Справа № 720/1971/20
Провадження № 1-кс/720/249/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року слідчий суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоселиця клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про повернення тимчасового вилученого майна (речового доказу), -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просив зобов`язати Новоселицьке ВП СВП ГУНП в Чернівецькій області повернути співвласнику ОСОБА_5 автомобіль марки АУДІ д.н.з. НОМЕР_1 , який був тимчасового вилучений у кримінальному провадженні № 0000362 від 23 жовтня 2018 року, яке було закрито на підставі абз. 14 ч.1 ст. 284 КПК України.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав подане до суду клопотання та додатково пояснив, що власник вилученого автомобіля ОСОБА_5 передав свій автомобіль на роботу під таксі, після чого його користувачі імовірно підробили технічний паспорт та номерні знаки, щоб не мати проблеми із поліцією. Оскільки, після закриття кримінального провадження, слідчий незаконно утримує вилучений автомобіль на якого не було накладено арешт у передбаченому КПК порядку, просив задовольнити клопотання.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та поверненню співвласнику тимчасово вилученого автомобіля, посилаючись на те, що питання щодо повернення вилученого автомобіля власнику має бути вирішено у порядку цивільного судочинства.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали додані до клопотання та кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що слідчим Новоселицького ВП СВП ГУНП в Чернівецькій області 23 жовтня 2018 року внесено до ЄРДР відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України, а саме за фактом підроблення бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійним номером НОМЕР_2 на автомобіль марки АІДІ д.н.з. НОМЕР_3 .
В ході проведення огляду місця події 22 жовтня 2018 року слідчим Новоселицького ВП СВП ГУНП в Чернівецькій області був вилучений автомобіль марки АІДІ д.н.з. НОМЕР_3 .
Постановою про визнання речовим доказом від 24 жовтня 2018 року слідчим визнано речовим доказом вилучений автомобіль марки АІДІ д.н.з. НОМЕР_3 та його залишено на зберігання на території Новоселицького ВП СВП ГУНП в Чернівецькій області.
Відповідно до висновку технічної експертизи документів № 393-К від 03 квітня 2019 року бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійним номером НОМЕР_2 на автомобіль марки АІДІ д.н.з. НОМЕР_3 не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в офіційному обігу на території України.
Відповідно до висновку судової трасологічної експертизи № 33-г від 26 березня 2019 року ідентифікаційні позначення номера кузова НОМЕР_4 та двигуна автомобіля марки АІДІ д.н.з. НОМЕР_3 нанесені першопочатково способом, що використовується заводом виробником та змінам не піддавався.
31 жовтня 2019 року кримінальне провадження № 0000362 закрито постановою слідчого на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
28 жовтня 2020 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до начальника Новоселицького ВП СВП ГУНП в Чернівецькій області із заявою про повернення власнику вилученого у кримінальному провадженні № 0000362 від 23 жовтня 2018 року автомобіля марки АУДІ д.н.з. НОМЕР_1 .
Листом від 04 листопада 2020 № 6200/123/53/04-2020 заступник начальника СВ Новоселицького ВП СВП ГУНП в Чернівецькій області повідомив адвоката ОСОБА_4 про необхідність вирішення питання про долю речових доказів у закритому кримінальному провадженні в судовому порядку.
Вирішуючи вказане клопотання слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до правового висновку щодо застосування норм права, сформованого Великою Палатою Верховного Суду у п. 52 своєї постанови від 30 червня 2020 року (справа № 727/2878/19, провадження № 14-516цс19), питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.
В даній постанові Велика Палата Верховного Суду відійшла від свого правого висновку, сформованого в пункті 49 постанови 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, у частині того, що питання про скасування арешту майна, накладеного за КПК України 2012 року, після закриття слідчим кримінального провадження слід вирішувати за правилами цивільного судочинства
Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Таким чином, вирішення питань щодо повернення речових доказів, вилучених у ході кримінального провадження, має відбуватися згідно з кримінальним процесуальним законом.
Більш того, питання про зобов`язання слідчого повернути тимчасово вилучене майно після закриття кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя.
За вказаних обставин, доводи прокурора про те, що питання щодо повернення вилученого автомобіля власнику після закриття слідчим кримінального провадження має бути вирішено у порядку цивільного судочинства, є безпідставними.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).
Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
За положенням ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на автомобіль марки АУДІ д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , вбачається, що ОСОБА_6 є його співвласником.
В матеріалах оглянутого кримінального провадження № 0000362 від 23 жовтня 2018 року, яке було закрито постановою слідчого від 31 жовтня 2019 року, клопотання до суду та ухвала суду про арешт вилученого 22 жовтня 2018 року транспортного засобу відсутні.
Таким чином, після 24 жовтня 2018 року слідчий утримував вказаний автомобіль без достатньо для того правових підстав, оскільки в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України він мав його повернути особі, в якої його було вилучено.
За вказаних обставин, клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення, а тимчасово вилучений слідчим автомобіль підлягає поверненню його співвласнику ОСОБА_5 ..
Керуючись ст.ст. 100, 171-174, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Зобов`язати Новоселицьке ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути співвласнику ОСОБА_5 вилучений 22 жовтня 2018 року автомобіль марки «АУДІ», номер кузова НОМЕР_4 , якого було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000362 від 23 жовтня 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1