Справа № 404/8165/20
Номер провадження 1-кп/404/488/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0001829 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської області, українця, громадянина України, з початковою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.10.2020 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда із змінами відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 14.12.2020 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2020 року з 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебував за запрошенням потерпілого ОСОБА_6 у нього вдома по АДРЕСА_2 , де останні спільно вживали алкогольні напої. У цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 , діючи з метою особистої наживи, повторно, зайшов слідом за потерпілим до спальної кімнати, де впевнившись у тому, що він знаходиться у кімнаті наодинці із потерпілим, наніс останньому один удар кулаком правої руки в голову ззаду, від чого ОСОБА_6 впав на правий бік на ліжко, після чого ОСОБА_3 продовжив наносити удари кулаками по спині та голові, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей з крововиливом в білкову оболонку правого ока, синців у ділянці грудної клітини, у ділянці правого соска, під правою лопаткою, які згідно з висновком судового медичного експерта №957 від 31.10.2020 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У подальшому, продовжуючи реалізацію вказаного умислу, ОСОБА_3 відкрито викрав належне потерпілому ОСОБА_6 майно: бритву «Philips Shaver Series 1000 S1332/41» вартістю 630 грн. та чоловічий спортивний костюм «Adidas Z.N.E.» (худі «Adidas Z.N.E. Release EB5230» та штани «Adidas Z.N.E. Tapered») вартістю 3529 грн. 63 коп., а також срібний ланцюжок, мобільний телефон марки «Samsung», мобільний телефон марки «Nokia», персональний комп`ютер (монітор LG, клавіатура та системний блок), детальні характеристики та вартість яких не встановлена.

У подальшому з місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму, яка встановлена, у розмірі 4159 грн. 63 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Крім того, 05.11.2020 року з 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_8 перебував біля під`їзду №4 по АДРЕСА_3 . У цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 діючи повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи, попросив у неповнолітнього ОСОБА_8 під приводом здійснення телефонного дзвінка мобільний телефон. У свою чергу неповнолітній ОСОБА_8 , достовірно довіряючи ОСОБА_3 , передав ОСОБА_3 мобільний телефон «Samsung Galaxy Core Prime VE G361Н (SM-G361HHADSEK) 1/8 Gray» вартістю 1083 грн. 33 коп., який перебував у користуванні неповнолітнього ОСОБА_8 та належав ОСОБА_7 . Також в телефоні містились SIM-картки з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , які матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_7 не становлять.

У подальшому з місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, майном, яким заволодів під час шахрайства шляхом обману, розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1083 грн. 33 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав частково та показав, що 21.10.2020 року познайомився із потерпілим ОСОБА_6 на ринку, де вони вживали разом із спільним знайомим ОСОБА_9 алкогольні напої. У цей час зателефонувала мати ОСОБА_9 та попросила відвезти його додому, а ОСОБА_6 запропонував поїхати до нього в гості. У подальшому він викликав таксі, ОСОБА_9 вони завезли додому, а самі, заїхавши до магазину «Файномаркет» по горілку, поїхали до будинку потерпілого по АДРЕСА_2 , де продовжили вживати алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_6 , будучи у сильному алкогольному сп`янінні, зняв свій костюм та пішов спати, наказавши йому залишатися у будинку. Приблизно через 20-30 хвилин, дочекавшись поки ОСОБА_6 засне, він виніс із будинку персональний комп`ютер потерпілого та викрав його спортивний костюм, одягнувши останній, після чого, викликавши таксі, поїхав додому. Будь-яких інших речей потерпілого він не брав та визнає, що здійснив таємне викрадення майна ОСОБА_6 .

Наполягає на тому, що він потерпілому ОСОБА_6 не наносив жодних тілесних ушкоджень. Вартість спортивного костюму, вказаного в обвинуваченні, він визнає. Кофту він добровільно віддав поліції, а штани повернені працівникам поліції свідком ОСОБА_10 . Вартість персонального комп`ютера, який був дуже старий, у розмірі 7000 грн. не визнає та вважає, що його вартість не більше 1000 грн.

При цьому він наполягає на тому, що згідно із отриманими відомостями під час досудового розслідування, закладений до ломбарду срібний ланцюжок належав йому, який потім продав знайомому та жодним чином не стосується потерпілого.

На даний момент йому дуже соромно за скоєне правопорушення крадіжку, він має намір виправитися та влаштуватися на роботу. Якби йому ОСОБА_6 зателефонував та попросив повернути викрадене, він би без вагань це зробив. Після вказаної події він з останнім не спілкувався.

Крім цього вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, він не визнає та стверджує, що із ОСОБА_8 він познайомився через соціальну мережу, де ОСОБА_8 запропонував скластися грошовими коштами та придбати марихуану. На пропозицію ОСОБА_8 він 05.11.2020 року близько 21 год. підійшов до Кропивницької міської ради, де побачив ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Він сказав, що у нього є 250 грн., у хлопців було близько 100 грн., але для придбання марихуани потрібно 500 грн. ОСОБА_11 запропонував поїхати до магазину АТБ по вул.Попова у м.Кропивницькому, де він знав місце, де можна придбати марихуану, а також він хотів зайти додому взяти гроші. Вийшовши з таксі, за яке він заплатив, ОСОБА_11 подзвонив комусь та пішов додому, а він із ОСОБА_8 пішли до під`їзду №4 по АДРЕСА_3 , де у невідомого йому чоловіка ОСОБА_8 придбав марихуану. Оскільки у них було лише 310 грн. (210 грн. його та 100 грн. хлопців) ОСОБА_8 залишив під заставу свій мобільний телефон. У подальшому вони поділили між собою марихуану і він, залишивши пакет, наявність якого на його думку могла викликати підозру, відійшов покурити наркотичний засіб. ОСОБА_8 залишився на тому ж місці курити марихуану та чекати на ОСОБА_11 із грошима, щоб забрати назад свій мобільний телефон. Приблизно через 20-25 хв. він повернувся до вказаного місця, проте побачив там працівників поліції та злякавшись, пішов додому.

У пакеті, який він залишив біля ОСОБА_8 , знаходилися його речі: джинси та кросівки, які він планував замінити у магазині, оскільки вони були на одну ногу. Він не телефонував із свого мобільного телефону, бо не дзвонить із свого мобільного телефону на незнайомі номери. При цьому він не пам`ятає марку та модель телефону, що належав ОСОБА_8 . Із хлопцями він погодився скинутися грошима на марихуану, оскільки у нього одного не вистачало грошових коштів, а їх пропозиція була вигідною.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, його вина у вчиненні вказаного правопорушення доводиться дослідженими судом такими доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав суду, що 21.10.2020 року він святкував свій день народження, у зв`язку з чим пригощав знайомих у закладі на території автовокзалу у м. Кропивницькому, де познайомився із ОСОБА_3 , особу якого підтвердив у судовому засіданні, з яким вони вирішили поїхати до нього додому. ОСОБА_3 викликав автомобіль та вони удвох поїхали за його місцем проживання по АДРЕСА_2 . Зайшовши до будинку, вони вживали алкогольні напої на кухні. Коли йому стало жарко, він зайшов до спальної кімнати переодягнутися. У цей час ОСОБА_3 підійшов до нього ззаду та наніс один удар кулаком в голову, після чого він впав на ліжко, а обвинувачений зірвав із шиї срібний ланцюжок та продовжив наносити удари кулаками по спині та голові, поки він не втратив свідомість. Увечері, коли він прийшов до тями, він виявив крадіжку свого майна з будинку: персонального комп`ютера, бритви, мобільного телефону «Samsung», мобільного телефону «Nokia», чоловічого спортивного костюму та цифрового супутникового приймача, який він у подальшому знайшов під ліжком, тому не підтверджує його викрадення. У зв`язку з тим, що він мав тілесні ушкодження та велику кількість синців на тілі, він подзвонив із тітчиного телефону на роботу та повідомив, що на роботу вийти найближчим часом не зможе, бо його побили.

Після вказаної події приблизно протягом тижня він не виходив з будинку та вживав алкогольні напої. Потім до нього прийшли сусід та зять, які наполягли на тому, щоб він звернувся до поліції, у зв`язку з чим заява про притягнення до відповідальності написана 30.10.2020 року. У подальшому з нього знімалися побої. Наполягає на тому, що ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження, кількість та характер яких відповідає вказаним у обвинувальному акті.

У день свого народження він перебував у алкогольному сп`янінні, оскільки вжив багато горілки, проте скільки саме, він повідомити не може.

З усіх викрадених речей документи у нього є лише на бритву, тому її найменування та характеристики як викраденого підтверджує, а також підтверджує повернення викраденого спортивного костюму, вказаного в обвинуваченні. Вагу, довжину срібного ланцюжка та пробу він не знає, оскільки не знімав його близько 30 років, слідчому лише умовно показав його товщину. Вартості мобільних телефонів, їх моделі, технічні характеристики він також не знає. Мобільний телефон «Samsung» був ним придбаний за 1500 грн., як такий, що був у використанні. Під час допиту слідчий на комп`ютері показував йому схожі мобільні телефони марки «Samsung» та «Nokia», які він вказував, але точні моделі цих телефонів та їх характеристики (пам`ять тощо), йому не відомі. Впізнання телефонів із ним не проводилося. Вартість та характеристики викраденого персонального комп`ютера, який йому був подарований, йому також не відомі. На підставі чого слідчим була встановлена його вартість у розмірі 7000 грн., йому не відомо. На даний момент йому повернуто лише спортивний костюм;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , згідно з якими вона проживає у квартирі АДРЕСА_4 та станом на 21.10.2020 року зустрічалася із чоловіком, який представився їй як ОСОБА_12 , якого вона впізнала у судовому засіданні як ОСОБА_3 21.10.2020 року вона перебувала на роботі та отримала дзвінок від ОСОБА_3 , який повідомив, що знаходився два дні у відрядженні та на даний момент посварився з братом, у зв`язку з чим попросив залишити у неї в квартирі комп`ютер та деякі інші свої речі, на що вона погодилася. Він приніс монітор з невеликим діаметром екрану та системний блок сірого кольору.

Через деякий час вона виявила, що з квартири зникла її праска, у результаті чого вона посварилася із ОСОБА_3 та останній її повернув. Потім у неї пропав її мобільний телефон, вона написала заяву до поліції, під час чого дізналася, що особа, що представилася їй ОСОБА_13 є ОСОБА_3 . Телефон їй було повернуто.

Через деякий час ОСОБА_3 забрав вказаний комп`ютер, а інші його речі, серед яких: чорний спортивний костюм, який він сказав, що купив собі, мобільний телефон, сім-картку, ключі, дві футболки вона добровільно віддала працівникам поліції. Срібного ланцюжка серед вказаних речей не було. На шиї у ОСОБА_3 під час проживання вона бачила срібний ланцюжок, який він носив та пояснював, що він належить йому;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2020 року, відповідно до якого було прийнято заяву від ОСОБА_6 про нанесення йому невідомою особою тілесних ушкоджень 21.10.2020 року близько 15 год. по АДРЕСА_2 (т.1 а.п.15);

- висновком експерта №957 від 31.10.2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, з крововиливом в білкову оболонку правого ока; синців у ділянці грудної клітини (2), в ділянці правого соска (1), під правою лопаткою, які утворилися від травматичного контакту з тупим об`єктом, індивідуальні властивості якого в ушкодженнях не відобразилися, могли утворитися в строк за 7-10 діб до моменту огляду від не менше 6-ти травматичних впливів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на площину (т.1 а.п.22);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 як чоловіка, який 21.10.2020 року наніс йому тілесні ушкодження та заволодів його майном (т.1 а.п.25-27);

- протоколом огляду місця події від 10.11.2020 року, відповідно до якого проведено огляд домоволодіння по АДРЕСА_2 , де у кімнаті №2 на столі коричневого кольору виявлено та вилучено футболку, належну ОСОБА_6 , темно-сірого кольору з плямами бурого кольору та спортивну кофту бежевого кольору, яка зі слів потерпілого належить ОСОБА_3 , які було оглянуто відповідно до протоколу огляду предметів від 07.12.2020 року та визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 07.12.2020 року (т.1 а.п.29-34, 47-48, 49);

- протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 11.11.2020 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_6 відібрано зразки крові (т.1 а.п.37);

- висновком експерта №708 від 11.11.2020 року, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_6 належить до групи 0бв за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.п.39-40);

