Справа № 712/5554/20
Провадження №1-кс/712/3760/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту в кримінальному провадженні № 0002392, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про скасування арешту, в якому просить суд скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2020 року.
Клопотання обґрунтовується тим, що арешт накладений необґрунтовано. Вказує, що кримінальне провадження підлягає закриттю, оскільки жодній особі не повідомлено про підозру, заявника було затримано незаконно, а тому у накладенні арешту на майно відпала потреба.
В судове засідання заявник не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог п.2 ст.174 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту на майно, мотивуючи свої заперечення тим, що досудове розслідування по кримінальному провадженню триває, тимчасово вилучені речі відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, а тому підстав для скасування арешту немає.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0002392 від 04.06.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0002392 внесені до вказаного реєстру 04 червня 2020 року за фабулою: «до Черкаського відділу поліції надійшло повідомлення працівника банку «АККОРД» гр. ОСОБА_5 про те, що 04.06.2020 за адресою: м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36/1 охороною відділення банку «АККОРД» затримано гр. ОСОБА_4 , який згідно даних Пенсійного фонду України в період часу з 01.11.2019 до 31.05.2020, приховавши факт смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи паспорт померлого та банківську пенсійну картку систематично отримував пенсійні виплати за померлого і таким чином шахрайським шляхом заволодів державними коштами на суму 92 357 грн.»- правова кваліфікація ч.2 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2020 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку затриманої особи від 04.06.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку «Акордбанк» № НОМЕР_1 , посвідчення серії НОМЕР_2 , виписку з амбулаторної картки на ім`я ОСОБА_6 , фіскальний чек № код 464690, ксерокопію паспорта на ім`я ОСОБА_6 , заяву ОСОБА_6 від 04.03.2020, ксерокопію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_6 .
Надаючи оцінку доводам клопотання варто звернути увагу, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст.16 КПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зміст ухвали слідчого судді Соснівського районного суду від 12 червня 2020 року свідчить, що метою арешту майна визначене забезпечення його належного збереження як речових доказів.

Так, в ч. 3 ст. 170 КПК зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які серед іншого зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були набуті кримінально протиправним шляхом.
Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020, слідчий суддя визнав можливим застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, враховуючи, що вказані у клопотанні предмети та документи відповідають критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98, п.4 ч.2 ст. 167 КПК України, оскільки можуть бути знаряддями вчинення злочину заволодіння державними коштами шахрайським шляхом та з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Надаючи оцінку доводам клопотання ОСОБА_4 необхідно зауважити, що арешт на майно накладений обґрунтовано, оскільки такі речі та документи відповідають ознакам речових доказів (ч.1 ст.98 КПК України).
Всупереч положень ч.1 ст.174 КПК України ОСОБА_4 не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні накладеного арешту. В цьому контексті слід враховувати, що відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Отже обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.
Розглядаючи доводи ОСОБА_4 з приводу того, що слідчим при зверненні до слідчого судді порушено строк звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, слід зазначити, що передбачений ч.5 ст.171 КПК України строк подання клопотання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно має значення при визначенні порядку зберігання такого майна. Тож пропуск такого строку не є підставою для відмови у задоволенні клопотання чи скасування вже накладеного арешту, з огляду на зміст ч.1 ст.173, ч.1 ст.174 КПК України, які визначають виключний перелік підстав, що унеможливлюють застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Доводи заявника, що до теперішнього часу не повідомлено жодній особі про підозру, що свідчить про безпідставність накладення арешту, слідчий суддя оцінює критично, оскільки відповідно до положень ст. 276 КПК України, висновок про повідомлення особі про підозру робиться у разі достатності доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а мета досудового розслідування, саме і є встановлення таких доказів протягом строку досудового розслідування, у зв`язку з чим сам факт не повідомлення жодній особі про підозру в межах строку досудового розслідування не свідчить про безпідставність досудового розслідування, як і відсутність підстав для арешту майна.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту, оскільки в ході розгляду клопотання не встановлено обставин, які б свідчили, що застосування заходу у вигляді арешту майна в даному випадку є необґрунтованим.
Керуючись ст.ст.9, 174, 303-309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту в кримінальному провадженні № 0002392, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1