У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 в один із днів серпня 2003 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи всупереч вимогам ст.ст.112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки в порушення вимог п.5 «Правил охорони електричних мереж», затверджених Постановою Кабінету міністрів України №209 від березня 1997 року, якими визначається, що охоронні зони електромереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередач у вигляді земельної ділянки повітряного простору обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони ліній від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстані 10 м від 1 кВ до 20 кВ, та в порушення ст.4 Закону України «Про архітектурну діяльність», без документу, який посвідчує право власності або користування земельною ділянкою для будівництва, без утримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, а також належно розробленої та затвердженої проектної документації, здійснив самовільне будівництво капітальних будівель, а саме двох гаражних приміщень загальною площею 0,00524 га на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 0,00524 га, за адресою: смт. Підволочиськ вул. Лисенка, 18а, Тернопільської області, розташованій в межах охоронної зони повітряних ліній електропередачі у прогоні опор №1-2, ПЛ-10 кВ фідера №11 (напругою 10000 В), власником якої являється Підволочиська селищна рада та яка передана у постійне користування Підволочиському РЕМ.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 197-1 КК України, тобто у самовільному будівництві будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, вчиненому щодо земель у охоронній зоні.

Під час розгляду справи захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, заслухавши клопотання захисника обвинуваченого, міркування ОСОБА_5 , думку прокурора, яка вважає, що відповідно до ст. 49 КК України кримінальне провадження слід закрити у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи з матеріалів кримінальної справи приходить до переконання, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав :

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситеся до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняєтеся від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 2 п.1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні встановлено, що злочин вчинено в один із днів серпня 2003 року і до часу розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 не ухилявся від слідства та суду та не вчиняв нових злочинів, а у жовтні 2010 року оформив право власності на збудоване ним гаражне приміщення, що підтверджується витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином кінцевий строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 сплинув у жовтні 2020 року, якщо приймати до уваги час оформлення реєстраційних документів, та у серпні 2008 року, час з моменту вчинення кримінального правопорушення.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що клопотання адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності є підставним та підлягає до задоволення. При цьому суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що обвинувачений ОСОБА_5 ухилявся від слідства та суду, умисно затягував розгляд даного кримінального провадження, не з`являючись на ряд процесуальних дій.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 284, 285,286 КПК України, ст.ст. 44, 49 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого задоволити.

Закрити кримінальне провадження № 0000016 від 10 липня 2019 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 197-1 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності, звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена через Підволочиський районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя