Справа № 474/583/20
Провадження № 1-кп/474/116/20
В И Р О К
Іменем України
03.12.20 року Врадіївський районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальне провадження (зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000016 від 03.08.2020 року ) по обвинувальному акту щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Барсово, Сургутського районну, Тюменської області Росія, непрацюючого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст. 129 КК України.
З участю сторін та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні:
прокурора ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_3 ;
захисника ОСОБА_5 ;
потерпілої ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
01.08.2020 року в обідній час, ОСОБА_3 , перебуваючи в житловому будинку своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин з останньою, що тривають не менше півроку, під час сварки, з метою її залякування та маючи умисел викликати у потерпілої ОСОБА_6 побоювання за своє життя, взяв з серванту ніж з руків`ям помаранчево-білого кольору для господарсько-побутового призначення в праву руку та демонструючи свою готовність до реалізації своїх дій, висловлюючи у рішучій формі погрозу вбивством, тримаючи її за верхній одяг лівою рукою, підніс ніж до її грудної клітки, що було сприйнято останньою як реальну загрозу для свого життя.
Після цього, ОСОБА_3 , вийшовши до веранди зазначеного житлового будинку та продовжуючи сварку з ОСОБА_6 , з метою завдання їй фізичного болю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, наніс останній один удар кулаком руки в область волосянистої частини голови, завдавши фізичного болю, без спричинення тілесних ушкоджень.
Він же, 02.08.2020 року о 10 год., перебуваючи у веранді житлового будинку розташованого по АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_7 , під час сварки з потерпілою, з метою завдання їй фізичного болю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в область лівого вуха, завдавши фізичного болю, без спричинення тілесних ушкоджень.
Вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, обставини що пом`якшують, обтяжують покарання, характеризують його особу, підтверджуються наступними дослідженими по справі доказами:
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 який вину у вчиненні інкримінованованих йому кримінальних проступків при обставинах викладених в обвинуваченні визнав частково, пояснивши що 01.08.2020 р., в денний час він зателефонував своїй колишній співмешканці ОСОБА_8 , з якою не проживає близько двох місяців з проханням пустити їх спільну дитину в парк погуляти разом з ним, на що вона відмовила, пояснивши відмову перебуванням його, обвинуваченого, в стані алкогольного сп`яніння. Після цього, знаходячись вже у подвір`ї домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване по АДРЕСА_2 , остання під час сварки нанесла йому один удар металевою трубою по голові, на що він у відповідь також наніс їй один удар в область голови. 02.08.2020 р., близько о 10 год. він зайшов до місця мешкання сестри потерпілої ОСОБА_9 , щоб взяти сірники, де побачив потерпілу ОСОБА_8 , яка сиділа на лавочці у веранді, запитав її де дитина, на що вона мовчала, і він за те, що вона 01.08.2020 року вдарила його трубою по голові наніс їй один удар рукою в область голови. Щодо факту висловлювань ним погроз вбивством потерпілій, пояснив, що не погрожував їй та не брав ніж до рук. Підтвердив, що зловживає алкогольними напоями, проходив курс лікування від залежності, кодувався, під час спільного проживання з потерпілою сварки між ними відбувалися майже кожного дня, з трубою ходив по вулиці так як вона була потрібна для побуту та ніс її до іншої хати;
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , що 01.08.2020 р., близько 12 год., їй зателефонував колишній співмешканець ОСОБА_3 , який просив щоб вона відпустила з ним їх спільну дитину в парк. Почувши, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння запропонувала, щоб сам прийшов до них і там побачив дитину. Прийшовши, обвинувачений грався з донькою ОСОБА_10 , після чого, вже перебуваючи у веранді житлового будинку між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_11 взяв помаранчевий ніж який лежав на серванті з лівої сторони, приклав до її грудної клітки та почав погрожувати, що заріжу, приб`ю, на реагування що не роби цього бо в домі діти (донька та двоє синів від першого шлюбу), щоб не бачили цього, не реагував, після чого наніс їй один удар кулаком в область голови. Схопив доньку, хотів забрати. Виштовхавши його з веранди почала забирати дитину, він повторно наніс їй ще один удар в область голови від чого вона впала на землю. Вона ж взявши металеву трубу яка лежала біля піднавісу, нанесла обвинуваченому один удар в область голови від чого він впав на землю та перебував без свідомості. Пізніше пішла заночувати з донькою у знайомої ОСОБА_12 . З телефонної розмови з ОСОБА_13 дізналася, що обвинувачений ходить по вулиці та шукає її, тримаючи в руках трубу. 02.08.2020 р., в ранковий час, знов пішла до місця мешкання ОСОБА_9 , куди згодом прийшов обвинувачений, який у сестри запитав чи є в неї сірники, після чого підійшовши до неї, потерпілої, почав з`ясовувати де дитина, та після того як вона не відповіла наніс їй один удар рукою в область вуха. Коли сестра виганяла його з веранди він почав кричати, що до всіх добереться та поріже, після чого викликали працівників поліції. Доповнивши, що під час спільного проживання з обвинуваченим, він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неодноразово вчиняв насильство в сім`ї та спричиняв тілесні ушкодження, погрожував але вона до поліції не зверталась, терпіла;
Показаннями свідка ОСОБА_7 , що 02.08.2020 р., близько 10 год., до місця її проживання, що розташоване по АДРЕСА_3 , прийшла її сестра ОСОБА_6 .. Через деякий час до веранди зайшов її колишній співмешканець ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння почав з`ясовувати де дитина, але ОСОБА_8 мовчала. На це ОСОБА_3 сказав, добре, що вчора тебе не вбив, не спіймав. Після цього, нагнувшись над ОСОБА_8 обвинувачений почав кричати та наніс їй один удар лівою рукою у вухо, від чого вона почала плакати. Як вона, свідок, проганяла обвинуваченого з двору, при виході він сказав «твоє щастя, що я тебе не знайшов, тримайся» і вийшов. Також 01.08.2020 р., коли вона йшла по вулиці до місця мешкання потерпілої бачила обвинуваченого який тримаючи металеву трубу в руці запитав її де потерпіла, на, що вона відповіла, що не знає, а він у відповідь почав кричати та сказав, що вона бреше і знає де вона ховається. Також сестра повідомляла їй, що вона боїться за своє життя, так як обвинувачений постійно їй погрожує вбивством;

Показаннями свідка ОСОБА_14 , що 01.08.2020 року точного часу не пам`ятає але точно знає, що то було в після обідній час до території домоволодіння прийшов обвинувачений ОСОБА_3 який перебував в стані алкогольного сп`яніння, ознаки якого були нетипові, кричав, мав почервоніле обличчя та хитку ходу. Запитав у неї та співмешканця ОСОБА_15 , де потерпіла ОСОБА_16 та їх спільна донька ОСОБА_10 , та після того як вони відповіли, що не знають, почав розмахувати металевою трубою яку тримав в руці, розміром близько півметра, викрикуючи, що коли знайде її, приб`є. Трубою розмахував довільно, не до неї, свідка, та не до її співмешканця. Перед обідом, цього ж дня, з телефонного повідомлення потерпілої ОСОБА_16 , дізналася, що до неї приходив обвинувачений який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та що між ними виникла сутичка, в ході якої під час того як потерпіла хотіла забрати у нього доньку, штовхнула обвинуваченого, а він наніс їй один удар кулаком в область передньої частини голови від чого в неї появилась «гематома» розміром як п`ять копійок, та взявши ножик до рук погрожував їй, що приб`є. Також повідомила по телефону, що для того, щоб обвинувачений більше її не бив, вона вдарила його металевою трубою в область голови. Пізніше дізналася, що потерпіла з донькою ночували у ОСОБА_17 , бо боялась залишатись вдома, щоб обвинувачений її не знайшов. Про події які відбулися 02.08.2020 року вона дізналася зі слів молодшої сестри ОСОБА_9 , яка розповіла, що приходив до неї обвинувачений, шукав потерпілу та доньку. Доповнивши, що під час спільного проживання з обвинуваченим, потерпіла скаржилася їй, що в сім`ї відбувалися неодноразово сварки, обвинувачений бив її, це було біля 10 разів за рік;
Показаннями свідка ОСОБА_18 , що 01.08.2020р. біля 21.00 год. на її телефон зателефонувала потерпіла ОСОБА_8 , з проханням заночувати, пояснивши що до неї приходив колишній чоловік ОСОБА_11 будучи п`яним, та що бив чи намагався її вдарити, а тому вона боїться ночувати вдома. Казала, що має її бити. Уже, під час перебування, по місцю її, свідка, проживання, потерпіла розповідала, що вона вдарила ОСОБА_19 трубою по голові, боїться спати вдома щоб він не прийшов до неї та не дебоширив.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.08.2020 р., витягом з кримінального провадження №0000016 від 03.08.2020 року за заявою ОСОБА_6 , про те, що 02.08.2020 р., о 10 год., ОСОБА_11 , перебуваючи в житловому будинку за адресою АДРЕСА_3 наніс їй один удар в область вуха, спричинивши сильну фізичну біль;
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.08.2020 р., витягом з кримінального провадження №0000021 від 11.08.2020 року за заявою ОСОБА_6 , про те, що 01.08.2020 р., в обідній час ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем її проживання в житловому будинку розташованого по АДРЕСА_2 наніс їй один удар кулаком правої руки в область волосистої частини голови, спричинивши сильну фізичну біль;
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.08.2020 р., витягом з кримінального провадження №0000022 від 11.08.2020 року за заявою ОСОБА_6 , про те, що 01.08.2020 р., в обідній час ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем її проживання в грожував вбивством, використовуючи при цьому кухонний ніж, створивши реальні підстави побоюватися за своє життя;
Заявою ОСОБА_6 , від 11.08.2020 р., про добровільну видачу працівникам Врадіївського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області; протоколом тимчасового вилучення майна від 11.08.2020 р., згідно яких ОСОБА_6 , видала кухонний ніж яким 01.08.2020 р., ОСОБА_3 , погрожував їй вбивством;
Постановою від 12.08.2020 р., про визнання: кухонного ножа (пакет №1) який видала ОСОБА_6 , речовим доказом та про передачу його на відповідальне зберігання до КРД Врадіївського ВП, (квитанція №27);

Постановою від 13.08.2020 р., про об`єднання матеріалів досудових розслідувань №0000016, №0000021, №0000022, з присвоєнням їм єдиного номеру №0000016;
Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області №479/539/20 від 14.08.2020 р., згідно якої накладено арешт на: кухонний ніж, належний потерпілій ОСОБА_6 , який було тимчасово вилучено до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області 11.08.2020 р., протоколом тимчасово вилученого майна - шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном власнику ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам;
Вимогою про судимість № 105-03082020/48012 від 03.08.2020 р.; характеристикою; довідкою про склад сім`ї від 06.08.2020 року виданими Новопавлівською сільською радою, Врадіївського районну, Миколаївської області; довідкою КНП Врадіївської ЦРЛ №446 від 04.08.2020 р.; довідкою Врадіївського РВК №771 від 05.08.2020 р., довідкою Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області №9111 від 15.08.2020 р., відповідно до яких ОСОБА_3 - є особою раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно, перебуває на обліку Врадіївського РВК як військовозобов`язаний, за період з 19.01 по 02.08.2020 р., неодноразово притягувався до адміністративних відповідальності за ч.1 ст.178, ч.1 ст.175-1, ч.1 ст. 130, ст.122-4, ст. 124, ч.2 ст.126, ч.2 ст.178 КУпАП, проживає по місцю реєстрації разом з батьком ОСОБА_20 , 1957 р.н.
