Провадження № 1-кс/761/7/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000976 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, щодо неповернення тимчасового вилученого майна,
в с т а н о в и в:
10 квітня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000976 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, щодо неповернення тимчасового вилученого майна. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, просив слідчого суддю зобов`язати слідчого СУ ГУ НП в Київській області, який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні, розглянути його клопотання від 03 квітня 2019 року та негайно повернути ОСОБА_5 вилучене майно в ході проведення обшуків 01 березня 2019 року та 02 березня 2019 року.
У судове засідання адвокат ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в черговий раз не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття.
Слідчий СУ ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000976 від 28 лютого 2019 року, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Разом з тим, у відповідності до ст. 304 КПК України, неявка слідчого бездіяльність якого оскаржується не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
Крім того, кримінальним процесуальним законом України визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладається на слідчого суддю.
Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону всіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).
Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.
Так, у силу ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на бездіяльність слідчого, в тому числі, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала таку скаргу.
Наведена норма спрямована на дотримання учасниками кримінального провадження засад змагальності та диспозитивності.
Відповідно до ст. 22 КПК України зміст змагальності у кримінальному провадженні полягає у самостійному обстоюванні сторонами їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів передбаченими КПК засобами.
Диспозитивність, яка визначена ст. 26 КПК України, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Слідчий суддя, у свою чергу, відповідно до положення ч. 6 ст. 22 КПК України зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
У той же час, принцип змагальності, у силу ст. 22 КПК України, саме на особу, яка звернулася зі скаргою, покладає обов`язок обстоювання її правової позиції, доведення обставин, які вона вважає порушенням відповідних прав, свобод та законних інтересів.
Таким чином, слідчий суддя при вирішенні ініційованого скаржником питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє відстоювання своєї позиції під час розгляду справи.
Неприбуття скаржника до суду унеможливило встановлення всіх обставин, які є необхідними для вирішення скарги по суті заявлених вимог, тобто перешкодило виконанню слідчим суддею покладених на нього обов`язків щодо об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Слідчий суддя приймає до уваги, що ч. 2 ст. 307 КПК України визначений вичерпний перелік можливих рішень, винесених за результатами розгляду скарг.
У той же час, вказані рішення можуть бути прийняті виключно за наслідками розгляду скарги, здійснення якого можливе тільки за участі її ініціатора. Викладені вище обставини унеможливлюють розгляд скарги по суті та прийняття рішення в порядку ст. 307 КПК України.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для залишення скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000976 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, щодо неповернення тимчасового вилученого майна, без розгляду.
Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що прийняття такого рішення утворює найбільш сприятливе для скаржника становище, оскільки в такому випадку останній має право у визначеному порядку повторно звернутись до слідчого судді з метою оскарження бездіяльності слідчого.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 22, 26, 303, 306, 309, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000976 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, щодо неповернення тимчасового вилученого майна залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1