Справа № 466/9482/20
У Х В А Л А

29 грудня 2020 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в режимі відеоконференцзвязку спільне клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженому

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дуб`я, Бродівського району Львівської області, тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження не працевлаштованого, особа з інвалідністю другої групи,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника ЛВК № 30 ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

01.12.2020 року до Шевченківського районного суду м.Львова надійшло спільне клопотання начальника установи арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 81 КК України, засудженого вироком від 21.08.2001 Турківського районного суду Львівської області за ч. 3 ст. 140 КК України до із застосуванням примусових заходів медичного характеру; 02.04.2002 Старосамбірським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням примусових заходів медичного характеру; 13.12.2005 Залізничним районним судом міста Львова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 01.06.2006 по закінченню терміну відбування покарання; 20.12.2007 Личаківським районним судом міста Львова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 03.09.2010 за закінченням терміну відбування покарання; 07.09.2011 Бродівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 12.11.2013 за закінченням терміну відбування покарання; 09.04.2014 Тернопільським міськрайоиним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 13.10.2017 за закінченням терміну відбування покарання.

В обгрунтування клопотання зазначають, що засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання перебуваючи під вартою в УВП №26 м.Чортків порушення вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.

У державну установу «Личакiвська виправна колонія (№30)» засуджений ОСОБА_3 прибув 28.11.2018 та працевлаштований не був. За час відбування покарання в установі порушення вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи чотири рази заохочувався за активну участь у по благоустрою медичної частини.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_3 відбув 2/3 строку покарання, заохочувався 4 (чотири) рази, встановлений режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, клопочуть про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 81 КК України, як такому, що довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_5 надала пояснення аналогічні викладеним в клопотанні та просила його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечив щодо задовлення спільного клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 81 КК України з підстав, що засуджений неодноразово притягувася до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, не працевлаштований в установі та до закінчення відбування покарання залишився значний термін.

Засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши пояснення представника ЛВК №30, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення даного клопотання, думку засудженого, який підтримав клопотання, перевіривши подані матеріали, вивчивши характеристику засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що відповідно до вироку від 31.08.2018 Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Кінець терміну покарання - 03.03.2022.

З поданих установою матеріалів: характеристики, довідки на особу та копії вироку вбачається, що засуджений ОСОБА_3 зарекомендував себе позитивно. З листопада 2018 року по прибуттю в установу «ЛВК (№30)» працевлаштований не був, однак приймав активну участь в роботах з благоустрою медчастини. Так, за активну участь в роботах з благоустрою медчастини впродовж січня-жовтня 2020 року начальником установи чотири рази заохочувався у виді подяки. За час відбування покарання в установі порушень режиму відбуття покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Згідно характеристики, засуджений дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом колонії. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, самостійно виконує роботи із самообслуговування.

Згідно вироку від 31.08.2018 Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вину у вчиненому визнав повністю.

З медичної довідки установи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку лікарів медичної частини, є особою з інвалідністю. Також перебуває в установі на профілактичному обліку як схильний до самогубства.

На час розгляду спільного клоптання засуджений ОСОБА_3 відбув 2/3 строку покарання. До закінчення відбування залишилося не відбутий термін 1 (один) рік 2 (два) місяці 04 (чотири) дні.

Щодо заперечень прокурора на задовлення спільного клопотання, то суд зазначає наступне. Так, ОСОБА_3 дійсно неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак повністю відбував покарання за вчинене, попередньо умовно- достроково не звільнявся. Як зазначено вище, засуджений є особою з інвалідністю 2-ї групи, однак з власної ініціативи приймає активну участь в роботах з благоустрою, отримуючи заохочення за працю.

Згідно вироку вину визнав повністю.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_3 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому спільне клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

спільне клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про про умовно- дострокове звільнення засудженому ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком від 31.08.2018 Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі - звільнити умовно достроково від відбування покарання на не відбутий термін 1(один) рік 2 (два) місяці 04 (чотири) дні.

На ухвалу протягом семи діб з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова

Повний текст ухвали складений та оголошений 31.12.2020 року о 13.45 год.

Суддя ОСОБА_1