Справа № 367/871/21
Провадження №1-кс/367/300/2021
УХВАЛА
Іменем України

06 лютого 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Малин Житомирської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000003 від 04.02.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

До суду звернулася слідчий слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 із зазначеним вище клопотанням в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на шістдесят днів.
За змістом клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.02.2021 близько 03 год. 40 хв., ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_8 та невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою на автомобілі марки «Peugeot 607», д.н.з. НОМЕР_1 , прибули до домоволодіння АДРЕСА_3 з метою вчинення крадіжки з вищевказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_9 .
Одразу після цього, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_8 та невстановленою на даний час особою діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно - небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілій майнової шкоди та вибуття майна із чужого правомірного володіння, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача на проникнення до вищевказаного домоволодіння та ігноруючи вказану обставину, користуючись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться не поміченими, перелізли через паркан вищевказаного домоволодіння, потрапивши на його територію. Після цього останні підійшли до розташованого на вказаній території будинку та за допомогою заздалегідь заготовлених пристроїв здійснили пропал віконної рами металопластикового вікна на першому поверсі даного будинку, через яке проникли в його середину, де виявили та таємно викрали жіночу сумку «Dolce Gabbana» модель «Sicily» в якій знаходились грошові кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) Євро купюрами по 50 Євро, що еквівалентно 67 274 грн. 80 коп. та грошові кошти в сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень, які належать ОСОБА_9 .
З метою доведення до кінця своїх злочинних дій ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 та іншою невстановленою на даний час особою з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 85 274 грн. 80 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
За наявністю підстав, передбачених п 2 ч. 1 ст. 208 КПК України 04.02.2021 о 11:10 год. ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення).

З додержанням порядку та строків, встановлених ст.ст. 270-278 КПК України 05.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

06.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом затримання особи, підозрюваного у вчинені злочину від 05.02.2021;

- протоколом огляду місця події від 04.02.2021, яким оглянуто місце події за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом обшуку від 04.02.2021;

- протоколом обшуку від 04.02.2021;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 04.02.2021;

- протоколом огляду та перегляду відеозапису від 04.02.2021;

- протоколом огляду речей від 04.02.2021;

- протоколом впізнання за фотознімками за участю свідків;

- іншими матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

З поданого клопотання вбачається, що вирішуючи питання про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно врахувати тяжкість покарання, наявність можливості переховуватися від суду, продовжити протиправну діяльність, тим самим негативно вплинути на хід судового розгляду.
В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Знаючи про вид та розмір покарання, що йому загрожує, останній з метою уникнення від відповідальності за вчинене може ухилятись від органу досудового розслідування та суду. Окрім цього, підозрюваний не має місця роботи та/або навчання, офіційно не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних чи/або недієздатних осіб не має, таким чином не має стримуючих соціальних зв`язків, які можуть стримувати його на території Ірпінського регіону. Крім того, ОСОБА_4 під час вчинення кримінального правопорушення використовував засоби маскування, а саме захисну маску, яка повністю закривала його обличчя. Вказані засоби останній використовував з метою його не викриття і, в свою чергу, уникнення відповідальності за скоєне;
- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказане обґрунтовується тим, що на даний час органом досудового розслідування встановлюються: всі особи, причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення та місцезнаходження всіх знарядь його вчинення. Знаючи про місцезнаходження вказаних знарядь, підозрюваний з метою уникнення відповідальності може їх знищити. Також на даний час не встановлено місце знаходження викраденої жіночої сумки «Dolce Gabbana» модель «Sicily», в якій знаходились грошові кошти кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) Євро купюрами по 50 Євро, що еквівалентно 67 274 грн. 80 коп. та грошові кошти в сумі і 8 000 (вісімнадцять тисяч) гривень та грошових коштів, на даний час не встановлено місце знаходження всієї суми викрадених коштів. Тому підозрюваний перебуваючи па волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може умовляннями та/або погрозами вмовити потерпілого і свідків, експертів, які ще не допитані безпосередньо в суді та адреси проживання яких він знає (оскільки отримав додатки до клопотання в яких містяться копії протоколів їх допитів з анкетними даними та адресами проживання) давати неправдиві покази щодо його причетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, на даний час не встановлено особу, яка діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 вчинила дане кримінальне правопорушення;

- передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній має велике коло друзів, родичів, знайомих, яких може вмовити давати покази з приводу його непричетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, таким чином, намагатися створити собі алібі. Крім того, на даний час не встановлено третю особу, яка вчинила спільно з підозрюваним ОСОБА_4 вищевказане кримінальне правопорушення. Перебуваючи на волі, підозрюваний може впливати на дану особу, тим самим умовити дану особу надавати інші свідчення по даним матеріалам кримінального провадження на свою користь, з метою уникнути кримінальної відповідальності, або перешкоджати іншим чином;

- передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме останній ніде не працює, не має постійного джерела доходу та може жити за рахунок коштів здобутих злочинним шляхом. Правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України підозрюваний вчинив з метою особистого збагачення.

