушив ст. 121-1 КУпАП «Керування водієм транспортним засобом, що має несправності», за що на нього було складена постанова ДПО18/600436 і призначено покарання у вигляді штрафу 340 грн.;

Враховуючи, що підозрюваний може зникнути та переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, - все це, на думку сторони обвинувачення, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а відтак, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиція учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, вказане клопотання просив задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання, просила врахувати, що її підзахисний працевлаштований, на утриманні у нього перебувають батьки, сестра. Крім того, захисник зазначила, що транспортний засіб, яким керував її підзахисний перебував у несправному стані. З огляду на викладене, просила відмовити в задоволенні поданого клопотання.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що стороною обвинувачення в рамках даного кримінального провадження не було доведено існування жодного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, захисник зазначив, що його підзахисний прибув на першу вимогу слідчого для отримання повідомлення про підозру. Спроб переховування від органів досудового розслідування чи суду останній не здійснював. Припущення слідчого про те, що його підзахисний може впливати на учасників кримінального провадження є необґрунтованими. Сама тяжкість покарання, яке загрожує його підзахисному не може бути підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, захисник просив врахувати, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце реєстрації, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем свого мешкання та роботи, на утриманні має батьків, має проблеми зі здоров`ям. В переважній більшості подане стороною обвинувачення клопотання ґрунтується на припущенням, що є неприпустимим. В підтвердження вказаних доводів захисником було долучено характеризуючі підозрюваного ОСОБА_6 документи.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку своїх захисників.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Відомості, які свідчать про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 27.10.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

На підтвердження пред`явленої ОСОБА_6 підозри за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, стороною обвинувачення до клопотання долучаються: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.09.2020 року, протокол пред`явлення трупа для впізнання від 04.09.2020 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 04.09.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 28.09.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 07.09.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 02.10.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 03.10.2020 року, висновок експерта №20-6018 автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля «Hyundai HD78» р/н НОМЕР_2 на автомобіль «Volkswagen Caddy» р/н НОМЕР_3 та пішохода від 19.10.2020 року, висновок експерта №20-5482/5527 транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля «Hyundai HD78» р/н НОМЕР_2 на автомобіль «Volkswagen Caddy» р/н НОМЕР_3 та пішохода від 15.10.2020 року, висновок експерта №20-5483 автотехнічної експертизи технічного стану систем керування та ходової частини автомобіля «Hyundai HD78» р/н НОМЕР_2 , висновок експерта №1917-2762/2020 від 09.10.2020 року та інші матеріали клопотання в сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

5. Відомості, які свідчать про існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, слідчий суддя вважає наявним в рамках даного кримінального провадження ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого визнання винним у вчиненні такого кримінального правопорушення. Зокрема, факт усвідомлення підозрюваним можливого покарання, яке останньому загрожує у випадку подальшого доведення його вини у встановленому законом порядку перед судом, фактичні обставини даного кримінального провадження у вигляді смерті особи, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може вжити заходів, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, на думку слідчого судді, в рамках даного кримінального провадження наявний ризик можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, що обумовлюється фактичними обставинами даного кримінального провадження, а також долученими стороною обвинувачення відомостями. Зокрема, слідчий суддя враховує, що згідно інкримінованих фактичних обставин даного кримінального провадження, які слідчий суддя через призму обґрунтованої підозри визнав на теперішній стадії кримінального провадження переконливими, підозрюваному ОСОБА_6 інкримінується те, що останній достовірно знав про специфіку роботи гальмівної системи транспортного засобу, яким останній керував, однак виявив злочинну самовпевненість за фактичних обставин такого кримінального провадження, що ймовірно призвела до допущення останнім ДТП. Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно відомостей бази даних АРМОР, підозрюваний ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності за керування водієм транспортним засобом, що має несправності, а також за порушення правил користування ременями безпеки або шоломами. Викладене, в сукупності, на думку слідчого судді, свідчить про ставлення підозрюваного ОСОБА_6 до вимог правил дорожнього руху, що в свою чергу може свідчити про наявність ризику можливого допущення останнім іншого кримінального правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

6. Відомості, які свідчать про не можливість застосування в рамках даного кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.
Слідчий суддя зазначає, що відповідна міра запобіжного заходу в рамках кримінального провадження, повинна обиратися в тому числі, з огляду на існуючий суспільний інтерес, який у кожному конкретному випадку повинен виправдовувати відповідне обмеження прав та свобод особи, відносно якої будуть застосовані ті чи інші заходи обмеження кримінального провадження (заходи забезпечення).
В рамках даного кримінального провадження, за винятком існування суспільного інтересу, який зводиться до забезпечення досягнення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України), також існує суспільний інтерес, який полягає у запобіганні можливому прояву ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливому настанню ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на думку слідчого судді, в рамках даного кримінального провадження за фактичними його обставинами наявний.
За таких обставин, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені слідчим суддею ризики, а також наслідки, які настали в результаті можливого допущення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка на даній стадії кримінального провадження забезпечить досягнення означених завдань кримінального провадження.
7. Вирішення питання можливості визначення відповідного розміру застави, в якості альтернативного запобіжного заходу за фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи, що в результаті ймовірного вчинення кримінального правопорушення одна особа загинула, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 без визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000972 від 02.09.2020 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали припиняє свою дію 26.12.2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1