- висновком експерта №720 від 03.12.2020 року, відповідно до якого сліди бурого кольору на майці, що належить потерпілому ОСОБА_6 , яка була вилучена під час огляду місця події від 10.11.2020 року, є кров`ю людини групи 0бв за ізосерологічною системою АВ0 та можуть походити від самого потерпілого; на спортивній кофті, вилученій під час огляду місця події від 10.11.2020 року, сліди крові не виявлено (т.1 а.п.44-46);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.11.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_6 із застосуванням відеозапису, який оглянуто згідно з протоколом огляду предмету та переглянуто у судовому засіданні, під час якого ОСОБА_6 на місці події відтворив обставини вчиненого ОСОБА_3 відносно нього правопорушення, які відповідають обставинам, повідомленим ним у показаннях (т.1 а.п.54, 55, 56-57);

- висновком експерта №1030/957 від 23.11.2020 року, відповідно до якого механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 при проведенні судово-медичної експертизи №957 від 31.10.2020 року не суперечить механізму, на який вказав потерпілий ОСОБА_6 в протоколі проведення слідчого експерименту за його участі від 19.11.2020 року (т.1 а.п.60);

- протоколом огляду предмета від 10.11.2020 року, відповідно до якого проведено огляд флеш-накопичувача, який визнано речовим доказом, із відеозаписами із відеокамер, що розташовані на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , які також переглянуто під час судового розгляду, на яких зафіксовано на камеру №1, №2 та №7 як о 11:26:01 до території вказаного домоволодіння під`їхав автомобіль «Daewoo Lanos». О 11:26:22 з вказаного автомобіля вийшов чоловік №1, одягнений в спортивний костюм чорного кольору «Adidas», кросівки білого кольору, в руках пакет білого кольору, який пішов на територію домоволодіння. О 11:26:45 з вказаного автомобіля виходить чоловік №2, одягнений в сіру футболку, спортивну кофту темно-синього кольору, штани чорного кольору, кросівки чорного кольору, кепку темно-сірого кольору, який пішов за чоловіком №1. У подальшому обидва чоловіки проходять від входу до території домоволодіння до будинку. Автомобіль о 11:26:56 від`їжджає від домоволодіння. О 15:02:30 (на камері №1) та о 15:02:01 (на камері №7) чоловік №2, одягнений в спортивний костюм чорного кольору «Adidas», кросівки чорного кольору, кепку темно-сірого кольору виносить з території домоволодіння системний блок від персонального комп`ютера та пакет, які залишає біля дороги. О 15:02:53 чоловік №2 звернувся до жінки, яка проходила по дорозі, після чого чоловік №2 дістає з кишені кофти мобільний телефон та телефонує з нього. О 15:04:07 вказана жінка відходить далі по вулиці, а чоловік №2 повертається до будинку через паркан (15:04:36 камера №4) та о 15:05:12 (камера №7) знімає з мотузки, що висить біля входу до будинку, дрібний одяг. О 15:06:12 чоловік №2 виносить з території домоволодіння монітор до комп`ютера. О 15:06:38 до чоловіка під`їжджає автомобіль «Daewoo Lanos» сірого кольору, чоловік піднімає багажник автомобіля та кладе до нього монітор, виходить водій та також підходить до багажника, потім чоловік №2 підносить до автомобіля системний блок та пакет, які також розміщує на задньому сидінні автомобіля. Після чого о 15:07:20 чоловік №2 сідає на переднє пасажирське сидіння та автомобіль від`їжджає від домоволодіння (т.1 а.п.62-66, 67-68);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_3 , якого він підвозив на таксі разом із ще одним чоловіком до будинку АДРЕСА_2 (т.1 а.п.73-75);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.11.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_3 як особу на ім`я ОСОБА_12 , яка проживала у неї в жовтні 2020 року та в кінці жовтня 2020 року принесла додому персональний комп`ютер (т.1 а.п.78-80);

- протоколом огляду місця події від 13.11.2020 року, відповідно до якого проведено огляд приміщення кабінету №423 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області по вул.Вокзальній, 58 у м.Кропивницькому, де виявлено особу ОСОБА_10 , яка за заявою про добровільну видачу долучила до матеріалів кримінального провадження речі, які з її слів залишив у неї ОСОБА_3 : мобільний телефон «Nokia 7310», зарядний пристрій «Microsoft», чохол від мобільно телефону з написом «Fila», 2 сім-картки мобільного оператора «Vodafone», два ключа, носки чорного кольору з малюнком, спортивні штани чорного кольору «Adidas», сорочку темно-синього кольору в клітинку, футболку сірого кольору, футболку чорного кольору, шорти темно-синього кольору, кепку велюрову темно-сірого кольору, які були вилучені в останньої, оглянуті відповідно до протоколу огляду предметів та визнані речовими доказами (т.1 а.п.82, 83-87, 88);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.11.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав спортивні штани чорного кольору «Adidas», які 21.10.2020 року з його будинку АДРЕСА_2 було викрадено ОСОБА_3 (т.1 а.п.90-93);

- протоколом огляду місця події від 13.11.2020 року, відповідно до якого проведено огляд приміщення кабінету №423 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області по вул.Вокзальній, 58 у м.Кропивницькому, де виявлено особу ОСОБА_3 , який за заявою про добровільну видачу долучив до матеріалів кримінального провадження спортивну кофту чорного кольору «Adidas», яка була вилучена в останнього, оглянута відповідно до протоколу огляду предметів та визнана речовим доказом (т.1 а.п.95, 96, 97);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.11.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав спортивну кофту чорного кольору «Adidas», яку 21.10.2020 року з його будинку АДРЕСА_2 було викрадено ОСОБА_3 (т.1 а.п.99-102);

- висновком експерта №957 від 25.11.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість станом на 21.10.2020 року представленого на експертизу чоловічого спортивного костюма «Adidas Z.N.E.», викраденого у потерпілого, який був придбаний новим у березні 2019 року, складає 3529 грн. 63 коп. (т.1 а.п.130-139);

- висновком експерта №946 від 20.11.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість станом цін на 21.10.2020 року електробритви «Philips Shaver Series 1000 S1332/41» у гарному технічно-справному стані, придатної для використання, яка була викрадена без коробки та комплектуючих, була придбана новою у листопаді 2019 року, може складали 630 грн. (т.1 а.п.145-152).

