справа № 462/1245/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000250 від 30 січня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм ПП «Автотранском», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 близько 08.30 год. 30 січня 2020 року, знаходячись у подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, внаслідок конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_4 , який виник через вчинення маневру розвороту транспортного засобу марки «Renault Master» номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого являвся ОСОБА_5 , усвідомлюючи характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс кілька ударів по обличчю ОСОБА_4 та, незважаючи на намагання останнього втекти з метою уникнення нанесення тілесних ушкоджень, продовжуючи свій злочинний умисел, забіг у магазин «Близенько», що розташований у м.Львові по вул.Широкій, 96а, де продовжив наносити удари руками та ногами по тілу, кінцівках та голові потерпілого ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпілий отримав згідно з висновком судово-медичної експертизи №159 від 31 січня 2020 року тілесні ушкодження у вигляді: синців та садна на обличчі, садна на правій кисті та правій гомілці, крайовий дефект нігтьової пластини 3-го пальця лівої кисті з крововиливом під нігтьову порожнину, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що між потерпілим ОСОБА_4 і водіями, які привозили товар у магазин «Близенько», в тому числі і з ним, періодично виникали конфлікти з приводу розвороту автомобілів біля будинку по вул.Широкій, 96 у м.Львові. 30 січня 2020 року між ним та потерпілим ОСОБА_4 виник черговий конфлікт з приводу здійснення ним маневру розвороту автомобілем «Renault Master» у подвір`ї будинку по АДРЕСА_3 . Так, здійснюючи маневр розвороту, він почув стук по задній частині автомобіля, чому вийшов і побачив позаду свого автомобіля потерпілого, якого запитав для чого він це робить. Маючи намір закінчити маневр, він повернувся в автомобіль, однак знову почув удари по автомобілю. Відтак він вийшов, підійшов до потерпілого і штовхнув його рукою в груди. Тоді потерпілий наніс йому удар лопатою по голові, чому він став наносити удари руками по голові та тілу потерпілого. Оскільки в нього по лиці текла кров, він пішов у магазин «Близенько» щоб помитися. В магазині він також побачив потерпілого, який витягнув ключ з його автомобіля, у зв`язку з чим між ними продовжився конфлікт. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий у судовому засідання пояснив, що він працює на посаді голови правління ОСББ «Широка 96». Близько о 8.30 год. ранку 10.01.2020 року він разом з прибиральником ОСББ прибирали прибудинкову територію будинку по вул. Широкій, 96 у м.Львові. В цей час обвинувачений, керуючи в автомобілем «Renault Master», рухаючись заднім ходом, заїхав задньою частиною автомобіля на тротуар, з приводу чого між ними виник конфлікт, в ході якого обвинувачений наніс йому удари руками по голові та тілу, а він останньому наніс удар лопатою по голові. Вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім судом було роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого, заслухавши потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він умисно наніс легкі тілесні ушкодження потерпілому.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання та праці характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння та його щире каяття, суд вважає за необхідним обрати йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Речові докази: компакт диск «DVD- R» з відео файлами - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: