Справа № 487/5277/17
Провадження № 1-кс/487/5846/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання дізнавача СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003897 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.358 ч.1 КК України про зміну місця зберігання арештованого майна,
ВСТАНОВИВ:

24.09.2020 року дізнавач СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу Мколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив змінити місце зберігання транспортного засобу марки «Тоуоta», д/н НОМЕР_1 та визначити місцем зберігання - спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГЗРСМ ЦЗ ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле 5.
Вимоги клопотання обґрунтовував тим, що на території Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області відсутні охоронювані майданчики або інші спеціально обладнанні території для зберігання такого майна. Крім того, зазначив, що на теперішній час умови, в яких зберігається арештоване майно, непридатні для збереження його схоронності, оскільки воно може бути пошкоджене під дією природних чинників
До судового засідання дізнавач, не з`явився, подав заяву в якій просив провести розгляд клопотання за його відсутності, вимоги зазначені в клопотанні підтримав у повному обсязі.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Однією із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає зокрема у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 статті 26 КПК України.).
Враховуючи той факт, що слідчий просив про розгляд справи без його участі, але дане питання не врегульоване нормами КПК України, на підставі частини 6 статті 9 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі слідчого на підставі його заяви.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто за відсутності сторін.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступного.
В провадженні СД Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0003897 від 04.10.2017, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.10.2017 року приблизно о 10:00 годині в м. Миколаєві, працівниками УПП в м. Миколаєві в ході перевірки документів на транспортний засіб у ОСОБА_5 , було виявлено невідповідність марки та моделі транспортного засобу в реєстраційних документах, наданих водієм на автомобіль «Тоуоta», д/н НОМЕР_1 .
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду від 05.10.2017 року м. Миколаєва в межах вказаного кримінального провадження було винесено Ухвалу Іменем України та визначено місце зберігання транспортного засобу марки «Тоуоta», д/н НОМЕР_1 на території Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Частиною 2 ст.100 КПК України, визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що місце, де наразі зберігається арештоване майно, непридатне для його належної утримання, слідчий суддя прийшов до переконання про задоволення клопотання дізнавача.
Керуючись ст.ст.100,110,369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003897 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.358 ч.1 КК України про зміну місця зберігання арештованого майна, задовольнити.
Змінити місце зберігання арештованого майна ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.10.2017 року, а саме транспортного засобу марки «Тоуоta», д/н НОМЕР_1 та визначити місцем зберігання - спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГЗРСМ ЦЗ ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле 5.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1