Крім цього, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, його вина у вчиненні вказаного правопорушення доводиться дослідженими судом такими доказами:
-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка показала суду, що 05.11.2020 року близько 21 год. вона знаходилася вдома. У цей час їй на мобільний телефон подзвонив працівник поліції та повідомив, що з її сином ОСОБА_8 сталася неприємна ситуація, у зв`язку з чим потрібно приїхати до магазину «АТБ» по вул.Попова, 9, корп.2 у м.Кропивницькому. Коли вона їхала на місце події, вона отримала телефонний дзвінок від невідомої особи чоловічої статі з мобільного телефону ОСОБА_8 , яка запропонувала їй зустрітися наступного дня о 19 год. та викупити вказаний мобільний телефон за 500 грн. За порадою слідчого вона намагалася підтримувати контакт із вказаною особою, проте з часом мобільний телефон ОСОБА_8 уже знаходився поза зоною досяжності.

Приїхавши на місце події, вона побачила ОСОБА_8 , працівників поліції та пакет жовтого чи оранжевого кольору, який у подальшому було відкрито та виявлено у ньому цінник, штани та два кросівки на одну ногу. На місці події вона дізналася, що у ОСОБА_8 невідомий останньому молодий чоловік попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_8 повідомив, що на його рахунку немає коштів, після чого невідомий чоловік поповнив йому рахунок та повторно попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка. У подальшому ОСОБА_8 дав йому свій мобільний телефон для здійснення дзвінка, а вказаний чоловік взамін залишив пакет із речами. Після цього молодий чоловік спілкуючись по мобільному телефону зник з місця події, а ОСОБА_8 , зачекавши певний час, зрозумів, щоб був обманутий, в результаті чого попросив невідомих йому дівчат викликати працівників поліції.

Вона підтвердила, що викрадений мобільний телефон був придбаний через мережу Інтернет у липні 2020 року за 1000 грн., належав їй та був наданий ОСОБА_8 для використання. Документів на вказаний мобільний телефон у неї на даний час немає. Модель викраденого телефону вона вказала слідчому, з`ясувавши відповідний за характеристиками мобільний телефон. Із вартістю мобільного телефону та абонентськими номерами, вказаними у обвинуваченні, вона повністю згодна. На даний час їй мобільний телефон не повернуто. Зі слів ОСОБА_8 із ним був його товариш ОСОБА_11 , проте на момент заволодіння мобільним телефоном останній уже пішов;

-показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_8 , наданими останнім у присутності законного представника, згідно з якими він 05.11.2020 року близько 20 год. знаходився разом із другом ОСОБА_11 біля Кропивницької міської ради. У цей час до них підійшов невідомий молодий чоловік, якого він упізнав як ОСОБА_3 та запитав їх, чи не знають вони, де можна придбати марихуану. Він надав негативну відповідь, після чого ОСОБА_3 запропонував скинутися та купити марихуану, на що він погодився. ОСОБА_11 замовив таксі, яке оплатив ОСОБА_3 , та вони поїхали до магазину АТБ по вул.Жадова у м.Кропивницькому. Приїхали вони саме на цю вулицю, оскільки ОСОБА_11 жив неподалік та йому потрібно було додому, а він розраховував там сісти на маршрут №10, яким добратися до свого будинку.

Коли вони знаходилися біля магазину «АТБ» по вул.Жадова у м.Кропивницькому, ОСОБА_3 попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка. Вказаний телефон він купив в Одесі за гроші матері ОСОБА_7 . Він сказав, що на його рахунку немає коштів, після цього ОСОБА_3 дав йому 10 грн., які він поклав на свій рахунок, скориставшись терміналом магазину «АТБ». У подальшому він дав ОСОБА_3 свій мобільний телефон для здійснення дзвінка. У цей час ОСОБА_11 пішов додому, а ОСОБА_3 повернув йому його мобільний телефон (біля магазину «АТБ») та запропонував підійти разом до під`їзду №4 по АДРЕСА_3 , де мав забрати марихуану. Коли вони прибули до вказаного місця, ОСОБА_3 знову попросив у нього мобільний телефон, щоб бути на зв`язку з особою, яка мала йому продати марихуану. Він добровільно надав ОСОБА_3 свій мобільний телефон. Останній залишив йому під заставу пакет з речами, та сказав, що зараз прийде, залишивши місце події. Зачекавши приблизно 20 хвилин, він зрозумів, що ОСОБА_3 не має наміру повертатися та віддавати йому його мобільний телефон. Він попросив у незнайомих йому дівчат мобільний телефон, та набрав свій номер, проте слухавку ніхто не підіймав. Після цього він викликав працівників поліції.

Коли на місце події приїхали працівники поліції, він знову подзвонив на власний номер мобільного телефону, ОСОБА_3 відповів, що він уже домовився зустрітися з його матір`ю біля 1001 дрібниці наступного дня на 19 год. Також на місце події приїхала його мама ОСОБА_7 , якій зателефонували працівники поліції. У подальшому вони написали заяву до поліції та працівниками поліції було вилучено пакет з речами, що залишив ОСОБА_3 , в якому знаходилося два кросівка з однієї ноги та штани, які ніякої цінності не мали.

Він з достовірністю може стверджувати, що саме обвинуваченому ОСОБА_3 він давав свій мобільний телефон за вказаних обставин. Останнього він впізнав за рисами обличчя. Крім того ОСОБА_3 він впізнав під час проведення слідчої дії на досудовому розслідуванні впізнання особи за фотознімками, де йому слідчим було надано чотири фотографії, роздруковані на одному аркуші, серед яких він впізнав дану особу. Раніше вони знайомі не були, причин оговорювати обвинуваченого у нього немає.

Він наркотичні засоби не вживає, але погодився на пропозицію ОСОБА_3 скинутися на марихуану, бо хотів спробувати вжити її.

Із найменуванням вказаного мобільного телефону, його вартістю та характеристиками вказаними у обвинувальному акті, він повністю згоден. Вказану марку та модель мобільного телефону він знав напам`ять та повідомив її слідчому.

Всього за вказаних обставин він ОСОБА_3 давав свій мобільний телефон двічі: вперше біля магазину «АТБ» (людне місце) у присутності ОСОБА_11 , при цьому речі він ніякі не залишав та мобільний телефон повернув; вдруге, коли ОСОБА_11 присутній не був, біля під`їзду №4 по АДРЕСА_3 (малолюдне місце), при цьому залишив свої речі під заставу та мобільний телефон не повернув.

-показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , наданими останнім у присутності законного представника, згідно з якими він 05.11.2020 року у вечірній час знаходився біля Кропивницької міської ради разом з другом ОСОБА_8 . У цей час до них підійшов молодий чоловік, якого він впізнав у судовому засіданні як ОСОБА_3 (мав при собі пакет) та попросив викликати таксі. На прохання останнього він викликав зі свого мобільного телефону таксі «Альянс», на якому вони приблизно о 21 год. утрьох поїхали у сторону Попова у м.Кропивницькому, де вийшли біля магазину «АТБ», неподалік якого він проживає. У цей час у його присутності ОСОБА_8 поповнив рахунок на своєму телефоні та на прохання ОСОБА_3 дав вказаний телефон останньому для здійснення дзвінка, після якого телефон було повернуто. У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , спілкуючись на побутові теми, направилися в сторону вул.Пацаєва, а він пішов додому. Через деякий час йому зателефонувала ОСОБА_7 та запитала, чи не знає він, де ОСОБА_8 , оскільки останній не відповідає на дзвінки.

Про факт викрадення мобільного телефону у ОСОБА_8 йому стало відомо наступного ранку з повідомлень в Телеграм від ОСОБА_8 . Останній повідомив, що ОСОБА_3 повторно попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка, залишивши під заставу пакет з речами, які жодної цінності не мають, проте зник з місця події та мобільний телефон не повернув.

Він не чув жодної розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 про будь-які наркотичні засоби. Йому не відомо, з яких причин ОСОБА_8 залишився розмовляти із ОСОБА_3 та не поїхав додому.

ОСОБА_3 він добре запам`ятав в обличчя та безсумнівно впізнав вказану особу під час слідчої дії впізнання за фотознімками, де йому було пред`явлено 4 фотографії осіб чоловічої статі;

- рапортом від 06.11.2020 року про надходження о 21 год. 32 хв. повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_8 про те, що невідомий чоловік попросив у нього мобільний телефон для дзвінка та зник з телефоном з місця події біля під`їзду будинку по АДРЕСА_3 (т.1 а.п.182);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.11.2020 року, відповідно до якого прийнято заяву від ОСОБА_8 про те, що 05.11.2020 року близько 21 год. 15 хв. біля під`їзду №4 по АДРЕСА_3 невідомий чоловік заволодів його мобільним телефоном «Samsung Galaxy Core Prime» шляхом обману, під приводом здійснення дзвінка (т.1 а.п.183);

- протоколом огляду місця події від 05.11.2020 року, відповідно до якого було проведено огляд асфальтованої ділянки місцевості біля входу у під`їзд №4 по АДРЕСА_3 , де знаходився ОСОБА_8 , його матір ОСОБА_7 , біля яких виявлено та вилучено пакет жовтого кольору, всередині якого знаходиться картонний цінник білого кольору, штани чоловічі чорного кольору «Vitions», два кросівка на праву ногу, які оглянуті відповідно до протоколу огляду предметів та визнані речовими доказами (т.1 а.п.184-186, 187-188, 189);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.12.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 у присутності законного представника впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 05.11.2020 року близько 20 год. 30 хв. біля під`їзду №4 по вул.Попова, 9, корп.2 у м.Кропивницькому шляхом обману, під приводом здійснення дзвінка, заволоділа його мобільним телефоном, залишивши при цьому свої речі (т.1 а.п.202-205);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 у присутності законного представника впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 05.11.2020 року близько 20 год. перебувала разом із ним та ОСОБА_8 біля магазину «АТБ» по вул.Попова у м.Кропивницькому (т.1 а.п.207-210);

- висновком експерта №956 від 20.11.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість станом цін на 05.11.2020 року не представленого на експертизу мобільного телефону «Samsung Galaxy Core Prime VE G361Н (SM-G361HHADSEK) 1/8 Gray» у гарному технічно-справному стані, придатному для подальшого використання, викраденого без зарядного пристрою та інших комплектуючих, придбаного таким, який був у використанні, у вересні 2020 року може складати 1083 грн. 33 коп. (т.1 а.п.218-221);

- протоколом огляду предмета від 17.12.2020 року, відповідно до якого проведено огляд паперового конверту з оптичним диском DVD-R з відеозаписом із камери відеоспостереження, розташованої на вході до магазину «АТБ» по вул.Попова, 9-г у м.Кропивницькому, який визнано речовим доказом та переглянуто у судовому засіданні, на якому зафіксовано як о 20:36:28 до магазину під`їжджає автомобіль сірого кольору, із лівого заднього пасажирського сидіння автомобіля виходить хлопець, одягнений в спортивний костюм чорного кольору, взутий в кросівки сірого кольору, в руці тримає скейтборд (хлопець №1), з правого заднього пасажирського сидіння виходить хлопець, одягнений в спортивну кофту чорного кольору, джинси блакитного кольору, на голові капюшон сірого кольору, взутий в кросівки чорного кольору, в руках тримає рюкзак чорного кольору (хлопець №2). Вийшовши з автомобіля хлопець №2 передав хлопцю №1 рюкзак, після чого вони стоять біля автомобіля та спілкуються. О 20:37:55 з переднього пасажирського сидіння вказаного автомобіля виходить чоловік, одягнений в спортивний костюм чорного кольору, на голові кепка темного кольору, взутий в кросівки червоного кольору, в руці тримає пакет світло-жовтого кольору з речами (чоловік №3). Вказаний чоловік та обидва хлопці продовжують спілкуватися разом, а автомобіль від`їжджає, після чого вказані троє осіб підходять ближче до магазину, потім двоє хлопців відходять та о 20:40:04 повертаються до вказаного чоловіка, о 20:40:20 хлопець №1 дістає з лівої кишені своєї спортивної кофти мобільний телефон, розблоковує екран та передає мобільний телефон чоловіку №3, після чого о 20:41:58 чоловік №3 повертає мобільний телефон хлопцю №1. У подальшому хлопець №1 попрощався рукостисканням із хлопцем №2 та чоловік №3 разом із хлопцем №2 відійшли від магазину, хлопець №1 пішов в інший бік (т.1 а.п.224-226, 227-228).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у скоєнні злочинів за обставин, встановлених судом, кваліфікуючи його дії: стосовно потерпілого ОСОБА_6 - за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; стосовно майна потерпілої ОСОБА_7 - за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При цьому, аналізуючи докази, досліджені судом за обвинуваченням за ч.2 ст.186 КК України, суд вважає, що раніше вказані показання потерпілого ОСОБА_6 , висновки судових медичних експертів, результати огляду місць події за місцем проживання ОСОБА_6 та які наведені стосовно вказаного епізоду, а також інші докази, які раніше взяті до уваги судом, безумовно підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом за вказаним епізодом злочину.

