Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000026 від 25.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України,

в с т а н о в и л а :

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000026 від 25.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, оскільки відсутні підстави для визнання потерпілим, а також відсутні належні та підтверджуючі дані щодо спричинення дійсної, а не гаданої шкоди злочином.

Досудове провадження проведено достатньо повно і доказів вчинення злочину не встановлено, а прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000026 скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до Державного бюро розслідувань у м. Києві для продовження досудового розслідування. Визнати вказану постанову слідчого незаконною.

Вказує, що судове рішення отримав лише 10.03.2020 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Вважає, що слідчий суддя упереджено розглянув його скаргу на постанову про закриття кримінального провадження та відмовив у її задоволенні, не врахувавши, що під час досудового слідства не дотримано вимог законодавства щодо повноти, об`єктивності та неупередженості з`ясування фактичних обставин, що призвело до прийняття слідчим передчасного та необ`єктивного рішення.

ОСОБА_6 та прокурор до суду не з`явилися, були належним чином повідомлені, просили справу розглядати у їх відсутність, клопотання про відкладення судового розгляду не заявляли, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутність, в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи апелянта про пропуск строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин є обґрунтованими, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Колегія суддів перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 вважає, що слідчим суддею при розгляді його скарги з достатньою повнотою були перевірені усі доводи останнього про однобічність та неповноту досудового розслідування та передчасність прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження №0000026 за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 січня 2019 року до ЄРДР було внесено відомості на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2018 року, на підставі заяви ОСОБА_6 про постановлення суддею Дніпровського районного суду м. Києва та суддями Київського апеляційного суду, завідомо неправосудних рішень, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

З копії заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, слідує, що останній просив внести відомості до ЄРДР, залучити його в якості потерпілого та вручити пам`ятку потерпілого.

16 січня 2019 року слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_7 була винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000026.

18 лютого 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 про скасування даної постанови слідчого.

25 лютого 2019 року слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_7 була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000026 від 08.01.2019 року за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Аргументуючи рішення слідчий вказала, що предметом розслідування зазначеного кримінального провадження є ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_8 у справі №755/16343/18-к від 30.10.2018 про повернення матеріалів скарги. Вказана ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_8 у справі №755/16343/18-к від 30.10.2018 про повернення матеріалів скарги, була оскаржена заявником до Київського апеляційного суду.

27.11.2018 року ухвалою Київського апеляційного суду колегією суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у провадженні №11-сс/824/1665/2018 було залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_6 , а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва від 30 жовтня 2018 року, якою скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження №0003088 від 28.09.2017 р. - повернуто особі, яка її подала - залишено без змін.

На переконання колегії суддів досудовим розслідуванням, яке проведено з достатньою повнотою не встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях суддів при прийнятті ними відповідних судових рішень складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.

Так, за частиною четвертою статті 126 Конституції України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Європейська Комісія "За демократію через право" (Венеційська Комісія) у Доповіді стосовно незалежності судової влади, схваленій на 82-му пленарному засіданні, яке відбулось 12-13 березня 2010 року, встановлюючи межі "функційного імунітету суддів", визначила його як імунітет від кримінального переслідування за діяння, вчинені під час виконання своїх функційних обов`язків судді, за винятком умисних злочинів, зокрема отримання хабаря (пункт 61).

Незалежність і недоторканність судді гарантують Конституція та закони України; вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється; суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частини перша, друга статті 126, частина перша статті 129 Основного Закону України).

Для перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають оскарження судового рішення та надання йому юридичної оцінки компетентним судом.

Отже, суддю може бути притягнуто до кримінальної відповідальності лише у випадку, коли правопорушення вчинено умисно, має місце свавільне зловживання повноваженнями судді, що перешкоджає здійсненню правосуддя чи переслідує нелегітимні цілі (заподіяння шкоди іншим особам або суспільним інтересам тощо), прикриваючись виконанням вимог закону.

Не може бути наслідком притягнення до кримінальної відповідальності судді лише за факт постановлення ним судового рішення, яке, за суб`єктивним розумінням слідчого, прокурора або будь-якої іншої особи, є "неправосудним" (зокрема, у разі незгоди з цим рішенням).

ОСОБА_6 , в своїй скарзі до слідчого судді висловлює незгоду з прийнятими судовими рішеннями, вказує на їх незаконність та необґрунтованість, хибність, а в апеляційній скарзі взагалі вдається до відвертих особистих образ суддів та працівників суду не наводячи конкретних фактів, що можуть свідчити про умисне, свавільне зловживання своїми повноваженнями суддями, що свідчить виключно про його суб`єктивне розуміння вказаних судових актів та не спростовує висновки слідчого судді про відсутність правових підстав для задоволення його скарги.

За таких обставин, слідчий суддя, перевірив доводи скарги ОСОБА_6 щодо неповноти проведеного розслідування, навів у своїй ухвалі переконливі та обґрунтовані мотиви про безпідставність доводів заявника з такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 406, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року, якою відмолено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000026 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: