КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 вересня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобового залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 15 листопада 2020 року включно, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якої 20 червня 2019 року скеровано до Солом`янського районного суду міста Києва обвинувальний акт за ч. 2 ст. 307 КК України, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого остання обґрунтовано підозрюється, дані про її особу, наявні ризики у її поведінці, на підставі чого прийшов до висновку, що достатнім стримуючим засобом її неналежної процесуальної поведінки буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно доводів апеляційної скарги, ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, а висновки викладені в ній не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, прокурор зазначає, що слідчий суддя при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу не в повній мірі врахував характер та тяжкість інкримінованого їй кримінального правопорушення, покарання, яке загрожує останній у разі доведення її винуватості, а також, що відносно підозрюваної, в рамках іншого кримінального провадження, вже застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, після внесення якої ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, систематично вчиняла злочини у сфері незаконного обігу психотропних речовин.
Крім того, прокурор просить врахувати і інші дані про особу підозрюваної, яка не працює, а також ті обставини, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 був вчинений зокрема і за місцем її проживання, а відтак апелянт вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе її стримати від подальшої протиправної поведінки.
Не погоджується прокурор і з висновками слідчого судді щодо незаконного затримання підозрюваної та вважає, що затримання та всі пов`язані з цим процесуальні дії відбулися у відповідності до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України. Допущена описка у даті складання протоколу, згідно доводів апеляційної скарги, не призвела до істотних порушень прав та свобод підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила її задовольнити, захисника і підозрюваної, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити рішення слідчого судді без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Також, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому суд, дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали у відповідності до вимог ст. 177, 178 КПК України, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину, як зазначив суд, не можуть слугувати виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваної.

З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується.

Так, у відповідності до вище наведених норм закону, колегія суддів враховує в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваної, а саме її вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, наявність постійного місця проживання. Також колегія суддів враховує і відсутність відомостей про намагання підозрюваної ухилятися від органів досудового розслідування та суду, на підставі чого вважає, що застосований відносно неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в змозі запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Такий запобіжний захід відповідає особі підозрюваній і є співмірним з існуючими ризиками.

Ні слідчий в поданому клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій, не змогли довести суду існування виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили б про недостатність застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт.

Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, на яку посилається сторона обвинувачення, відповідно до вище наведених норм закону не може бути підставою для тримання особи під вартою.

Що стосується інших доводів викладених в апеляційній скарзі прокурора щодо ймовірності існування ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , то слід зазначити, що відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства вони мають підтверджуватися належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях. В доданих до клопотання слідчого матеріалах відсутні відомості того, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється, незаконно впливати на свідків, знищити чи приховати речі, які мають відношення до справи або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 вересня 2020 року, якою застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а відтак апеляційна скарга прокурора в частині обрання запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставності висновків слідчого судді щодо незаконного затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України.

Так, у відповідності до ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виключно у випадку, якщо підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при обранні запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.
Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Особі, яка затримана у зв`язку з її розшуком компетентним органом іноземної держави для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, роз`яснюється її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію).
Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.
Затримання співробітника кадрового складу розвідувального органу України при виконанні ним своїх службових обов`язків і пов`язані з цим особистий обшук та огляд його речей застосовуються тільки в присутності офіційних представників цього органу.
В ході апеляційного розгляду справи колегією суддів було встановлено, що затримання ОСОБА_7 відбулося з дотримання вище зазначених норм закону.

Ті обставини, що, під час складання протоколу затримання підозрюваної, слідчим допущено описку в даті його складання, підтверджуються сукупністю наданих стороною обвинувачення матеріалів. Вказана описка не може бути підставою для визнання затримання ОСОБА_7 незаконним.

Таким чином ухвала слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 вересня 2020 року, якою визнано незаконним затримання підозрюваної ОСОБА_7 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 82, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 вересня 2020 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною цілодобового залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 15 листопада 2020 року включно, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 , в частині обрання запобіжного заходу - без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 вересня 2020 року, якою визнано незаконним затримання підозрюваної ОСОБА_7 , скасувати.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 759/15747/20
Номер апеляційного провадження 11-сс/824/5327/2020 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1