Щодо тверджень сторони захисту про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого за ст. 129 ч.1 КК України на іншу менш тяжку статтю 126 ч.1 КК України, з підстав того що обвинувачений не погрожував вбивством потерпілій, а лише один раз вдарив її, а тому в останньої не було підстав побоюватися за своє життя, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема показаннями свідків ОСОБА_7 , що 02.08.2020 р., близько 10 год. перебуваючи по місцю її, свідка, проживання, в стані алкогольного сп`яніння, почав з`ясовувати у потерпілої де дитина, казав, добре, що вчора її не вбив, не спіймав, після чого наніс потерпілій один удар лівою рукою у вухо, та при виході з двору обвинувачений сказав «твоє щастя, що не знайшов, тримайся». Та що потерпіла повідомляла їй, що вона боїться за своє життя, так як обвинувачений постійно їй погрожує вбивством; показаннями свідка ОСОБА_14 , що 01.08.2020 року в після обідній час до території домоволодіння прийшов обвинувачений ОСОБА_3 який перебував в стані алкогольного сп`яніння, ознаки якого були нетипові, кричав, мав почервоніле обличчя та хитку ходу, запитував де ОСОБА_16 , розмахував металевою трубою яку тримав в руці, розміром близько півметра, викрикуючи, що коли знайде її, приб`є. Цього ж дня, з телефонного повідомлення потерпілої ОСОБА_16 , дізналася, що до неї приходив обвинувачений який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та що між ними виникла сутичка, в ході якої під час того як потерпіла хотіла забрати у нього доньку, штовхнула обвинуваченого, а він наніс їй один удар кулаком в область передньої частини голови від чого в неї появилась «гематома» розміром як п`ять копійок, та взявши ножик до рук погрожував їй, що приб`є.
Їх же заперечення щодо реального сприйняття потерпілою погроз спростовуються цими ж доказами.
Таким чином зазначені вище докази, всупереч показанням обвинуваченого, в яких він заперечив факт висловлювань ним погроз вбивством на адресу потерпілої, узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, та виключають сумніви у причетності ОСОБА_3 до умисного скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За такого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 , в інкримінованих йому кримінальних проступках, доведена повністю, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень; ч.1 ст.129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
В ході судового розгляду захисник та обвинувачений просили закрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 126 КК України, та звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

За редакцією ст.45 КК України, на час розгляду даного кримінального провадження, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таке каяття характеризується трьома складовими елементами, взятими у своїй єдності, а саме: 1) щирим розкаянням у вчиненому злочині; 2) активним сприянням розкриттю цього злочину та 3) повним відшкодуванням завданих цією особою збитків або усуненням заподіяної шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає підставу звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК.

Щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення особи до вчиненого злочину, тобто, особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Активне сприяння розкриттю злочину полягає у наступному:
повідомленні про всі відомі епізоди й обставини вчинення злочину; викритті інших співучасників; визначенні ролі кожного з них у вчиненні злочину; повідомленні про їхнє місцезнаходження; наданні допомоги в їх затриманні; видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом.

Повне відшкодування заподіяних збитків або усунення заподіяної шкоди означає задоволення в повному обсязі розумних претензій потерпілого та має бути добровільним.

В ході судового розгляду не встановлено наявності всіх складових дійового каяття. Так, обвинувачений не в повному обсязі визнав свою вину у вчиненому, при цьому не встановлено, що він дійсно щиро розкаявся у вчиненому, в ході судового розгляду жаль з приводу вчиненого не висловлював, не сприяє розкриттю злочину.

Положеннями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено, що вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.
В той же час, в даному кримінальному провадженні має місце реальна сукупність злочинів невеликої тяжкості, вчинення другого злочину невеликої тяжкості не може вважатися таким, що вчинений вперше, оскільки в цьому випадку один злочин передує другому у часі.
