Провадження № 1-кп/127/518/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2020 р. за № 0000340 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 21.02.2020 року приблизно о 23 год. 42 хв., перебуваючи по АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, висловив пропозицію службовим особам - поліцейському взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 та інспектору Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 про надання неправомірної вигоди в сумі 2 300 грн. 00 коп. за не притягнення його до адміністративної відповідальності.
Так, поліцейськими роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та рядовим поліції ОСОБА_8 , які згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовими особами, та посади яких згідно з п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну службу», відносяться до посад категорії "В", відповідно до Дислокації сил та засобів роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області в складі екіпажу автопатруля «Юнкер -107», на службовому автомобілі марки «Toyota» моделі «Prius» д.н.з НОМЕР_2 здійснювалося патрулювання по маршруту патрулювання у м. Вінниці. Під час патрулювання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 21.02.2020 року приблизно о 23 год. 42 хв., перебуваючи по вул. Брацлавській, 34 в м. Вінниці, на підставі ст. ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинили автомобіль «Daewoo Granta», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 . В ході проведення обстеження ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» встановлено, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а саме - 1,01 проміле. В подальшому, коли поліцейськими роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, складались матеріали про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в салоні службового автомобіля, та, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які, згідно зі ст. 222 КупАП, уповноважені на складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій, та, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 300 грн. 00 коп., дістав із кишені купюри номіналом 100 грн. 00 коп. та 200 грн. 00 коп., та поклав їх до кишені куртки ОСОБА_7 , тим самим здійснивши пропозицію та надавши неправомірну вигоду з метою уникнення відповідальності та не складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. Після цього, ОСОБА_7 дістав вищевказані грошові кошти зі своєї кишені та поклав їх на переднє водійське сидіння службового автомобіля, одразу зателефонувавши по спецлінії «102» і повідомив про вищевказану подію. В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік службового автомобіля, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які, згідно зі ст. 222 КупАП, уповноважені на складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, шляхом вмовлянь, запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 2 000 грн. 00 коп. із розрахунку по 1 000 грн. 00 коп. на кожного з членів екіпажу автопатруля, тим самим висловивши пропозицію про надання неправомірної вигоди з метою уникнення відповідальності та нескладення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки за деякий час до того вживав алкогольні напої. У вчиненому щиро кається, розуміє, що зробив помилку. Завіряє суд, що подібне більше не повториться та просить призначити йому покарання у виді штрафу в меншому розмірі, врахувавши, що у вчиненому він щиро розкаявся.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються реєстрації кримінального провадження, особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення статті 12 Кримінального кодексуУкраїни, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Обставиною, яка, згідно статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка, згідно статті 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 369 Кримінального кодексуУкраїни (в редакції на час вчинення злочину).
Призначаючи покарання у виді штрафу та визначаючи його розмір, суд враховує майновий стан обвинуваченого, а саме те, що він офіційно непрацевлаштований.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2020 року на грошові кошти в сумі 300 грн. 00 коп. купюрами 100 грн. серії ХН 5 року випуску та 200 грн. серії ТА 9 року випуску, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Судових витрат у кримінальному провадженні немає.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 369Кримінального кодексу України (в редакції на час вчинення злочину), та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2020 року на грошові кошти в сумі 300 грн. 00 коп. купюрами 100 грн. серії ХН 5 року випуску та 200 грн. серії ТА 9 року випуску, скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні - компакт диск "DVD-R", на якому знаходяться матеріали відеозапису з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції в період часу з 22.00 год. 21.02.2020 року по 01.00 год. 22.02.2020 року - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Речові докази у кримінальному провадженні - грошові кошти в сумі 300 грн. 00 коп. купюрами 100 грн. серії ХН 5362569 2014 року випуску та 200 грн. серії ТА 9793212 2014 року випуску, які відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 22.02.2020 року та квитанції № 140/1 від 26.05.2020 року, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя