Дата документу 06.08.2020 Справа № 937/4523/20
судді Запорізького апеляційного суду
(єдиний унікальний №937/4523/20, провадження №11-сс/807/888/20)
на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2020 року.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2020 року, якою скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернуто заявнику - залишено без змін.
Керуючись положеннями ч.3 ст.375 КПК України, викладаю окрему думку щодо цього рішення Запорізького апеляційного суду.
Вважаю, що оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.370 КПК України та підлягала скасуванню.
Так, пунктом 3 частини 2 статті 304 КПК України передбачена можливість повернення скарги, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з матеріалами провадження, 25 червня 2020 року ОСОБА_2 подав до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області заяву (яка по суті є скаргою), з якої вбачається, що останній оскаржує бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинене, на його думку, слідчим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке полягає в незаконному закритті кримінальних проваджень.
До заяви не додано жодних документів.
Повертаючи вказану скаргу, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав на те, що заявником пропущено строк на оскарження вищевказаної бездіяльності, проте останній не порушує питання про поновлення цього строку.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на положення ч.1 ст.304 КПК України (в редакції на день подання скарги), відповідно до яких, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя відраховував строк на оскарження вищевказаної бездіяльності з 04 червня 2020 року.
Такий висновок слідчого судді ґрунтується на тому, що ОСОБА_2 звернувся до Прокуратури Запорізької області із заявою про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення, на думку останнього, слідчим ТУ ДБР у м.Мелітополі ОСОБА_3 кримінального правопорушення.
До Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, вказана заява ОСОБА_2 надійшла 02 червня 2020 року Вх. № С-1502.
При цьому, з вищевказаної відповіді ТУ ДБР (копія якої до скарги не додавалась і долучена до матеріалів за скаргою слідчим суддею у поза процесуальний спосіб), не вбачається, що вона надана саме на заяву ОСОБА_2 про вчинене, на його думку, слідчим ТУ ДБР ОСОБА_3 кримінальне правопорушення.
Крім того, порядок обчислення строку на подання скарги, застосований слідчим суддею (з моменту направлення ОСОБА_2 вищевказаної відповіді з ТУ ДБР) не узгоджується з положеннями ст.304 КПК України, на яку сам слідчий суддя і посилається в оскаржуваній ухвалі.
Об`єктивні дані про те, коли ОСОБА_2 дізнався чи об`єктивно міг дізнатися, що за його заявою не внесено відомості до ЄРДР, в матеріалах провадження відсутні.
Отже, висновки слідчого судді про пропуск ОСОБА_2 процесуального строку на звернення зі скаргою в даному випадку є передчасними, зробленими без з`ясування всіх обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.
На мою думку, повернення скарги ОСОБА_2 з зазначених в оскаржуваній ухвалі підстав не узгоджується з засадами кримінального провадження, закріпленими у ст.7 КПК України, а саме з такими засадами кримінального провадження, як: верховенство права; законність; доступ до правосуддя; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, а також з принципом правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягала задоволенню частково, вищевказана ухвала слідчого судді підлягала скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження за скаргою.
Суддя
Запорізького апеляційного суду ОСОБА_1