Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4971/20
Провадження № 1-в/711/345/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, громадянина України, не одруженого, раніше судимого:

- 09.06.2008 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 125, ст. 75, ст. 76 КК України до 1 року 06 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- за даною справою засуджений: 27.11.2009 року вироком Апеляційного суду Кіровоградської області за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, 70, 71 КК України до 16 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі, на підставі ст. 82 КК України.

В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції з ДУ «ЧВК (№62)», засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник адміністрації ДУ «ЧВК (№62)» ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, умисно уникає виконання робіт з благоустрою установи, перекладає їх на інших засуджених, має 11 стягнень, а тому не заслуговує на заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні клопотання, пояснивши, що ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці протягом усього строку відбування покарання не довів своє виправлення. Останній має лише чотири заохочення та 11 стягнень, характеризується посередньо, умисно уникає виконання робіт із самообслуговування та робіт із благоустрою установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , пояснення представника адміністрації ДУ «ЧВК (№62)» ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , 1982 року народження засуджений вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 27.11.2009 року за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст.ст. 70, 71 КК України до 16-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Даним вироком в строк відбутого зараховано строк з 08.03.2009 року по день винесення вироку. Даний вирок набрав законної сили 08.04.2010 року, що стверджується відповідним розпорядженням.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.02.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення з 08.03.2009 року по 07.04.2010 року в строк відбутого покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України ОСОБА_4 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину. Право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким настає по відбуттю 2/3 частини строку покарання, призначеного судом (тобто по відбуттю 10 років 08 місяців).

Відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а також фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

При вирішенні питання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Під сумлінною поведінкою слід розуміти свідоме і беззаперечне дотримання засудженим умов відбування покарання та виконання всіх обов`язків покладених на нього нормативно-правовими актами. Вона передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених. Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого не знятих чи не погашених заходів стягнення, оскільки дотримання порядку та умов відбування покарання є обов`язком засудженого.
Сумлінне ставлення до праці це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи. Воно передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків завданих злочином.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 27.11.2009 року, однак він не довів своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом всього строку відбування покарання, що він став на шлях виправлення та заслуговує на заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким.
Так, з наданої ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» та дослідженої в судовому засіданні характеристики на ОСОБА_4 , а також із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» з 27.01.2015 року, має чотири заохочення та 14 стягнень, які на даний час зняті та погашені. Характеризується посередньо. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Має позов на загальну суму 51034 грн. 24 коп., однак зусиль до відшкодування не докладає.
Крім того, з даної характеристики вбачається, що 26.05.2016 року засіданням адміністративної комісії відмовлено у зміні умов тримання шляхом переведення до дільниці соціальної реабілітації, як засудженому який не став на шлях виправлення.
17.10.2018 року засіданням адміністративної комісії відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, як засудженому який не став на шлях виправлення.
11.02.2020 року засіданням адміністративної комісії відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України, як засудженому який не довів своє виправлення.
А тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_4 не довів свого виправлення, оскільки його поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не є такими, що можуть слугувати прикладом для інших засуджених, а відповідно не дають правових підстав для заміни йому не відбутої частини покарання більш м`яким, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 537 КПК України, ст. 82 КК України суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом 7 діб.

Повний текст ухвали проголошений 28.07.2020 року.

Головуючий: ОСОБА_1