Справа № 487/3050/16-к
Провадження № 1-кп/487/34/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року
Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження №0000386 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2011 та 2015 року народження, проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , офіційно не працює,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:

24.01.2016 року близько 00 год.15 хв. ОСОБА_4 , знаходячись напроти бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою м.Миколаїв вул. Дунаєва, 32, усвідомлюючи, що спілкується із журналістом, особою, яка систематично здійснює діяльність, пов`язану із збиранням, одержанням, створенням, поширенням, зберіганням або іншим використанням інформації з метою її поширення на невизначене коло осіб через друковані засоби масової інформації, телерадіоорганізації, інформаційні агентства мережу Інтернет - ОСОБА_8 , у зв`язку із здійсненням останнім законної професійної діяльності, яка полягала у підготовці матеріалу для інформаційного інтернет видання «Дорожній контроль» висловив на адресу ОСОБА_8 погрози. Діючи умисно та протиправно наніс один удар рукою в область голови ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу лівої вушної раковини, які, згідно висновку експерта № 214 від 28.01.2016р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, тобто умисне заподіяння журналісту легких тілесних ушкоджень у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.
В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 345-1 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив звільнити його від кримінальної відповідальності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, приходить до наступних висновків.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Згідно ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули визначені даною нормою строки. Звільнення особи за вказаної підстави є обов`язком суду.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч.1ст.49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).
У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення ,передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, яке відбулося 24.01.2016 року.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345-1 КК України, віднесено до нетяжких кримінальних правопорушень, строк притягнення за його вчинення до відповідальності, враховуючи санкцію вказаної норми, становить п`ять років (ст.49 ч.1 п.2 КК України).
З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1ст.49 КК України.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п.1 ч.2ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Таким чином, враховуючи, що з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 24.01.2016 року кримінального правопорушення минуло понад п`ять років, обставини, передбачені ст.49 ч.ч.2-3 КК України не встановлені, згоду обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1ст.49 КК України.
Керуючись ст.ст.284,369-372 КПК України,ст.49 КК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України , на підставі ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1