Справа № 524/6487/20
Провадження № 1-кс/524/2733/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0002850 від 11.10.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0002850 від 11.10.2020 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 11.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особами, що керують транспортним засобом.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 10.10.2020 близько 18 год. 00 хв. в м. Кременчуці сталася ДТП, під час якої водій автомобіля SUBARU B9 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виїзду на головну дорогу з двору будинку по пр-ту Л.Українки, 69, допустив зіткнення з автобусом Рута 25 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по пр-ту Лесі Українки в напрямку до вул. Молодіжної в правому ряду, та автомобілем ВАЗ-21124 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався в попутньому автобусу Рута напрямку, в лівому ряду. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ВАЗ-21124 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді багатоуламкового перелому правої плечової кістки.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.10.2020 року вилучено автомобіль SUBARU B9 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Кременчуцькому ВП ГУ НП в Полтавській області.

11.10.2020 року постановою слідчого автомобіль SUBARU B9 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

У ході досудового розслідування встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля SUBARU B9 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_9 , фактичним володільцем є ОСОБА_4 .

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на автомобіль SUBARU B9 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , фактичним володільцем ОСОБА_4 , обґрунтовуючи тим, що у ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій, а саме: експертизу технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічну, автотехнічну експертизу та інші слідчі дії та експертні дослідження, необхідність в яких виникне під час досудового розслідування.

Вислухавши думку слідчого, володільця майна, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Після проведення оглядів, речі які були виявлені та вилучені вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані вилучені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані, а також використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Внесене слідчим клопотання подане в строки та відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення. Транспортний засіб автомобіль автомобіль SUBARU B9 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , фактичним володільцем ОСОБА_4 , на який просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, оскільки слідчим призначені експертизи, які на даний час не проведені, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, є підстави накласти арешт на автомобіль автомобіль SUBARU B9 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , фактичним володільцем ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій, в тому числі ремонтних робіт, до скасування арешту майна.

Задовольняючи клопотання, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 167, 170-175,309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0002850 від 11.10.2020 року, задовольнити.

Накласти арешт на SUBARU B9 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , фактичним володільцем є ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій, в тому числі ремонтних робіт, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку з метою збереження речових доказів.

Визначити місцем зберігання вилученого автомобіля SUBARU B9 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.
Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1