гСправа № 187/577/20 Провадження №1-кп/0187/255/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних провадженнях
№ 0000102 від 24.02.2020 та № 0000237 від 15.04.2020 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ

23.02.2020 приблизно 19-00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення офіційного документу, скориставшись відсутністю уваги власника, шляхом вільного доступу із незачиненого салону автомобіля Opel Rekord реєстраційний номер НОМЕР_1 з корисливих спонукань викрав банківську картку АТ «ТАСКОМБАНК» за відкритим рахунком № НОМЕР_2 , яка перебувала у володінні ОСОБА_6 , яка згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом. Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, обернувши платіжну картку у своє користування, та розпорядився нею на власний розсуд.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.
14.04.2020 близько 22 години 20 хвилин ОСОБА_4 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, проник на огороджену територію домоволодіння, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , пролізши під парканом, де з метою здійснення свого злочинного умислу, діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно намагався викрасти пластикове вікно фірми «WDS» вартістю 1215 гривень 82 копійки та металеві двері марки «Страж» вартістю 9985 гривень 69 копійок, що належить ОСОБА_7 .
Однак, ОСОБА_4 умисел, спрямований на викрадення вищевказаного майна, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи становить 11201 гривня 69 копійок, до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був застигнутий місцевими жителями смт Курилівка під час вчинення злочину.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням в інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю і не заперечувала проти викладених в обвинувальних актах обставинах. Пояснив, що 23.02.2020 близько 19-00 години, знаходячись на території будинку АДРЕСА_3 , помітивши що ОСОБА_8 за ним не спостерігає, викрав з автомобіля Опель банківську картку, з якої знімав гроші в м. Кам`янське.
14.04.2020 року близько 22-30 години ОСОБА_4 проліз під парканом на територію будинку АДРЕСА_4 , де переконавшись що за ним ніхто не спостерігає намагався викрасти з території домоволодіння пластикове вікно та металеві двері, але не встиг, так як був застигнутий місцевими жителями.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його, претензій до обвинуваченого немає, покарання просив винести на розсуд суду (а.с. 12, т.1).
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, цивільний позов заявляти не буде (а.с. 18, т.1).
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю, тому її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів та за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням в інше приміщення.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 357 КК України) та тяжким злочином (ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України).

Також суд ураховує обставини справи та особу обвинуваченого, який

не працює, але щиро розкаявся у скоєних злочинах, повністю визнав себе винним, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язаного із позбавленням волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов потерпілими не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1740/20 від 28.04.2020 року в розмірі 320 грн стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази: вікно фірми «WDS», металеві двері марки «Страж» повернути потерпілому ОСОБА_7 ; рюкзак з інструментами - знищити, згідно з положенням ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді :
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
-за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1740/20 від 28.04.2020 року в розмірі 320 грн на користь держави.

Речові докази: вікно фірми «WDS», металеві двері марки «Страж» повернути потерпілому ОСОБА_7 ; рюкзак з інструментами - знищити.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1