Показання потерпілого ОСОБА_6 суд вважає достовірними, такими що повністю узгоджуються із висновками судового медичного експерта щодо часу та обставин спричинення йому тілесних ушкоджень, даними відеозаписів за місцем його проживання щодо обставин викрадення майна, кількість та вартість якого встановлена судом. Під час судового розгляду, крім показань потерпілого та висновків судових медичних експертів, які є об`єктивними доказами, також з відеозаписів безсумнівно встановлено те, що потерпілий у день події з обвинуваченим зайшов додому в спортивному костюмі, в якому через певний проміжок часу вийшов обвинувачений із майном потерпілого. Реалізуючи єдиний умисел, обвинувачений повернувся додому до потерпілого, перелізши через паркан, оскільки вхідні двері захлопнулися, де завершив викрадення майна потерпілого, забравши комп`ютерний монітор. Вказані події безумовно підтверджують протиправність дій обвинуваченого, які суд кваліфікує в межах висунутого обвинувачення.

Факт вчинення обвинуваченим правопорушення із застосуванням насильства підтверджується показаннями потерпілого, які узгоджуються із висновками раніше вказаних судових медичних експертиз, виявленими слідами крові на одязі потерпілого. Будь-які підстави оговорювати потерпілим обвинуваченого не встановлені, він раніше із обвинуваченим не знайомий, обвинувачений перебував у нього вдома за запрошенням, потерпілий не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, цивільний позов не заявлено.

При цьому відсутність у постанові про призначення судово-медичної експертизи номеру кримінального провадження та у відповідному висновку експерта №957 (т.1 а.п.22), у якому також допущено описку щодо дати винесеної постанови, не спростовують того, що у вказаному кримінальному провадженні були внесені відомості до ЄРДР за №0001829 до моменту винесення відповідної постанови, обставини, викладені в постанові, розслідування яких здійснювалося, відповідали вказаним у постанові, та у висновку експерта викладені усі питання, які ставилися в постанові. Такі обставини безумовно переконують суд в тому, що відповідні рішення та експертизи приймалися і проводилися саме в кримінальному провадженні №0001829, тому допущені під час прийняття вказаних рішень описки та недоліки в цілому не спростовують законність проведення відповідної експертизи та її висновків, які беруться судом до уваги як доказ.

Твердження сторони захисту про те, що потерпілий ОСОБА_6 у протоколі прийняття заяви про вчинення правопорушення від 30.10.2020 року не вказав про викрадення у нього речей, а лише зазначив про спричинені тілесні ушкодження (т.1 а.п.15), не одразу подав заяву про злочин, не спростовують обставин, встановлених судом, висновків суду, які випливають із раніше вказаних доказів, які є належними та допустимими. Факт частого вживання потерпілим алкогольних напоїв, що не заперечується ним, підтверджує його достовірну позицію, та не може бути таким, що спростовує його показання з огляду на те, що алкогольні напої вживалися спільно з обвинуваченим під час події, а пояснення потерпілим самих обставин події є чіткими, зрозумілими та логічними, що не викликають сумнівів в їх об`єктивності, належному сприйнятті та повідомленні. Також, під час допиту потерпілого стороною захисту не спростовано відомостей, викладених у відповідному протоколі, про відібрання у нього зразків крові.

Водночас, суд виходить із того, що під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 , вказуючи про викрадення ланцюжка зі срібла, мобільних телефонів марки «Samsung», «Nokia» та персонального комп`ютера, внаслідок того, що йому не відомі характеристики та властивості вказаного майна, не зміг вказати пробу срібла та вагу викраденого ланцюжка, конкретні моделі та властивості мобільних телефонів марки «Samsung», «Nokia» (пам`ять тощо) та персонального комп`ютера (монітору і комплектуючих системного блоку). При цьому потерпілий вказав, що ці відомості йому не відомі, документи на вказані речі відсутні, відновити він їх не може. Вага та проба ланцюжка зі срібла була визначена самостійно слідчим приблизно з товщини і довжини ланцюжка, яку він демонстрував, а схожі на викрадені у нього мобільні телефони слідчий розшукав у мережі Інтернет, показавши на моніторі комп`ютера, та він підтвердив це. Після цього слідчий вказав ці мобільні телефони у протоколі. Назвати моделі мобільних телефонів він не може, оскільки вони йому не відомі, як і характеристики (оперативна та стаціонарна пам`ять тощо). Вартість викраденого комп`ютера йому взагалі не відома. Слідча дія впізнання телефонів за фотознімками з ним не проводилася.

Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

При цьому з метою встановлення характеристик ланцюжка зі срібла, конкретних моделей та властивостей мобільних телефонів марки «Samsung», «Nokia» (пам`ять тощо) та персонального комп`ютеру будь-які слідчі дії (впізнання, слідчі експерименти тощо) з потерпілим не проводилися. Таких достатніх відомостей не містить жоден із безпосередньо досліджених судом доказів, а обвинувачення фактично випливає із показань потерпілого, викладених у протоколі допиту під час досудового розслідування, які в цій частині потерпілий фактично спростовує під час судового розгляду. Також у справі відсутні документи або протоколи, які підтверджують обставини проведення із потерпілим слідчих дій, пов`язаних із пошуком в мережі Інтернет схожих на викрадені у нього моделі мобільних телефонів, комп`ютеру, які, що є загальновідомим, за зовнішньої схожості, можуть мати низку різних внутрішніх функціональних відмінностей, що визначають їх різну вартість.

