Провадження №1-кп/523/1502/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

28.12.2020 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні № 0000500 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не одруженої, не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.09.2020 приблизно о 14:20 годині, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту з раніше знайомою їй ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з метою заподіяння шкоди здоров`ю останній, тримаючи в руках палицю, умисно нанесла декілька ударів останній в область голови та тулубу, в результаті чого спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді, синеця голови, садини обличча, синец та садни лівої молочної залози, синця грудної клітки, лівого плеча та правого передпличчя, які у сукупності, так і окремо не були не безпечними для життя, а мають незначні скороминущі наслідки не більше 6-ть днів. Які згідно з п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, кваліфікованого як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора в порядку, що регламентований ч. 1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, який необхідно кваліфікувати по ст.309 ч.1 КК України тобто в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального проступку, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у вигляді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Під час досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню призначена та проведена судово-медична експертиза, витрати на яку не здійснювались.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 301, 302, 349, 368, 373-374, 376, 382, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась та скасуванню не підлягає.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченого статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам провадження.

Суддя: