Справа № 2514/5274/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/713/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 серпня 2020 року про залишення без задоволення клопотання ОСОБА_6 про зняття арешту,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7 ,

особи, яка подала заяву,- ОСОБА_6 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 серпня 2020 року клопотання ОСОБА_6 про зняття арешту з майна, накладеного постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 грудня 2012 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, залишено без задоволення.

Залишаючи без задоволення клопотання ОСОБА_6 про зняття арешту суд виходив з того, що ОСОБА_6 не надала беззаперечних доказів на обгрунтування клопотання, що б давало підстави суду зняти арешт з частки в нерухомому майні. Крім того, за відсутності відомостей про правонаступників померлого потерпілого, а також про виконання чи невиконання ОСОБА_6 вироку суду в частині задоволеного цивільного позову, зняття з майна арешту, накладеного судом на забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, не буде вважатися законним.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та задовольнити її клопотання про скасування арешту з майна, накладеного постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2012 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до положень чинного кримінального процесуального законодавства правонаступництво в кримінальному провадженні не передбачено. На думку апелянта, посилання суду в даному випадку на ст. 55 ЦПК України, є помилковим, так як такі норми закону можуть застосовуватись тільки під час судового розгляду справи, але не під час виконання вироку суду.

Вказує, що на виконання вимог ст. 442 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» спадкоємці не звертались до державного виконавця із заявами про заміну стягувача у виконавчому провадженні №38427270.

Враховуючи строк виконання вироку, а також ту обставину, що потерпілий ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заміни стягувача у виконавчому провадженні не було, тому, на думку апелянта, відсутні підстави для продовження арешту, накладеного на її майно.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та просила скасувати арешт, накладний на частки квартири, які належать їй на праві власності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію ОСОБА_6 , думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2012 року з метою забезпечення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України накладено арешт на частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_6 на праві власності (т. 2 а.п. 68).

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.01.2013 року ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у порядку задоволення цивільного позову 6957,00 грн. матеріальної шкоди, 3000,00 грн. моральної шкоди, 312,00 грн. витрат з оплати судово-товарознавчої експертизи, а всього 10 269,00 грн.

Також ухвалено речовий доказ у справі металевий контейнер, що зберігається на території ТОВ «Метал-Ком» у м. Ніжині на вул. Корчагіна, - реалізувати як металобрухт, а вилучені від реалізації кошти повернути потерпілому ОСОБА_8 , зарахувавши їх у розмір відшкодування шкоди, визначений судом (т. 2 а.п. 128134).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.05.2013 року вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.01.2013 року залишено без змін (том 2 а.п. 181186).

Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно до вимог ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 2 а.п. 203).

Згідно копії постанови державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 25.06.2020 року ВП № 38427270 встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1/740/18/13, виданого 04.06.2013 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення боргу у сумі 10 269,00 грн. з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 закінчено у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_8 .

Як встановлено судом 1 інстанції, відомості про правонаступників померлого потерпілого ОСОБА_8 відсутні.

Матеріалами кримінального провадження вставлено, що ОСОБА_6 є власником частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на яку накладено арешт.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оцінюючи наведені обставини, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного на частки квартири, що належать їй на праві власності, оскільки правонаступників померлого потерпілого ОСОБА_8 не встановлено, а посилання суду 1 інстанції на вимоги ст. 55 ЦПК України щодо процесуального правонаступництва в даному випадку є помилковим, так як дана норма закону застосовується під час судового розгляду справи, а не під час виконання вироку суду.

Тому, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду скасуванню.

Керуючись ст.ст. 174, 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 серпня 2020 року про залишення без задоволення клопотання ОСОБА_6 про зняття арешту - скасувати.

Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту на майно - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 грудня 2012 року на 13/20 та 7/80 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4