ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7313/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/333/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.263 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду 21 жовтня 2020 р. кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 серпня 2020 р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Витрати на проведення експертиз в розмірі 653 грн віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить вирок місцевого суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.

Зазначає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про невинуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки диспозиція ч. 1 ст. 263 КК передбачає такі кваліфікуючи ознаки, які його підзахисному не вмінялись.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 14 серпня 2020 р. - скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неповнота судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №000858 від 01.04.201 відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України обвинувачений в ході судового провадження свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, фактично визнав, проти розгляду кримінального провадження відносно нього в спрощеному порядку, передбаченому положеннями ст. 349 КПК України, не заперечував.

Після чого, роз`яснивши обвинуваченому порядок розгляду справи в спрощеному порядку та наслідки такого розгляду, суд першої інстанції в ході судового засідання ухвалив допитати обвинуваченого та дослідити лише характеризуючі матеріали.

Викладаючи мотивувальну частину вироку, виправдовуючи ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність визнати невинуватим ОСОБА_6 , оскільки його вина наявними в матеріалах кримінального провадження доказами не доведена.

Таким чином, суд першої інстанції, незважаючи на визнання ОСОБА_6 вини у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, дійшов висновку про необхідність виправдати останнього за ч. 1 ст. 263 КК України у звязку із недоведеністю вини обвинуваченого, при тому, що судом всі наявні в матеріалах кримінального провадження письмові докази в їх повному обсязі, сукупності та узгодженості між собою не досліджувались, оскільки в судовому засіданні було ухвалено проводити судове провадження в спрощеному порядку у відповідності до ст. 349 КПК України, що, на думку колегії суддів, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України та відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України - підставою для скасування вироку Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 14 серпня 2020 р. та призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Виправдувальний вирок Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 14 серпня 2020 р. відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді