печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі судових засідань судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
09.11.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Заявник не отримав відомостей, що дані за заявою (клопотанням) від 20.10.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відтак бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора і щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.

Особа, що звернулася зі скаргою в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином, разом з цим, заявник в прохальній частині скарги зазначив про розгляд скарги у відсутність заявника, вимоги підтримав.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Судовим розглядом встановлено, що 20.10.2020 вих. №10/КАВ-38 заявник подав до Офісу Генерального прокурора заяву про вчинення при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні злочину та просив здійснити інші процесуальні дії в порядку ст. 220 КПК України.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Так, статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

Разом з тим, представник прокуратури у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів з приводу руху заяви ОСОБА_3 не надав, що свідчить про недоведеність з боку офісу правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги та зобов`язання службових осіб Офісу Генерального прокурора, розглянути заяву про вчинення кримінальне правопорушення на думку заявника, у порядку та у строк, передбачений ст. 214 КПК України.

Щодо прохання зобов`язати Офіс Генерального прокурора розглянути клопотання в порядку ст.. 220 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що дана вимога є передчасною та має розглядатись в окремому порядку.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що у заявника не чіткі вимоги, з яких важко зрозуміти, що саме просить заявник, таким чином, слідчий суддя з метою не допущення порушення прав обох учасників процесу, вважає за необхідне зобов`язати розглянути заяву про вчинене кримінальне правопорушення на думку заявника, у порядку та у строк, передбачені ст. 214 КПК України.

Відтак, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора України розглянути у порядку та строки, передбачені статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України, заяву ОСОБА_3 від 20.10.2020 вих. №10/КАВ-38.

В інішій частині вимог відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1