Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/163/2021 Справа № 641/363/21
УХВАЛА
27 січня 2021 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
встановив:
1) Копія технічного паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 на 4 арк;
2)Копія договору про надання добровільної допомоги з ОСОБА_5 на 1 арк;
3)Копія договору про надання добровільної допомоги з ОСОБА_6 на 1 арк;
4)Копія договору про надання добровільної допомоги з ОСОБА_7 на 1 арк;
5)Копія заяви громадянина ОСОБА_8 на 1 арк;
6)Копія заяви громадянина ОСОБА_9 на 1 арк;
7)Копія заяви громадянина ОСОБА_10 на 1 арк;
8)Копія заяви громадянина ОСОБА_8 на 1 арк;
9)Копія заяви громадянина ОСОБА_11 на 1 арк;
10)Копія розписки громадянина ОСОБА_11 на 1 арк;
11)Копія додатку №1 до договору від 09.01.2021 на 1 арк;
12)Копія договору про проходження програми психологічної реабілітації від 09.01.2020 з ОСОБА_11 на 2 арк;
13)Копія розписки ОСОБА_11 на 1 арк;
14)Копія особистих даних клієнта ОСОБА_11 на 1 арк;
15)Копія паспорта громадянина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк;
16)Копія інформованої згоди ОСОБА_11 від 09.01.2021 на 1 арк;
17)Копія заяви громадянина ОСОБА_12 на 1 арк;
18)Копія розписки громадянина ОСОБА_13 на 1 арк;
19)Копія договору від 15.12.2020 з ОСОБА_13 на 1 арк;
Копія заяви ОСОБА_14 на 1 арк;
20)Копія інформованої згоди ОСОБА_15 на 1 арк зі зворотної сторони мається копія договору з ОСОБА_15 від 08.01.2020 на 1 арк;
21)Копія розписки ОСОБА_15 на 1 арк;
22)Копія заяви громадянина ОСОБА_10 та копія паспорта ОСОБА_10 на 1 арк;
23)Додаток до договору №1 від 14.11.2020 на 1 арк;
24)Договір від 14.11.2020 з ОСОБА_10 (копія) на 2 арк;
25)Копія інформованої згоди ОСОБА_10 на 1 арк;
26)Копія розписки ОСОБА_10 на 1 арк;
27)Копія заяви ОСОБА_3 на 1 арк;
28)Копія інформованої згоди ОСОБА_3 на 1 арк;
29)Копія договору з ОСОБА_3 на 2 арк;
30)Копія розписки ОСОБА_3 на 1 арк;
31)Копія документів по громадянину ОСОБА_16 18.10.2020 на 5 арк;
32)Копії документів по ОСОБА_17 на 5 арк;
33)Копії документів по ОСОБА_8 на 2 арк;
34)Копії документів по ОСОБА_18 на 2 арк;
35)Копії документів по ОСОБА_19 на 3 арк;
36)Копії документів на ОСОБА_20 на 4 арк;
37)Копії документів на ОСОБА_21 на 5 арк;
38)Копії документів на ОСОБА_22 на 4 арк;
39)Копії документів на ОСОБА_23 на 4 арк;
40)Копія статуту благодійної організації «Благодійний фонд матері проти наркотиків» датований 2018 роком на 5 арк, які було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , з метою приєднання до кримінального провадження в якості речового доказу.
41)Копія статуту благодійної організації «Благодійний фонд матері проти наркотиків» датований 2018 роком на 5 арк, які було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , з метою приєднання до кримінального провадження в якості речового доказу.
Під час досудового розслідування встановлено, що на території Слобідського району м. Харкова невстановлені особи без дозвільних документів організували заклади, у яких примусово утримуються громадяни України. (ЖЄО № 1420 від 21.01.2021).
22.01.2021 в період часу з 12:50 до 16:30 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого ОСОБА_24 добровільно видала працівникам поліції перераховані в клопотанні документи. Данні документи вилучені та поміщені в сейф-пакет № SUD 3050496.
На даний час встановлено, що ОСОБА_24 , являється фактичним володільцем майна, яке видала працівникам поліції добровільно, що відображено у протоколі огляду місця події та зафіксовано за допомогою службової відеокамери Panasonic HC-V 260, яка здійснювала фіксацію вказаної слідчої дії.
В подальшому дані предмети були вилучений до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому п. 3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також заборона вчинення дій іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, та банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
З клопотання вбачається, що 21.01.2021 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками передбаченими ч. 1 ст. 146 КК України, а саме, що на території Слобідського району м. Харкова не встановлені особи без дозвільних документів організували заклади, у яких примусово утримують громадяни України.
22.01.2021 в період часу з 12.50 до 16.30 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого ОСОБА_24 добровільно видала працівникам поліції документи, які є предметом клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
До суду не було надано документів, які б підтверджували, що ОСОБА_24 є власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1 або законним володільцем.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя, повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочинів та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні данні мають міститися і у клопотання слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод», будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий не дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням слідчого, не встановлено хто є власником будинку АДРЕСА_1 , а також не встановлено, яке відношення до вказаного будинку має ОСОБА_24 , яка під час обшуку добровільно видала працівникам поліції документи, які є предметом клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
Зі змісту норм Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Жодними доказами, що вказані документи є об`єктом кримінального правопорушення не доведено, а відтак вони не мають ознак речових доказів, визначених у ст. 98 КПК України.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий та прокурор не довели необхідності у накладенні арешту, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
У рішенні ЄСПЛ у справах «Україна-Тюмень проти України», «Малама проти Греції», констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном, має бути законним та повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1