Справа № 396/311/19
Провадження № 1-кс/396/10/21
УХВАЛА
Мотивуючи свої вимоги тим, що повідомлення про підозру від 03.11.2020 року є необгрунтованим і базується виключно на припущеннях, не підкріплених жодними належними та допустимими доказами.
Інші учасники справи підтримали думку прокурора.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Рішеннями Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп та від 25 грудня 1997 року № 9-зп наголошено на гарантуванні кожному судового захисту прав та свобод у судовому порядку шляхом оскарження дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також щодо неможливості відмови у правосудді.

Розділом 26 КПК України, зокрема статтями 303, 304 цього Кодексу врегульовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги. Разом з тим, зазначені норми не містять прямої вказівки щодо територіальної підсудності розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 Кодексу.
Зі змісту положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 132, ст. 303 КПК випливає, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора на досудовому провадженні подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
У пункті 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року роз`яснено, що прямої вказівки щодо підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування (окрім підсудності Вищого антикорупційного суду) зазначені норми закону не містять, але виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України таке правило підлягає застосуванню й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Таким чином, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються за правилами Глави 26 КПК України слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог статей 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Зазначена правова позиція також неодноразово була відображена в листах ВССУ «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» (від 16.06.2016 року №223-1650/0/4-16), «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю із дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження (від 5.04.2013 року №223-559/0/4-13), «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (від 4.04.2013 року №511-550/0/4-13) й залишається незмінною.

Отже, відповідно до зазначених норм та судової практики, яка є усталеною в цьому питанні, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які оскаржуються відповідно до вимог ст.303 КПК України, повинні розглядатися слідчим суддею місцевого суду в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, незалежно від того, чи оскаржується рішення, дії або бездіяльність, слідчого чи прокурора, та з урахуванням вимог ст. 32 і ст. 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Оскільки слідчим судею встановлено, що у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000065 від 16.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК Українии органом досудового розслідування є СВ Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, слідчий суддя дійшов висновку, що дана скарга належить до підсудності Добровеличківського районного суду Кіровоградської області.

Керуючись ст. ст. 2, 32-33, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000065 від 16.11.2018 року передати за підсудністю до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області.

Ухвала слідчого судді оскарженю не підлягає.
Повний текст ухвали суду складено 19.01.2021 року та оголошено 19.01.2021 року о 16.50 год.

Головуючий: ОСОБА_1