Справа №949/1357/20
Провадження №1-кс/949/197/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження №0000375 від 17.11.2020 року,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотання про накладення арешту на речовину рослинного походження зеленого кольору зовні схожу на наркотичну, яку поміщено до спецпакету НПУ № SUD 2025538 та предмет пластиковий для куріння наркотичних речовин, який поміщено до спецпакету НПУ № SUD 3002487 із встановленням заборони будь-якій особі користуватися та розпоряджатися вказаними речовиною рослинного походження зеленого кольору зовні схожу на наркотичну та предметом пластиковим для куріння наркотичних речовин.
Також просить залишити вказані вище речі на зберігання до камери зберігання речових доказів Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: вулиця Воробинська 25а, м. Дубровиця, Рівненської області.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділення Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375 від 17.11.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Вказує на те, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 17 листопада 2020 року близько 03 год. 30 хв., невідомі особи, шляхом демонтажу вікна, проникли до приміщення супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в АДРЕСА_1 , де здійснили крадіжку ювелірних виробів та грошових коштів, які знаходилися в сейфі і належать ФОП ОСОБА_5
09 грудня 2020 року під час проведення обшуку на підстави ухвали слідчого судді Дубровицького районного суду №949/1357/20 №1-кс/949/190/20 від 04 грудня 2020 року в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено і вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору зовні схожу на наркотичну, яку поміщено до спецпакету НПУ № SUD 2025538 та предмет пластиковий для куріння наркотичних речовин, який поміщено до спецпакету НПУ № SUD 3002487.
Згідно постанови слідчого від 10.12.2020 року, вказані вище речі в рамках вказаного кримінального провадження визнані речовими доказами.
У клопотанні слідчий Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 ставить питання про накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, та унеможливлення вчинення подальших дій, пов`язаних з розпорядженням та використанням вилученого майна.
У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі.
Власник вилученого майна у судове засідання не викликався по причині відсутності відповідних даних для його сповіщення.
Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує його доводи, приходить до наступних висновків.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 вбачається, що 17 листопада 2020 року внесено до ЄРДР відомості про те, що того ж дня до Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення про те, що біля 03 год. 30 хв. невідомі особи, шляхом демонтажу вікна проникли до приміщення супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в АДРЕСА_1 , де здійснили крадіжку ювелірних виробів та грошових коштів, які знаходилися в сейфі і належать ФОП ОСОБА_5 .
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи дане клопотання про арешт майна, слідчий вказує, що метою застосування такого арешту є збереження речових доказів.
Зазначене підтверджується постановою слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 09.12.2020 року про визнання та приєднання до кримінального провадження №0000375 від 17.11.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України речових доказів, а саме: речовини рослинного походження зеленого кольору зовні схожої на наркотичну, яку поміщено до спецпакету НПУ № SUD 2025538 та предмету пластикового для куріння наркотичних речовин, який поміщено до спецпакету НПУ № SUD 3002487.
Так, згідно протоколу обшуку від 09.12.2020 року, копія якого додана до клопотання, під час виконання ухвали слідчого судді про обшук від 04.12.2020 року по матеріалах кримінального провадження № 0000375, якою надано дозвіл для відшукання ювелірних виробів виготовлених із золота та срібла, які було викрадено у приміщенні супермаркету «Льонок», що в м. Дубровиця, вул. Миру 7, а також грошових коштів в доларах США та національній валюті отриманих від продажу ювелірних виробів, слідчим виявлено речовину рослинного походження, схожу на наркотичний засіб та предмет для куріння наркотичних речовин.
Зі змісту ч. 7 ст. 236 КПК України вбачається, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшукуваного житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Згідно пункту 4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБ України, Верховного суду України, ДСА України від 27.08.2010 року №51/401/649/471/23/125, до вилучених з обігу належать:
- предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України;
- предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством;
- документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.
При цьому, наркотичні засоби відносяться до предметів, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством.
Крім того, як у клопотанні, так і у витязі з ЄРДР, які наявні у матеріалах клопотання, містяться відомості про злочин з правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 185 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену в особливо великих розмірах або організованою групою.
