УХВАЛА

02 грудня 2020 року

м. Київ

Провадження № 13-93зк20
Суддя Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши спільну заяву керівника Міжнародного наукового товариства ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , та ОСОБА_3 про перегляд ухвалених судових рішень щодо нього,
в с т а н о в и л а:
01 грудня 2020 року керівник Міжнародного наукового товариства ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , та заявник ОСОБА_3 , не погоджуючись із ухваленими в кримінальному провадженні щодо останнього судовими рішеннями, направили на адресу Великої Палати Верховного Суду заяву, в якій порушують питання про перегляд усіх ухвалених рішень суду щодо ОСОБА_3 .
Як убачається зі змісту заяви, вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 25 листопада 2005 року, ОСОБА_3 1958 року народження, засуджено за частиною 2 статті 122, статтею 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 24 січня 2006 року вирок районного суду щодо ОСОБА_3 залишено без зміни та на підставі пункту «б» статті 1 Закону України "Про амністію» від 31 травня 2005 року звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.
Ухвалою Верховного Суду України від 25 січня 2007 року рішення суду щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.
Рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Сізарєв проти України» від 17 січня 2013 року, встановлено порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні кримінальної справи судом, в якому констатовано порушення Україною статей 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) щодо ОСОБА_3 .
Заявники, посилаючись на положення Глави 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), стверджують про незаконність ухвалених щодо ОСОБА_3 судових рішень.
Зазначають, що засуджений неодноразово звертався до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу перегляду вказаних судових рішень і протягом 2013-2014 років за результатами розгляду таких заяв винесено рішення про залишення їх без руху. Просять скасувати усі ухвалені судові рішення щодо ОСОБА_3 і постановити виправдувальний вирок за нововиявленими та виключними обставинами.
Перевіривши подану заяву, суд дійшов висновку, що її належить залишити без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 459 КПК України встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, є виключною обставиною.
Положеннями статті 260 КПК України визначено, що право подати заяву про перегляд за виключними обставинами судового рішення, яке набрало законної сили, мають учасники судового провадження.
Крім того, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повинна відповідати вимогам до її форми та змісту, встановленим частиною 2 статті 462 КПК України.
Усупереч цим вимогам закону, заявником ОСОБА_5 не долучено до заяви підтверджуючих даних, які вказують, що він є учасником кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , або документів на вимогу статті 131-2 Конституції України, якою визначено, що виключно адвокатом здійснюється представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Відповідно до статті 50 КПК України передбачено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Цих вимог кримінального процесуального закону заявником ОСОБА_5 не дотримано.

Змістом частини п`ятою статті 461 КПК України встановлено процесуальний строк звернення із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, який становить не більше тридцяти днів із дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття рішенням міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, статусу остаточного.

За матеріалами заяви заявники стверджують про звернення до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ із аналогічним питанням, водночас не долучають до заяви рішень суду за наслідком такого розгляду.

Заявники не долучають підтверджуючих документів, які б свідчили про дату отримання листа з Міністерства юстиції України з інформацією щодо набуття рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Сізарєв проти України» від 17 січня 2013 року статусу остаточного.
У зв`язку із наведеним, суд позбавлений можливості встановити дотримання заявниками процесуальних строків, які визначено статтею 461 КПК України.

До заяви не долучено належно завірених копій судових рішень, які просять переглянути заявники, а також рішення ЄСПЛ у справі «Сізарєв проти України» від 17 січня 2013 року.

Одночасно, заявниками не порушується питання про витребування копії рішення ЄСПЛ у справі «Сізарєв проти України» від 17 січня 2013 року та не долучено відповідного клопотання.

Зі змісту заяви не вбачається, як на думку заявників встановлені ЄСПЛ порушення вплинули на загальну справедливість судового розгляду та ухвалених судових рішень щодо ОСОБА_3 .

У заяві не обґрунтовано необхідність застосування заходів індивідуального характеру у виді скасування постановлених судових рішень у зв`язку із встановленими ЄСПЛ порушеннями конвенційних прав ОСОБА_3 .

Прохальна частини заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд судових рішень щодо засудженого ОСОБА_3 не узгоджується з положеннями статті 467 КПК України та процесуальними повноваженнями Великої Палати Верховного Суду.

Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повинна відповідати вимогам до її форми та змісту, встановленим частиною 2 статті 462 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

Встановлені недоліки заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами позбавляють суд можливості вирішити питання про відкриття провадження, є підставою для залишення заяви без руху та надання заявникам строку для усунення недоліків, а саме для виконання вимог статей 50, 460, 461, 462, 467 КПК України.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 429, 464 КПК, суддя
у х в а л и л а:
спільну заяву керівника Міжнародного наукового товариства ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , та ОСОБА_3 про перегляд ухвалених щодо ОСОБА_3 судових рішень, залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати заявникам.
У разі не усунення недоліків у вказаний строк заяву буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1