У Х В А Л А
Іменем України
23 листопада 2020 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001829 від 20 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СД ВП №4 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001829 від 20 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановленого жовтня 2020 року під час здійснення патрулювання у складі «Рубін-1051» працівникам патрульної поліції надійшло орієнтування з приводу розшуку автомобіля двійника марки «Peugeot 206» д.н.з: НОМЕР_1 .

Після отриманої інформації с приводу можливого руху вище зазначеного автомобіля, екіпажем «Рубін-606» було здійснено виїзд до центральної частини міста Києва де в подальшому перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та зупинено автомобіль марки «Peugeot 206» д.н.з: НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зупинений автомобіль виявився двійником.

Під час проведення огляду місця події слідчо-оперативною групою Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 44, за участю понятих оглянуто автомобіль марки «Peugeot 206» д.н.з: НОМЕР_1 , чорного кольору під час якого встановлено що номерні вузли автомобіля мають ознаки підробки, після чого було вилучено автомобіль марки «Peugeot 206», номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з: НОМЕР_1 , ключі від неї та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Після чого складено акт передачі-приймання транспортного засобу марки «Peugeot 206», номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з: НОМЕР_1 та передано на зберігання до ТОВ «УКРСПЕЦПАРК», м. Київ, вул. Гришка, 3-А

Виходячи з вище викладеного на даний час у слідства виникла необхідність в накладені арешту на автомобіль марки «Peugeot 206» д.н.з: НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ключ запуску двигуна та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , які було вилучено з метою подальшого його збереження та не допущення його знищенню, проведення необхідних судових експертиз, зокрема авто-технічної експертизи, по вилученому мотоциклу та технічної експертизи документів по вилученому свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу так як вони мають суттєве значення по кримінальному провадженню та в подальшому буде прийнято рішення про визнання його речовим доказом.

Таким чином, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт вищевказане майно.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився.

Повідомити власника майна про час та місце розгляду клопотання не виявилось за можливе у зв`язку із відсутністю контактних даних такої особи у клопотанні прокурора.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Прокурором не доведено, що вказане ним у клопотанні майно є предметом кримінального правопорушення, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та на нього спрямовано кримінальне правопорушення, таким чином майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того до клопотання не долучено копію постави про визнання вилученого майна речовим доказом, натомість прокурор зазначає, що «в подальшому буде прийнято рішення про визнання його речовим доказом», тобто на даний час не встановлено значення вилученого майна до розслідуваного кримінального провадження.

Також, прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України та не обґрунтовано при цьому правових підстав для такого арешту та необхідності у його накладенні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001829 від 20 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1