Справа № 471/458/20
Провадження № 1-кп/467/181/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження №0000392, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працюючого монтером колії Одеської залізниці, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року, в невстановлений слідством день та час, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на придбання посвідчення водія. Одразу ж після чого ОСОБА_4 , скориставшись соціальною мережею "Вконтакте", знайшов оголошення про виготовлення водійських посвідчень. Після чого, зв"язався з неустановленою досудовим розслідуванням особою, в ході розмови з якою домовився про виготовлення, подальше придбання та оплату вартості підробленого водійського посвідчення за 6800 грн.
Через один місяць після замовлення підробленого військового посвідчення, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 через компанію "Нова Пошта" було передано дане водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.12.2017 року, виданого ТСЦ 3545, з внесеними до нього його анкетними даними, для його особистих потреб, за що останній заплатив грошові кошти в розмірі 6800 грн. безпосередньо при отриманні підробленого посвідчення у відділенні "Нова Пошта".
27 листопада 2019 року близько 15 години 20 хвилин ОСОБА_4 рухався на автомобілі ВМW 320 державний номерний знак НОМЕР_2 по автомобільній дорозі "Братське-Людмилівка" - 231 км. В зв`язку з порушенням п.9.8 ПДР ОСОБА_4 був зупинений в с.Людмилівка Братського району Миколаївської області працівниками СРПП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області та на законну вимогу працівників поліції відповідно до п. 2.4 ПДР в нього було витребувано посвідчення водія. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на використання завідомо підробленого документу, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_4 . Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_4 є підробленим, використав даний документ шляхом пред"явлення його працівникам поліції.
Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, показав, що у березні 2019 року за порадою товариша він вирішив придбати за грошові кошти посвідчення водія у соціальній мережі «Вконтакте», знаючи, що для отримання посвідчення необхідно пройти навчання, однак не маючи змоги навчатись, оскільки він перебував на військовій службі. У соціальній мережі «Вконтакте» він зв`язався з невідомою особою на сторінці «Водійські посвідчення», якій направив копію паспорту, власну фотографію та з якою домовився про придбання посвідчення водія через 2-3 неділі за 6800 грн. Приблизно через місяць він через компанію "Нова Пошта" отримав водійське посвідчення на своє ім`я, заплативши при отриманні відправнику 6800 грн. У листопаді 2019 року у с.Людмилівка Братського району Миколаївської області його зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху та попрохали пред`явити посвідчення водія. При пред`явленні вказаного посвідчення працівники поліції виявили, що воно підроблене та вилучили його.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документу.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим, при цьому необхідно враховувати не тільки дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, але й ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи із особливостей і обставин його вчинення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує особу обвинуваченого, який працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, задовільно характеризується за місцем проживання та вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді штрафу.
Запобіжний захід по справі щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, належить покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 510 (п`ятсот десяти) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1256 (одну тисячу двісті п"ятдесят шість ) грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1