Справа № 953/8855/20
н/п 1-кс/953/4481/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
заявника - ОСОБА_3 ,
представника заявника - адвоката ОСОБА_4 ,
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що зазначена постанова винесена без всебічного, повного і неупередженого з`ясування усіх обставин кримінального провадження, а тим обставинам, що були досліджені, слідчим не була надана належна правова оцінка, що, в свою чергу, потягнуло за собою прийняття передчасної постанови про закриття кримінального провадження. Вважає висновки слідчого невірними, оскільки розслідування справи було проведено без дотримання вимог ч.2 ст. 9 КПК України.
Також зазначив, що при винесені Постанови, слідчим не враховано: визнання водієм ОСОБА_7 своєї вини в ДТП; висновки експертів про порушенням водієм ОСОБА_7 п. 10.1, 18,2 ПДР. Слідчим при призначенні експертизи не надано даних щодо моменту виникнення небезпеки руху для водія ОСОБА_7 .. Відсутність таких даних зробило неможливим експертам зробити висновок щодо порушення водієм п. 12.3 ПДР. Зазначені обставини можуть бути усунені лише шляхом проведення додаткової авто технічної експертизи.
В судовому засіданні при розгляді скарги, заявник та його представник - адвокат ОСОБА_4 підтримали подану скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор прокуратури Харківській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений судом своєчасно та належним чином.
Слідчий в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд скарги у її відсутність, проти задоволення скарги заперечує, вважаючи винесену Постанову обґрунтованою на підставі досліджених матеріалів кримінального провадження та висновків проведених експертиз. Підстав для її скасування не вбачає.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Постановою старшого слідчого ОСОБА_6 від 28.05.2020 р. кримінальне провадження закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчим зазначені вихідні дані, встановлені у ході досудового розслідування, дані за свідченнями свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , водія ОСОБА_7 , а також посилання на висновки судово-медичної експертизи № 909-А/17 від 15.09.2017 р., якою встановлено ступінь тяжкості спричинених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , а також судової авто-технічної експертизи.
Слідчий прийшов до висновку про відсутність в діях водія автомобіля «ЗАЗА-Сенс», рн. НОМЕР_2 ОСОБА_7 порушень Правил безпеки дорожнього руху України, які були б у причинному зв`язку з виникненням даної події, та відповідно ознак складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що Постанова слідчого від 28.05.2020 р. про закриття кримінального провадження передчасна та прийнята з порушенням чинного законодавства, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, а відтак такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
В постанові від 28.05.2020 р. підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.
Однак, резолютивна частина постанови слідчого від 28.05.2020 р. не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, про яких слідчим у резолютивній частині постанови не зазначено, що у сукупності із наведеним нижче доводами є підставою для скасування постанови слідчого у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно до ст.ст. 7, 9 КПК України однією з головних засад кримінального провадження є законність, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають,- так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, при розслідуванні кримінального правопорушення та винесенні постанови слідчий не дотримався зазначених принципів.
При дослідженні матеріалів кримінального провадження судом встановлено наступне.
Тричі по кримінальному провадженню призначалась авто технічна експертизу, на розгляд яких були поставлені питання про наявність чи відсутність для водія ОСОБА_7 технічної можливості запобігання наїзду на пішохода ОСОБА_5 .
Але в порушення вимог пп. 1.1.3 п. 1 розділу ІІ «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз» в постановах про призначення автотехнічної експертизи слідчий не зазначав у вихідних даних для експерта, а саме моменту виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_7 (відстань, з якої ОСОБА_7 побачив двох пішоходів на пішохідному переході «зебра» попереду руху свого автомобіля), внаслідок чого експерти не мали можливості надати відповідь на дане питання з точки зору вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, яка передбачає, що у випадку виникнення небезпеки для руху, яку водій може об`єктивно сприймати, він повинен негайно знизити швидкість аж до повної зупинки автомашини.