Таким чином, не встановлено обставин, що дають суду дійти до висновку про наявність всіх складових дійового каяття ОСОБА_3 , а отже відсутні підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини що пом`якшують покарання,- вперше вчинення злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини; обставини, що обтяжують покарання, - вчинення злочину повторно у частині кримінального правопорушення ч.1 ст.126 КК України та вчинення кримінального правопорушення щодо колишньої особи з якою перебував у сімейних або близьких відносинах, думку прокурора та потерпілої про призначення покарання у виді обмеження волі, з застосуванням ст. 75 КК України, особу обвинуваченого який має постійне місце проживання за яким негативно характеризувався до вчинення кримінальних проступків, його процесуальну поведінку під час судового розгляду (виконання процесуальних обов`язків по явці до суду на протязі всього часу слухання справи, та вибачення перед потерпілою під час судових дебатів), вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, призначити йому покарання, у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст. 126 КК України, та у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 статті 129 КК України, із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України визначивши остаточне покарання у виді обмеження волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Посилання ж сторони захисту на процесуальні порушення допущені під час досудового розслідування з огляду на не вірне зазначення в повідомленні про початок досудового розслідування статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, як ст. 190 КК, а також невірне зазначення у протоколі роз`яснення особі, що притягується до кримінальної відповідальності права на захист (його описовій частині), прізвища, ім`я, по батькові особи, якій роз`яснюються такі права, як ОСОБА_21 , суд не бере до уваги, оскільки такі порушення по суті не є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, так як самі по собі не є доказами, та не впливають на права учасників кримінального провадження і не можуть перешкодити суду ухвалити законний та обґрунтований вирок. Та крім того, протокол роз`яснення прав особі, у вступній частині містить запис про прізвище ім`я та по батькові обвинуваченого ОСОБА_3 , підписаний ним, особисто, що не заперечувалося самим обвинуваченим під час судового розгляду, а допущена в його описовій частині помилка, як послалася сторона обвинувачення, - є технічною.
Щодо їх же посилань на порушення права на захист під час досудового розслідування, що виявилося в тому, що допит ОСОБА_3 в якості підозрюваного було проведено без участі захисника, то суд зауважує, що в протоколі роз`яснення особі права на захист від 13.08.2020р. наявний запис вчинений ОСОБА_3 про надання згоди на проведення такої слідчої дії як його допит, без участі захисника, і добровільність такої позиції обвинувачений підтвердив під час судового розгляду. Крім того, обвинувачений не є особою, якій обов`язково мала бути забезпечена участь захисника, згідно ст. 53 КПК України.
Доводи сторони захисту про незаконне затримання обвинуваченого працівниками поліції відразу по приїзду на виклик, суд також оцінює критично, оскільки відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою, а під час судового засідання обвинувачений підтвердив добровільність своєї позиції проїхати до відділу поліції, що не було наслідком примусу, застосування до нього сили чи підкорення наказу.
Заходи забезпечення кримінального провадження арешт майна: кухонного ножа, належного потерпілій ОСОБА_6 , який було тимчасово вилучено до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, з огляду на ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.
Оскільки обвинуваченим учинено кримінальні правопорушення по відношенню до колишнього члена сім`ї (співмешканки), суд вважає доцільним в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , застосування обмежувальних заходів, передбачених п. 3 ч. 1ст. 91-1 КК України, строком на три місяці.
Водночас інші обмежувальні заходи передбачені п.п.1-2 ч.1 цієї статті (заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності), про застосування яких клопотала сторона обвинувачення, суд не застосовує, з огляду на недоведеність прокурором способу обмеження спілкування обвинуваченого з дитиною (час, спосіб, місце, інше), та з тих підстав, що обвинувачений та потерпіла проживають окремо, спільного місця проживання не мають.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 392 -396 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст. 129 КК України, призначивши йому покарання:
- за ч. 1 ст. 126 КК України у виді 200 (двісті) годин громадських робіт;
- за ч. 1 ст. 129 КК України у виді 1 року обмеження волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від призначеного покарання з випробуванням, при умові якщо він на протязі іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти обов`язок на ОСОБА_3 :
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Покласти на ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 3 ч. 1ст. 91-1 КК України у виді заборонити впродовж трьох місяців наближатися на відстань 50 метрів до місця, де ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживає ( АДРЕСА_2 ), та місцях її тимчасового чи систематичного перебування у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням, відвідуванням торгівельних об`єктів, чи з інших причин.
Скасувати захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна застосований ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області №479/539/20 від 14.08.2020 р., кухонного ножа, належного потерпілій ОСОБА_6 .
Речові докази по справі кухонний ніж,який знаходиться в КЗРД Врадіївського ВП повернути потерпілій ОСОБА_6 , як власнику (законному володільцю).
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1