ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/617/20
Провадження № 1-кп/362/361/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представник потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши судовому засіданні клопотання прокурора Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001281 від 25.09.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:
Прокурор Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001281 від 25.09.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Прокурор в судовому засідання просила клопотання задовольнити із викладених в ньому підтавав.

Представник потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки слідчим було самого початку неправильно кваліфіковано кримінальне правопорушення, хоча правова кваліфікація повинна була бути визначена за ч. 3 ст. 289 КК України. Ними до слідчого подавалися клопотання про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення та призначення експертизи для встановлення матеріального збитку, але слідчий проігнорував це у зв`язку з цим вони вимушені були самостійно провести експертизу, яка встановила, що вартість двох автомобілів та сума збитків, які вони понесли становить 704 066 гривень, що станом на 21.11 2013 року еквівалентно 88 118. 39 доларів США та кваліфікується як велика шкода (а.с.30-32, 51-53).

Заслухавши учасників справи, ознайомившись з клопотанням та матеріалами доданим до нього, матеріалами кримінального провадження № 0001281 від 25.09.2014 року, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001281 від 25.09.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст. 289 КК України.

Так, 25.09.2014 року до Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що в кінці листопада 2013 року, невідома особа, заволоділа автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобілем «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_6 .

З клопотання вбачається, що в ході досудового розслідування не було встановлено, хто саме вчинив кримінальне правопорушення, у зв`язку з цим жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні не повідомлено.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КПК України, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять роки - у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Тобто, виходячи зі змісту норм кримінально процесуального закону та кримінального закону, кримінальне провадження підлягає закриттю, в разі коли особу, яка скоїла злочин, не встановлено, а з часу вчинення злочину минуло п`ять років.

Водночас, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування здійснювалося СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі « Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено: «державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

З огляду на досудове розслідування кримінального провадження № 0001281 від 25.09.2014 року, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

У матеріалах кримінального провадження є протокол допиту потерпілого від 06.10.2014 року з якого вбачається, що причетним до вчинення злочину є ОСОБА_7 , якій досудовим слідством навіть не допитаний. Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла зверталася до слідчого із клопотанням про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 289 КК України на ч. 3 ст. 289 КК України, постанова по якому слідчим відповідно до вимог ст. 220 КПК України не виносилась, як і не було звернуто увагу на розмір заподіяної шкоди потерпілої, яка становить 704 066 гривень.

З тексту клопотання прокурора, вбачається, що, в ході досудового розслідування не було встановлено хто саме вчинив кримінальне правопорушення, у зв`язку з цим жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в цьому провадженні не було повідомлено тому просить закрити кримінальне провадження за № 0001281 від 25.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.1-2).

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України.

Не зважаючи на вказані обставини, прокурор направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

З огляду на досудове розслідування кримінального провадження, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування та в аспекті визначеної прокурором у клопотанні підстави закриття кримінального провадження, а саме: закінчення строків досудового розслідування та не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, судом підлягають перевірці зокрема як сам факт наявності події кримінального правопорушення, винну особу у вчиненні якого не встановлено, так і належність, ефективність здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

Як вбачається з поданого прокурором клопотання про закриття кримінального провадження подія кримінального правопорушення мала місце 25.09.2014 року, про вчинення будь-яких слідчих (розшукових) дій протягом всього строку досудового розслідування прокурором в клопотанні не зазначено, відповідних доказів проведення комплексу заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення до клопотання не додано, суд констатує, що ознайомившись із матеріалами кримінального провадження №0001281 від 25.09.2014 року останні п`ять років, до звернення прокурора з клопотанням про закриття кримінального провадження, жодні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, органом досудового розслідування не проводились, що свідчить про поверхневий та формальний підхід до розслідування вказаної події та не відповідає критеріям ефективності досудового розслідування.

Враховуючи те, що у кримінальному провадженні № 0001281 від 25.09.2014 року наявна особа, а саме ОСОБА_7 , якій можливо причетний до вказаного кримінального правопорушення, враховуючи розмір завданої шкоди потерпілій у розмірі 704 066 гривень, але не зважаючи на це прокурор порушує перед судом питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, хоча закінчення строку досудового розслідування без повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження не може бути достатньою підставою для закриття кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що без проведення повного комплексу слідчих та процесуальних дій, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України, за таких обставин, клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтею 49 КК України, статтями 214, 219, 220, 284, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001281 від 25.09.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України - відмовити.
Матеріали кримінального провадження № 0001281 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України - повернути прокурору для організації продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8