У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 липня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Нижні Сірогози Херсонської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , є особою, яка не має судимості,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжі, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_3 , є особою, яка не має судимості,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_7 ,
представник потерпілих ОСОБА_9 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 липня 2020 року відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13.09.2020 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, обрати відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.
Зазначає, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Суд не зазначив, чому не взяв до уваги докази, надані стороною захисту, зокрема, документів з медичної частини СІЗО, які свідчать про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , ту обставину, що внаслідок протиправних дій працівників поліції стосовно спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, його матір захворіла на тяжке психічне захворювання, не обґрунтував недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Посилання суду на факт реєстрації та мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за межами Херсонської області, а саме в м. Запоріжжі, як на підставу для відмови у зміні запобіжного заходу, свідчить про порушення принципу рівності перед законом і судом.
Зазначає, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину (дружину, сина, матір-пенсіонерку), тобто міцні соціальні зв`язки, відсутні порушення з його боку під час досудового слідства, з`являється на всі виклики слідчого та суду, речові докази та документи по справі зібрані, показання свідків свідчать про непричетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому злочинів, доказів впливу на потерпілих та свідків не надано, ОСОБА_5 мешкає в м. Запоріжжі, а потерпілі та свідки в смт. Нижні Сірогози Херсонської області, отже відсутні ризики переховування обвинуваченого від правосуддя, знищення доказів, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню чи вчинення іншого кримінального правопорушення.
Зазначає, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину (дружину, малолітню доньку, матір-інваліда 3 групи, бабусю, батька), тобто міцні соціальні зв`язки, відсутні порушення з його боку під час досудового слідства, з`являється на всі виклики слідчого та суду, речові докази та документи по справі зібрані, показання свідків свідчать про непричетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів, доказів впливу на потерпілих та свідків не надано, отже відсутні ризики переховування обвинуваченого від правосуддя, знищення доказів, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню чи вчинення іншого кримінального правопорушення.
Суд повинен був винести окремі ухвали про застосування запобіжного заходу відносно кожного обвинуваченого.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
В провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000040, за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30.05.2019 р. відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався судом, востаннє до 16.07.2020 р. включно.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 03.06.2019 р. відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався судом, востаннє до 16.07.2020 р. включно.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою на шістдесят днів. Клопотання мотивоване тим, що останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів і, перебуваючи на волі, можуть ухилятись від суду, перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.
Захисниками обвинувачених подано клопотання про зміну останнім запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. Клопотання мотивоване тим, що саме такий запобіжний захід, з урахуванням, як відомостей про обвинувачених, зокрема позитивних характеристик, стану здоров`я, наявності міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, так і їх процесуальної поведінки, зможе запобігти ризикам ухилення від суду та незаконного впливу на потерпілих і свідків.
Врахувавши тяжкість та підвищену суспільну небезпеку злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , вагомість вже досліджених судом доказів у справі, відомості про особу обвинувачених, а саме про стан їх здоров`я, наявність у ОСОБА_5 захворювання на цукровий діабет, відсутність непогашених судимостей, позитивні характеристики, наявність певних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, судовий розгляд у справі триває і завершити його на даний час неможливо, у зв`язку із чим продовжують існувати ризики того, що обвинувачені, які проживають поза межами Херсонської області, можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, а також свідків, які ще не допитані судом, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційних скарг, представника потерпілих, думку прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.
Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000040, за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не визначено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , обвинувачуються у вчиненні двох особливо тяжких злочинів, поєднані із застосуванням насильства, проживають поза межами Херсонської області. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, а також свідків, які ще не допитані судом, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про наявність зазначених ризиків.
З урахуванням тяжкості злочинів та наявністю ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання апелянта на наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання та інші обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновків суду про можливість вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дій, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, слідчим суддею враховані всі обставини в їх сукупності.
Не є порушенням вимог кримінального процесуального закону продовження застосування запобіжного заходу відносно двох осіб одним процесуальним рішенням. Крім того, з мотивувальної частини ухвали суду вбачається, що питання необхідності застосування запобіжного заходу та доводи сторін оцінювались не узагальнено, а стосовно кожної особи.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 липня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ _____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3