Справа № 571/132/20
Провадження №1-кп/571/105/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2020 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000008 про обвинувачення: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , солдата, учасника бойових дій в зоні АТО, судимого: 24.07.2020 вироком Яворівського районного суду Львівської області за ч.4 ст.407, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, відповідно до ч.1 ст.76 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:

23 грудня 2019 року близько 17 години ОСОБА_3 , перебуваючи у житловому приміщенні ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 під час розпиття спиртних напоїв, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Huawei Lua-u22» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , золотистого кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_4 належний ОСОБА_6 . Викрадене майно ОСОБА_3 привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, шляхом збуту ОСОБА_7 за 400 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1562,63 гривні.
Шкода відшкодована шляхом повернення викраденого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні крадіжки телефону визнав повністю і дав показання, що після служби в зоні АТО він проходив реабілітацію за місцем проживання в смт.Рокитне. 23 грудня 2019 року він зателефонував до вітчима ОСОБА_5 , після чого пішов до нього в гості. Під час розпиття з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спиртних напої, взяв телефон останнього та вийшов на вулицю передзвонити, потім пішов геть. Телефон продав ОСОБА_7 за 400 гривень, а виручені кошти витратив на власні потреби. Щиро розкаюється у вчиненому, негативно оцінює свій вчинок та обіцяє, що більше такого не повториться.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. 26 червня 2020 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого ні матеріального ні морального характеру не має. Викрадене майно йому повернуто, відносно міри покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі. Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст.349 КПК України.
Суд кваліфікує дії обвинуваченного ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування заподіяної шкоди шляхом повернення викраденого.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до п.13 ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Застосування примусового лікування обвинувачений не потребує, що підтверджується довідками КНП «Рокитнівська ЦРЛ» (а.с.66).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується добре, по місцю служби характеризується задовільно (а.с.64,72), обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого, та приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді штрафу, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі винного.
В силу вимог ст.5 КК України суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, чинної на момент скоєння кримінального правопорушення.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує, що вироком Яворівського районного суду Львівської області від 24 липня 2020 року, який набрав законної сили 25 серпня 2020 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначено покарання із застовуванням ст.ст.75,76 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому такі витрати в сумі 628,04 гривень суд стягує з обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371,373,374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирок Яворівського районного суду Львівської області від 24 липня 2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.407, ст.75 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, із встановленням іспитового строку тривалістю один рік та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, виконувати самостійно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.
Речові докази: мобільний телефон марки «Huawei Lua-u22» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , золотистого кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити у користуванні останнього.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1