ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області Справа №477/2031/20
Провадження №1-кп/477/274/20
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

11 листопада 2020 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000492 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11 листопада 2020 року включно,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, пунктом 6 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187, частиною 2 статті 262, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 162, частиною 3 статті 357, частиною 1 статті 357, частиною 1 статті 15, частиною 2 статті 289 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
10 листопада 2020 року з Миколаївської місцевої прокуратури №2 надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, пунктом 6 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187, частиною 2 статті 262, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 162, частиною 3 статті 357, частиною 1 статті 357, частиною 1 статті 15, частиною 2 статті 289 КК України.
Ухвалою колегії суддів від 10 листопада 2020 року призначено підготовче судове засідання та доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області призначити обвинуваченому захисника.
До початку проведення підготовчого судового засідання через канцелярію суду 11 листопада 2020 року надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою обґрунтовано тим, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, серед яких є особливо тяжкі злочини, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначено йому, у разі визнання винуватим в інкримінованих злочинах, може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Зазначив, що наявні ризики, які передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України. Обвинувачений вчинив злочини, в той час, як відносно нього в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебував на розгляді обвинувальний акт за частиною 2 статті 289 КК України. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, не працює та не має постійного джерела доходу.
Прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на шістдесят днів та просив його задовольнити.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора та вважав за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , із думкою якого погодився обвинувачений ОСОБА_4 , заперечував щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою через недоведеність існування ризиків, просив суд, у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити розмір застави.
Ураховуючи, що складання ухвали суду вимагає значного часу, колегія суддів на підставі частини другої статті 376 КПК України, обмежилася складанням і оголошенням резолютивної частини ухвали.

Заслухавши позиції прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по вказаним матеріалам, колегія суддів установила наступне.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2020 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 липня 2020 року.

Указаний запобіжний захід неодноразово продовжений, у тому числі до 11 листопада 2020 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2020 року.
У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року №1-р/2017, Конституційний Суд України вказав, що продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом». Висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Суд уважає доведеними обставини, викладені прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу, які свідчать про те, що заявлені ним ризики існують.

Обвинувачений ОСОБА_4 за обвинувальним актом обвинувачується у вчиненні злочинів, серед яких є злочини, які, у відповідності до статті 12 КК України, класифікуються як особливо тяжкі злочини, до затримання офіційно не працював, має незняті і непогашені судимості за корисливі злочини, не має міцних соціальних зв`язків та стабільного офіційного джерела доходів, вчинив інкриміновані йому злочини в той час, як відносно нього в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебував на розгляді обвинувальний акт за частиною 2 статті 289 КК України.
Указані обставини у їх сукупності, в тому числі процесуальна поведінка ОСОБА_4 у іншому кримінальному провадженні, можуть свідчити про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення та переховування від суду.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 зможе ухилитися від суду та не виконати процесуальні рішення суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки одним із злочинів, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , спричинено загибель людини, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 КПК України колегія суддів уважає не визначати розмір застави, що відповідає вимогам частини четвертої статті 183 КПК України.

Судом також установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, відносно якої, в силу частини другої статті 183 КПК України, не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 314, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою стоком на 60 днів, який діє з 11 листопада 2020 року по 09 січня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повний текст ухвали оголошено 12 листопада 2020 року о 16 годині 00 хвилин.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_9

СУДДІ ОСОБА_10

ОСОБА_11