Отже, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, з поданого клопотання вбачається, що застосування до підозрюваного менш суворих запобіжних заходів не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний просив суд обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду, однак просив суд обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_10 просив суд у задоволенні клопотання відмовити. Також в судовому засіданні під час розгляду даного клопотання захисник підозрюваного подав повідомлення-скаргу про незаконне затримання ОСОБА_4 . Свої вимоги мотивував тим, що з копії протоколу затримання ОСОБА_4 від 04.02.2021 р. вбачається, що у протоколі відсутні чітко визначені підстави затримання: чи на нього вказав очевидець, чи вказують сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, що саме ОСОБА_4 , щойно вчинив злочин; конкретні факти й відомості незазначені. Тому вважає, що було порушення пункту і статті 5 Європейської конвенції з прав людини. В ході складання протоколу затримання слідчим СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого, було виявлено та вилучено: «куртку чорного кольору, яка упакована до спеціального пакету», (номер спеціального пакету не вказаний), сумку з шкіряного замінника чорного кольору з ременем (куди вилучено невідомо), мобільний телефон «Моторола», вилучено до спеціального пакету (номер спеціального пакету не вказаний), та грошові кошти різного номіналу. Провівши особистий обшук слідчий ОСОБА_11 , не поставив свій підпис в протоколі особистого обшуку ОСОБА_4 , а тому захисник вважає, що дана процесуальна дія являється незаконною, а речі вилучені безпідставно, тому потребують негайному поверненню. Права підозрюваного/затриманого та у скоєні якого злочину він підозрюється ОСОБА_4 , не роз`яснювалось.

Заслухавши обґрунтування прокурора, думку підозрюваного, заперечення захисників підозрюваного, вивчивши клопотання слідчого та додані до нього копії документів з кримінального провадження №000003 від 04.02.2021 р., якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що подане клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно витягу з ЄРДР №000003 від 04.02.2021 встановлено, що 04.02.2021 о 03:45 невстановлена особа через вікно проникла до будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_9 , спричинивши тим самим останній матеріальну шкоду (ЄО № 2705 від 04.02.2021).

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Згідно п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Згідно до ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Таким чином, загальні строки затримання особи не порушені, що свідчить про відсутність незаконності затримання, а тому суд відмовляє захиснику ОСОБА_6 у задоволенні повідомлення-скарги про незаконне затримання ОСОБА_4 .

В частині першій статті 194 КПК України унормовано обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

З урахуванням відсутності у слідчого судді права на даному етапі досудового розслідування вирішувати питання, які належать до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті, в тому числі оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості для підтвердження чи спростування винуватості особи у вчиненні злочину та кваліфікації її дій, обов`язку судді на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити вірогідність та достатність причетності певної особи до вчинення злочину для застосування щодо неї обмежувального заходу, надані стороною обвинувачення фактичні дані, що містяться в долучених до клопотання матеріалах, є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 злочину, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Встановлено, що на підставі п 2 ч. 1 ст. 208 КПК України 04.02.2021 о 11:10 год. ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення).

Також встановлено, що 05.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

06.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Тимошенко проти України» вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, слідчий суддя встановивши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, дійшов висновку, що клопотання слідчого слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , яке було погоджено з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не підлягає до задоволення.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не було здобуто доказів, що є беззаперечними підставами для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України є відповідно до ст. 12 КК України тяжким злочином за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, однак не дає суду підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Як встановлено в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий. Також в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира у якій зареєстрований ОСОБА_4 належить його матері ОСОБА_12 на підставі договору купівлі продажу від 15.07.1996 року. Разом з цим, на праві власності за ним зареєстрований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 . До того всього, 07.09.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився спільний син - ОСОБА_14 . Отже, в даному випадку застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання наявних ризиків.
При обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту становить 60 (шістдесят) днів.

Початок строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту рахувати з моменту затримання, а саме з 04.02.2021 по 04.04.2021 включно.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні повідомлення-скарги про незаконне затримання ОСОБА_4 захиснику ОСОБА_6 відмовити.

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_15 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

В рамках кримінального провадження №000003 від 04.02.2021 р., застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин Житомирської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово покидати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
1) прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками.
Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти в залі суду.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту становить 60 (шістдесят) днів.

Початок строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту рахувати з моменту затримання, а саме з 04.02.2021 по 04.04.2021 включно.

Контроль за виконанням ухвали на підставі ч. 3 ст. 181 КПК України покласти на Малинське відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.

Зобов`язати Малинське відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області. негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1