Таким чином, аналізуючи раніше викладені та надані суду докази, які у тому числі в безпосередніх показаннях потерпілого ОСОБА_6 у суді не містять жодних відомостей щодо характеристик та властивостей викрадених у нього срібного ланцюжку, комп`ютера та мобільних телефонів «Samsung» та «Nokia», зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів судом, який випливає з положень ч.ч.1, 2 ст.23, ч.4 ст.95 КПК України, суд вважає не встановленими досудовим розслідуванням та не доведеними стороною обвинувачення твердження про конкретні характеристики та вартість викрадених потерпілого срібного ланцюжку, комп`ютера та мобільних телефонів «Samsung» та «Nokia». Відтак, із врахуванням показань потерпілого та раніше наведених доказів, які у тому числі фіксують викрадення комплектуючих комп`ютера, суд вважає встановленим факт викрадення обвинуваченим під час грабежу у потерпілого ОСОБА_6 ланцюжка зі срібла, мобільних телефонів марки «Samsung», «Nokia» та персонального комп`ютера (монітор LG, клавіатура та системний блок), моделі яких належно не встановлені. Оскільки характеристики саме вказаного майна не встановлено, суд не бере до уваги висновки судових товарознавчих експертиз №946 від 20.11.2020 року (т.1 а.п.145-152) та №1046 від 15.12.2020 року (т.1 а.п.161-165) у частині вартості ланцюжка зі срібла, мобільних телефонів марки «Samsung» та «Nokia», у яких зазначено їх характеристики, які не доведені, та визначено вартість із врахуванням цих характеристик.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_6 у суді показав, що супутниковий приймач «DVB-S2 Strong SRT 7600», вказаний в обвинуваченні як викрадений, він у подальшому після події знайшов за місцем проживання за ліжком, тому він стверджує, що його не було викрадено. Враховуючи наведені положення ч.ч.1, 2 ст.23, ч.4 ст.95 КПК України та показання потерпілого ОСОБА_6 безпосередньо під час судового розгляду, суд вважає недоведеним факт викрадення у останнього ОСОБА_3 супутникового приймача, вказаного в обвинуваченні.

Також, аналізуючи показання свідка ОСОБА_15 , заявленого стороною обвинувачення, згідно з якими він 30.10.2020 року на прохання обвинуваченого ОСОБА_3 , який не мав паспорту, закладав серед іншого майна у тому числі срібний ланцюжок, який останній зняв із себе, а надалі викупив його, а також: протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.12.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_3 як особу на ім`я ОСОБА_16 , яка 30.10.2020 року попросила його закласти до ломбарду срібний ланцюжок, мобільний телефон та праску (т.1 а.п.108-111); лист представника ПТ «Ломбард Партнер «Мокієнко і компанія» від 11.11.2020 року, відповідно до якого 30.10.2020 року ОСОБА_15 у відділенні ломбарду по АДРЕСА_5 отримав кредит під заставу ланцюга із срібла 925 проби загальною вагою 23,38г, який було повернуто останньому після погашення суми кредиту та нарахованих відсотків (т.1 а.п.104), - суд приходить до таких висновків.

Як показала свідок ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_3 під час проживання у неї носив ланцюжок із срібла, свідок ОСОБА_15 пояснив, що обвинувачений зняв із себе ланцюжок із срібла, який закладав до ломбарду, пояснивши, що він належить йому. При цьому судом встановлено, що сам ланцюжок із срібла був закладений через значний проміжок часу після злочину та його застава не була пов`язана із заставою іншого майна, викраденого у потерпілого ОСОБА_6 , через незначний проміжок часу після застави ланцюжок був викуплений з ломбарду і повернутий. Такі обставини, а саме наявність у обвинуваченого як до події, так і після події ланцюжка із срібла, який він закладав до ломбарду, який як стверджує обвинувачений належав йому, що також фактично підтверджують вказані свідки, не можуть бути використані на доведення винуватості ОСОБА_3 у викраденні в потерпілого ОСОБА_6 ланцюжка зі срібла саме такої ваги і характеристик, який закладався до ломбарду, фактично таке твердження є нічим не обґрунтованим припущенням, яке з огляду на положення ч.3 ст.373 КПК України не береться судом до уваги. З огляду на викладене докази, які доводять вказане припущення та належним чином не підтверджують обставин правопорушення, про які вказано (показання свідка ОСОБА_15 , дані ломбарду та інші), не беруться судом до уваги.

При цьому аналізуючи докази за епізодом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, суд враховує, що підстави оговорювати обвинуваченого ОСОБА_3 у свідка ОСОБА_8 відсутні, його показання щодо прохання обвинуваченого надати свій мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка повністю узгоджуються із показаннями потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 , письмовими доказами та відеозаписами, а тому суд бере їх до уваги та враховує при встановленні обставин вчинення кримінального правопорушення.

За викладених обставин показання обвинуваченого про те, що він не просив у свідка ОСОБА_8 мобільний телефон, а останній віддав його невідомому чоловікові під заставу за марихуану, не беруться судом до уваги, як такі, що не підтверджені під час судового розгляду та дані з метою уникнення відповідальності обвинуваченого за вчинене.

Водночас показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 є логічними, послідовними, вони узгоджуються з іншими доказами, в тому числі відеозаписами з камер відеоспостереження, виявленими речовими доказами, серед яких пакет з речами обвинуваченого та будь-які підстави ставити під сумнів вказані докази судом не встановлено, а тому вони покладені в основу вироку.

Показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 повністю узгоджуються із об`єктивними даними і слідовою картиною, залишеною після вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, а також вибір безлюдного місця для здійснення вказаного кримінального правопорушення, залишення своїх речей під заставу, з точки зору достовірності, а протоколи вказаних проведених слідчих дій: протокол огляду місця події, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол огляду предмета з точки зору допустимості та належності не викликають у суду жодних сумнівів та беруться судом до уваги в якості доказу.

При цьому свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та обвинувачений не знайомі між собою, не мають жодних приводів оговорювати останнього, потерпіла ОСОБА_7 не заявила жодних претензій до обвинуваченого, не наполягає на суворій відповідальності, із самого початку провадження у справі та повідомлення телефоном на лінію «102» свідок ОСОБА_8 вказував про заволодіння його мобільним телефоном шляхом обману, що повністю узгоджується із зібраними під час провадження доказами, відеозаписами, рапортом поліцейського та спростовує твердження сторони захисту про суперечливість між доказами і неправдивість показань свідка ОСОБА_8 .

Про дії обвинуваченого, спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене, вказують також небажання повертатися на місце події за власними речами.