У відповідності до норм КК України, стаття 185 даного Кодексу відносить до кримінальних правопорушень проти власності (Розділ VI Особливої частини КК України).
Кваліфікація злочинів проти власності передбачає здійснення кримінально-правової оцінки таких суспільно небезпечних і протиправних діянь, що порушують право власності, спричиняють майнову шкоду приватній особі, колективу чи державі й учиняються, зазвичай, із корисливих мотивів.
Так, родовим і безпосереднім об`єктом злочинів проти власності є врегульовані законом суспільні відносини власності, передусім, відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном. Додатковими необхідними безпосередніми об`єктами злочинів, які вчиняються з використанням насильства чи погрози його застосування (насильницький грабіж, розбій, вимагання, погроза знищення майна), можуть бути здоров`я, життя, психічна чи фізична недоторканність особи. При знищенні або пошкодженні майна додаткові факультативні безпосередні об`єкти це громадський порядок, громадська безпека, довкілля тощо.
Важливе значення при кваліфікації злочинів проти власності має предмет, до якого належать: чуже майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи (наприклад, речі (рухомі й нерухомі), грошові кошти, цінні метали, цінні папери тощо), а також право на майно та дії майнового характеру, електрична та теплова енергія (абз. 1 п. 2 ППВСУ "Про судову практику у справах про злочини проти власності" від 06.11.2009 року № 10).
Юридичними ознаками такого майна є те, що воно має: а) бути чужим для винного; б) належати за правом власності іншому суб`єктові права власності; в) не належати до предметів злочинів, відповідальність за які передбачена іншими розділами Особливої частини КК.
Отже, при кваліфікації злочинів проти власності має діяти таке правило: якщо за викрадення, заволодіння, привласнення, знищення, пошкодження та інші діяння щодо певного майна, предметів або засобів відповідальність передбачено за статтями, які містяться в інших розділах Особливої частини КК, то такі діяння мають кваліфікуватися за цими статтями і додаткової кваліфікації за відповідними статтями розділу VI Особливої частини КК не потребують (абз. 2 п. 2 ППВСУ "Про судову практику у справах про злочини проти власності" від 06.11.2009 року № 10).
З наведеного вище слідує, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку 09.12.2020 року речовина рослинного походження зеленого кольору, зовні схожа на наркотичну та предмет пластиковий для куріння наркотичних речовин не може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 КК України, яке відносить до кримінальних правопорушень проти власності.
З аналізу статті 98 КПК України, яка дає визначення поняття речових доказів, вбачається, що речові докази це об`єкти кримінально протиправних дій, а саме предмети, на які було безпосередньо спрямоване кримінально протиправне посягання та має мати опосередковане відношення до конкретного кримінального провадження.
У даному випадку в рамках даного кримінального провадження №0000375 від 17.11.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, кримінально протиправне посягання було спрямоване саме на заволодіння чужим майном, до якого незаконні дії з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами не відносяться.
При цьому слід зазначити, що злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів це діяння, які створюють загрозу заподіяння шкоди або заподіюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, відповідальність за які передбачена у Розділі ХІІІ Особливої частини КК України.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Отже, враховуючи встановлені обставини та вказані норми Закону, слідчим суддею не встановлено підстав для арешту майна, так як дане клопотання є передчасним, оскільки на момент його розгляду не встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні певною особою кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діянь, передбаченого у Розділі ХІІІ Особливої частини КК України, бо до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені лише дані про крадіжку ювелірних виробів, що само по собі не містить інформації про наявність будь-якого із кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена вказаним Розділом КК України, що, у відповідності із ст. 173 КПК України, обумовлює відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки не доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
На підставі викладеного, виходячи із принципу змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, рахую, що слідчий не надав суду належних доказів щодо необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного у клопотанні майна саме у рамках кримінального провадження №0000375 від 17.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.7, 9, 22, 94, 170 - 173, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження №0000375 від 17.11.2020 року, а саме на речовину рослинного походження зеленого кольору зовні схожу на наркотичну, яку поміщено до спецпакету НПУ № SUD 2025538 та предмет пластиковий для куріння наркотичних речовин, який поміщено до спецпакету НПУ № SUD 3002487 - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1