Справа № 127/1444/19
Провадження № 1-кп/127/50/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі
в складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання прокурора ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про які внесені 21.08.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою, мотивуючи тим, що запобіжній захід відносно обвинувачених обрано правильно, підстав для їх зміни, скасування немає, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися. Крім того зазначив, що обвинуваченими вчинено злочин проти життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю. Прокурор просив врахувати, що підозра є обґрунтованою. На переконання прокурора, обвинувачені, перебуваючи на свободі, можуть продовжувати вчиняти інші злочини. Крім того, перебуваючи на волі та розуміючи наслідки вчиненого діяння, обвинувачені можуть переховуватись від суду, впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_13 щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою підтримала клопотання прокурора, зазначивши, що обвинувачення є обґрунтованим. Представник потерпілих звернула увагу суду, що згідно обвинувального акту ОСОБА_6 було передано ОСОБА_7 пістолет, який так і не знайдено. Тому, у разі зміни запобіжних заходів обвинуваченим, існує ризик, що останні можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Адвокат ОСОБА_13 просила врахувати, що наразі не допитані усі свідки, а тому в разі зміни обвинуваченим запобіжних заходів на більш м`які, останні зможуть впливати на свідків з метою зміни їх показів в судовому засіданні.

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтримали думку свого представника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 заперечував щодо заявленого клопотання, зазначивши, що прокурором не доведено яким чином його підзахисний може спотворити речові докази, з урахуванням того, що вони знаходяться в матеріалах кримінального провадження. Крім того, захисник звертав увагу суду, про неможливість врахування попередніх ухвал щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим при повторному вирішенні такого питання. Також, просив врахувати, що прокурором не доведено існування ризиків на даний час. Адвокат ОСОБА_8 просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 щодо продовження дії запобіжного заходу заперечував, так як ризики передбачені ст. 177 КПК України, на його думку, стороною обвинувачення не доведені. Захисник зазначив, що твердження прокурора про існування ризиків мають бути належним чином аргументовані. Захисник зазначив, що на наданий час підстави для продовження найсуворішого запобіжного заходу відсутні. Ризик впливу на свідків, на переконання захисника, є надуманим. Крім того просив врахувати, що прокурор не довів яким чином його підзахисний може перешкоджати розгляду кримінального провадження, або ж знищити чи спотворити будь-яку з речей, яка визнана речовим доказом. Просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 щодо клопотання прокурора підтримав думку своїх захисників.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 щодо продовження дії запобіжного заходу його підзахисному заперечував. Адвокат ОСОБА_10 зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим та не підтверджено доказами. Суду не надано доказів впливу на того, що обвинувачені будь-яким чином можуть знищити чи спотворити докази, які знаходяться в межах кримінального провадження. Крім того, адвокат ОСОБА_10 зазначив, що на даний час продовження запобіжного заходу є передчасним, оскільки строк дії попередньої ухвали про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим не закінчився, попередня ухвала не набрала законної сили, тому на переконання сторони захисту вказані обставини є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людити та основоположних свобод.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_14 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій не заперечував проти проведення судового засідання у його відсутність.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, чинити тиск на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положено ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу суд повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжних заходів у виді тримання під вартою, суд враховує що обвинувачені, відповідно до положень ст. 12 КК України, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, в разі доведення їх винуватості, загрожує покарання у виді позбавлення волі на значний строк. Тому, на переконання суду, даний ризик продовжує існувати, обвинувачені перебуваючи на волі та розуміючи наслідки вчиненого діяння, можуть переховуватись від суду, з метою уникнення покарання, яке їм загрожує в разі доведення їх винуватості.

Судом враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 має соціальні зв`язки, а саме батьків, та постійне місце проживання. Однак вказані обставини не виключають, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про соціальні зв`язки ОСОБА_7 , натомість наявна інформація, що обвинувачений ОСОБА_7 до затримання не був працевлаштований, тому існує ризик, що він може продовжувати вчиняти інші корисливі злочини. Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 після вчинення злочину залишив місце свого проживання та переховувався від органів досудового розслідування.

Також, існує ризик що, у разі зміни запобіжного заходу обвинуваченим на більш м`який, останні можуть чинити тиск на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни їх показів наданих на досудовому розслідуванні.

Представник потерпілих просила суд врахувати при прийнятті рішення щодо визначення запобіжного заходу обвинуваченим, що згідно обвинувального акту ОСОБА_6 передано ОСОБА_7 пістолет, однак не встановлено його місцезнаходження. Тому, у разі зміни запобіжних заходів обвинуваченим, існує ризик, що останні, перебуваючи на волі, можуть знищити, сховати або спотворити речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, на переконання суду, ризик того, що обвинувачені можуть іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді продовжує існувати.

Крім того, судом враховано практику ЄСПЛ, де зазначено, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи усі вищезазначені обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених. За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 314, 315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим задовільнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів з 17.08.2020 до 15.10.2020 включно.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на 60 днів з 17.08.2020 до 15.10.2020 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору відділу прокуратури Вінницької області для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя-доповідач:

Судді: