УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві про закриття кримінального провадження №0012958 від 25.12.2016,

УСТАНОВИВ:

30 грудня 2020 року, ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із скаргою про скасування постанови слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві про закриття кримінального провадження №0012958 від 25.12.2016.

У вказаній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що Оболонським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0012958, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2016 за ч. 1 ст. 190 КК України. Остання вказує, що працівники Оболонського УП ГУ НП у м. Києві не виконуються відповідні вказівоки Київської місцевої прокуратури №5 та рішення суду, які були винесені раніше та задоволені.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просить скаргу задовольнити та постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 17.02.2020 про закриття кримінального провадження №012958 від 25.12.2016 скасувати.

Уповноважений прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. При цьому, прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд скарги за її відсутності.

Враховуючи, що неявка у судове засідання прокурора та слідчого у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності останніх.

ОСОБА_3 та її представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. В той же час від представника скаржниці адвоката ОСОБА_5 надійшла заява до суду, в якій останній просить розглядати скаргу за відсутності його і ОСОБА_3 , скаргу підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Ураховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги за наявними в ній матеріалами та матеріалами кримінального провадження №0012958 від 25.12.2016, які було надано через канцелярію суду 16.01.2021 під вх. №2160/21 слідчим Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Однак, як убачається з матеріалів, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, вказані вимоги було проігноровано, а винесена постанова є не обгрунтованою та носить формальний характер.

Слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки у ній не викладено відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх належне обґрунтування.

Дослідивши скаргу про скасування постанови слідчого та документи додані в її обґрунтування, а також матеріали кримінального провадження №0012958 від 25.12.2016, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Однак, у досліджених матеріалах кримінального провадження № 0012958, на підставі яких прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження, відсутні наступні процесуальні документи:

- постанова керівника органу досудового розслідування про призначення слідчого (слідчих);

- протоколи допиту раніше судимих за вчинення майнових злочинів осіб, які ведуть аморальний спосіб життя;

- будь-які процесуальні документи, які б вказували на те, що були проведені заходи на встановлення наявності камер відоспостереження, на що посилається слідчий у своїй постанові.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова від 17.02.2020 підлягає скасуванню, як не обґрунтована, оскільки містить в мотивувальній частині посилання на документи, які відсутні в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, зі змісту постанови слідчого від 17.02.2020, вбачається, що 15.03.2018 року набрали чинності зміни до КПК України, а саме зміни до ст. 219 КПК - строки досудового розслідування, з огляду на що слідчий вказує на те, що будь-які слідчі дії, які було проведено після закінчення строку досудового розслідування будуть вважатися недопустими.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 1 ст. 219 КПК України (зі змінами) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;

2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;

3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Досудове розслідування повинно бути закінчено:

1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;

2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як убачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Оболонським УП ГУ НП у м. Києві було внесено відомості та розпочато розслідування кримінального провадження №0012958 від 25 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

При цьому, на час винесення слідчим постанови про закриття даного кримінального провадження та розгляду скарги слідчим суддею, ч. 1 ст. 219 КПК України діє в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 та виходячи з п. 4 § 2 Прикінцеві положення Розділу 4 вказаного Закону наведена норма не має зворотньої дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Тобто, до кримінального провадження №0012958 не застосовуються положення ч. 1 ст. 219 КПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Керуючись статтями 303, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 17.02.2020, про закриття кримінального провадження № 0012958, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 17 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №0012958, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України скасувати, а матеріали направити для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1