Справа № 347/201/20
Провадження № 11-кп/4808/438/20
Категорія ч.2 ст. 185КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , на вирок Косівського районного суду від 07 серпня 2020 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), предбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не військовозобов`язаний, не одружений, не працюючий, неодноразово раніше судимий, останній раз вироком Косівського районного суду від 03.06.2020 року із застосуванням ст. 75 цього Кодексу звільнення від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк рік ,за ч.2 ст. 185 КК до покарання, громадянин України, -

визнаний виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 ,засуджений за те що він 03.01.2020 року 17 год.30 хв., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є приватний-підприємець ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, викрав жіночу куртку-пальто, бежевого кольору, марки SA LON, розміром 42, вартістю 1 105 (одна тисяча сто п`ять) гривень.

Після чого ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У своїй АС захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , стверджує, що оскаржуваний вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду: невідповідність висновків суду, викладених у вироці, фактичним обставинам справи; на істотні порушення вимог кримінально процесуального закону; неправильне застосування кримінального закону.

Просить даний вирок скасувати за відсутності в діянні його підзахисного складу кримінального правопорушення, а також дослідити докази, а саме допитити обвинуваченого ОСОБА_8 та призначити амбулаторно судово-психіатричну експертизу.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану АС, просять задовольнити їхні апеляційні вимоги; пояснення прокурора, який вважає вирок законним і обгрунтованим; перевіривши матеріали справи та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС захисника не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

В клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про призначення ОСОБА_8 судово-психіатричної експертизи колегія суддів відмовлено і запропонувала обвинуваченому висловити свою позицію з приводу обставин, що викладені в обвинувальному акті та вироку.

Обвинувачений суду пояснив, що брав участь у розгляді справи в суді, давав свідчення про вчинення ним крадіжки. Разом з тим він ствердив, що викрадене не встиг реалізувати, а гроші потратив на власний розсуд. Документів, які підтверджували, що він хворіє душевними хворобами у нього немає. На обліку у лікаря психіатра не числеться.

Із звукозапису судового засідання вбачається, що після оголошенняпрокурором обвинувального акту та проголошення вступної промови, суд встановив особу обвинуваченого, з`ясував чи зрозуміло йому обвинувачення, чи визнає він себе винуватим, чи бажає давати показання. Потім прокурором запропоновано спрощений порядок дослідження доказів, позаяк обвинувачений визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушенні.

Як вбачається із вироку Косівського районного суду від 07 серпня 2020 року, ОСОБА_8 , в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим.

Так, згідно з вироку суду вбачається, що ОСОБА_8 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся. Правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185КК на переконання колегії суддів, є вірною .

Колегія суддів, враховуючи обставини та спосіб вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , наявність даних, які не викликають сумнів щодо осудності вважає, що вина доведена поза всяким розумним сумнівом.

Так, як вбачається із матеріалів кримінально провадження, згідно довідок №677, та №6 психоневрологічного та наркологічного кабінетів, виданих Косівською райполіклінікою, обвинувачений ОСОБА_8 на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не знаходиться (а.с. 50-51).

Отже відсутні підстави для призначення судово-психіатричної експертизи.

Твердження захисника про порушення права на захист, колегія суддів не вважає необгрунтованим.

Як вбачається із звукозапису судового засідання13.02.2020 року та заявою ОСОБА_8 , обвинувачений відмовився від захисника та зазначив, що свої законні інтереси представлятиме сам в судовому засіданні.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції було роз`яснено право особи обвинуваченого на захист та реалізацію його права на відмову від захисника.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то слід вказати наступне.

Згідно вимог ст. 50 КК , покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК , суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На переконання колегії суддів, при призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував у повній мірі обставини вчинення кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, сприяння у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту, у повній мірі відповідає вимогам кримінального закону.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що мало б наслідком скасування або зміну судового рішення, а тому підстав для зміни чи скасування вироку, на що покликається апелянт у своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведеного та керуючись, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Косівського районного суду від 07 серпня 2020 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), предбаченого ч.2 ст.185КК без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5

ОСОБА_4