Водночас, обрання предметом правопорушення мобільного телефону, який перебував у власності свідка ОСОБА_8 , який є неповнолітньою особою, із врахуванням обставин та часу події, нелюдного місця після залишення місця біля магазину, на переконання суду, зважаючи на відповідні показання потерпілої та свідків, безумовно вказує на наявність наміру у обвинуваченого заволодіти мобільним телефоном свідка ОСОБА_8 . Про наведене свідчать і обставини здійснення прохання до свідка ОСОБА_8 , для чого фактично було обрано безлюдне місце, виникнення довіри у свідка ОСОБА_8 у зв`язку з поверненням йому мобільного телефону після першого використання його обвинуваченим, залишенням під заставу своїх речей, які насправді не становили цінності кросівки були для однієї ноги, що безсумнівно вказувало на наявність умислу в обвинуваченого на заволодіння мобільним телефоном шляхом обману.

Підстави ставити під сумнів раніше вказані докази відсутні, вони узгоджуються між собою та з іншими доказами, є належними, допустимими, достовірними, а тому твердження обвинуваченого не спростовують факту заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_7 шляхом обману свідка ОСОБА_8 .

Також, посилання захисника на недопустимість доказів, а саме постанови про призначення групи прокурорів та повідомлення про призначення групи прокурорів від 06.11.2020 року по кримінальному провадженню №0001903 від 06.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, через відсутність підпису керівника є безпідставними, оскільки вказана постанова із необхідними підписами була долучена прокурором до матеріалів кримінального провадження безпосередньо у судовому засіданні, а прокурори ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які були визначені прокурором відповідно до вказаних постанов, до 17.12.2020 року, коли було винесено іншу постанову про створення групи прокурорів, жодних слідчих дій або за їх погодженням не здійснювали та процесуальних рішень по кримінальному провадженню не приймали, на підтвердження чого у судовому засіданні прокурором долучено до матеріалів кримінального провадження витяг з ЄРДР щодо руху провадження по кримінальному провадженні №0001903 від 06.11.2020 року.

Крім того, відповідно до постанови Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.05.2020 року (справа №490/10025/17) КПК України не вимагає, щоб кожне рішення, яке приймається у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи, викладалося у формі постанови. Частина 3 статті 110 КПК України передбачає, що постанова виноситься слідчим або прокурором лише у випадках, передбачених цим Кодексом, або коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. При цьому ч.1 ст.37 КПК України не визначає у якому вигляді має прийматися рішення про визначення процесуального керівника у розслідуванні, отже визначення слідчого чи прокурора не є тим випадком, для якого Кодекс вимагає винесення постанови.

Крім того, кримінальний процесуальний закон не містить вимоги про те, що постанова керівника відповідного органу прокуратури про визначення прокурора чи групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні в обов`язковому порядку має бути надана суду разом з обвинувальним актом чи під час судового розгляду. Відомості про прокурорів у кримінальному провадженні були внесені до ЄРДР. Таким чином, будь-яких належних та достатніх доказів того, що розслідування у справі здійснювалося не уповноваженими слідчими та прокурорами, а відповідно й недопустимості доказів, отриманих під час досудового розслідування, судом не встановлено.

У зв`язку із цим суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо недоведення вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.190 КК України, як такі, що не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів, взятих судом до уваги, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини кримінальних правопорушень, та вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисні закінчені нетяжкий та тяжкий злочини, не працює, не одружений, відомості про перебування на обліку в закладах з наданнях психіатричної та наркологічної допомоги відсутні, осудний.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину ОСОБА_3 вчинення злочину за обставини, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин провадження та зважаючи на особу обвинуваченого, який вчинив умисні корисливі нетяжкий та тяжкий злочини під час застосування відносно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у іншому кримінальному провадженні (т.1 а.п.244), офіційно не працевлаштований, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, що цілком відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливі тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не вбачає.

При цьому, визначаючи остаточне покарання суд враховує положення ч.4 ст.70, ст.71 КК України, а також наступні висновки щодо застосування норм права Верховного Суду та роз`яснення пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»:

1) за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків - відповідно до ч.1 ст.71 КК України. У кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч.4 ст.70 КК України не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч.1 ст.71 вказаного Кодексу (висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду згідно з постановою від 25.06.2018 року в справі № 511/37/16-к);

2) при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю кримінальних правопорушень чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили. Якщо кримінальне правопорушення (кримінальні правопорушення), за яке (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України (за сукупністю кримінальних правопорушень). Якщо кримінальне правопорушення (кримінальні правопорушення), за яке (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст.71 КК України (за сукупністю вироків). При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст.71 КК України, оскільки в такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально (висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду згідно з постановою від 01.06.2020 року в справі № 766/39/17).

Таким чином, зважаючи на факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України 21.10.2020 року, тобто до ухвалення вироку Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26.10.2020 року із змінами відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 14.12.2020 року стосовно ОСОБА_3 , суд спочатку призначає ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.186 КК України, після чого визначає покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України.

Після цього, оскільки нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, у вказаному кримінальному провадженні вчинено 05.11.2020 року після проголошення попереднього вироку 26.10.2020 року, на підставі ст.71 КК України суд призначає ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків та до покарання, призначеного за даним вироком за ч.2 ст.190 КК України, частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26.10.2020 року із змінами відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 14.12.2020 року, із врахуванням застосованих раніше положень ч.4 ст.70 КК України.

Зважаючи на встановлені обставини, дані про особу обвинуваченого та міру покарання, яку призначає суд, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177, враховуючи ч.3 ст.377 КПК України, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26.10.2020 року із змінами відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 14.12.2020 року, більш суворим, призначеним цим вироком за ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_3 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком за ч.2 ст.190 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26.10.2020 року із змінами відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 14.12.2020 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 13 листопада 2020 року.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 4249 грн. 70 коп.

Речові докази:

- спортивну кофту, мобільний телефон «Nokia 7310», зарядний пристрій «Microsoft», чохол від мобільного телефону з написом «Fila», 2 сім-картки мобільного оператора «Vodafone», два ключа, носки чорного кольору, сорочку темно-синього кольору в клітинку, футболку сірого кольору, футболку чорного кольору, шорти темно-синього кольору, кепку велюрову темно-сірого кольору, (т.1 а.п.49, 88) повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- цінник, штани чорного кольору «Vitions», два кросівка на праву ногу (т.1 а.п.189) знищити;

- майку, спортивні штани та спортивну кофту чорного кольору «Adidas» (т.1 а.п.49, 88, 97) залишити потерпілому ОСОБА_6 ;

- флеш-накопичувач, оптичні диски із відеозаписами - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1