Слідчим не надана оцінка висновкам експерта про не відповідність вимогам п. 10.1 та п. 18.2 Правил дорожнього руху дій водія ОСОБА_7 в даній дорожній обстановці, які передбачають вимоги для водія рухатись щоб це було безпечне для інших учасників руху й на регульованих пішохідних переходах при сигналі світлофору, дозволяючим («зелений») водію рух, він повинен уступити дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїжджої частини дороги по напрямку руху автомобіля, тобто чи знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням ДТП і травмуванням потерпілого ОСОБА_5 .
Таким чином, під час досудового розслідування необхідно провести додаткову автотехнічну експертизу, зазначивши для експерта дані щодо моменту виникнення небезпеки руху водію ОСОБА_7 , для вирішення питання щодо можливості водієм, згідно до вимог п.12.3 ПДР технічної можливості запобігти наїзд на пішохода ОСОБА_5 в умовах ї дорожньої обстановки.
Так, матеріали кримінального провадження містять наступні дані:
пояснення потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 , згідно до яких при початку переходу на пішохідному переході проїзну частину дороги їм горів «зелений» сигнал світлофору, який почав мигати й загорівся для них «червоний», вони зупинились на проїзній частині дороги, а потім ОСОБА_8 повернувся назад, а ОСОБА_5 , побачивши, що машини на полосі руху були за 50-60 м від нього, вирішив закінчити перехід й побіг, але був збитий автомобілем ОСОБА_7 ;
пояснення свідка ОСОБА_11 , згідно до яких вона була пасажиром в автомашині ОСОБА_7 , коли машина під`їхала до перехрестя пр.. Гагаріна і вул.. Одеської їм горів «зелений» сигнал світлофора й на пішохідному переході машина загальмувала, але збила пішохода ОСОБА_5 ;
пояснення водія ОСОБА_7 , згідно до яких коли він під`їхав до перехрестя пр.. Гагаріна (по якому він їхав) і вул.. Одеська, йому горів «зелений» сигнал світлофора, а спереду на пішохідному переході він побачив двох чоловіків, які зупинились посередені пішохідного переходу й він, подумавши, що вони його пропускають, вирішив їх об`їхати й взяв праворуч, але один з пішоходів побіг назад, а других побіг вперед й він його збив, незважаючи на те, що загальмував;
схема до протоколу слідчого експерименту по відтворенню обстановки ДТП з потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_8 , де зафіксована відстань від «стоп лінії» перед перехрестям з світлофором для водіїв на перехресті пр. Гагаріна та вул. Одеській м. Харкова по ходу руху автомобіля ОСОБА_7 до пішохідного переходу, на якому відбувся наїзд на потерпілого ОСОБА_5 , яка складає близько 54 м.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Наведене вище свідчить про неповноту слідства, адже для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів справи та встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо (рішення у справі «Кулік проти України»).

Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Ст.9 КПК України, передбачено, що слідчий, суд, керівник органу досудового розслідування інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства. Крім того зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Вимоги ст. 91-94 КПК України, слідчим не виконані, а саме не зібрані у повній мірі, не перевірені та не дано належної правової оцінки доказам за фактом ДТП.

Таким чином, при проведені досудового розслідування кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України не вчинено всіх слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Вищевикладене свідчить про неповне досудове розслідування кримінального провадження та передчасний висновок про те, що в діях водія ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.
Слідчим не виконані вимоги кримінального процесуального законодавства, а саме ст. ст. 2, 7, 9, 40, 92, 93 КПК України.
За викладених підстав слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню як передчасна.
Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно встановити обставини кримінального правопорушення, та надати їм обґрунтовану юридичну оцінку, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову від 28.05.2020 р. старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000992 від 06.08.2017 р. задовольнити.
Постанову від 28.05.2020 р. старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000992 від 06.08.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000992 від 06.08.2017 р. повернути до СУ ГУ Національної поліції в Харківській області для вирішення питання про відновлення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1