Справа № 201/5544/20
Провадження № 1кп/201/6/2021
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2021 року м. Дніпро
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 01.08.2006 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309, ст. 71 КК України до двох років позбавлення волі, звільнився 16.06.2008 року за відбуттям покаранням;
- 09.06.2009 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309, ст. 395, 70 КК України до позбавлення волі на два роки, звільнився 24.03.2011 року за відбуттям покарання;
- 09.04.2014 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України до арешту на два місяці, звільнився 22.07.2014 року за відбуття покарання;
- 08.12.2015 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 263, 76 КК України до позбавлення волі строком на один рік, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;
- 29.03.2018 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
26 липня 2019 приблизно о 17-00 годині ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні пивного магазину «Диканька», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 67-Д побачив на спинці стільця чоловічу сумку, що належить потерпілому ОСОБА_3 та яку він визнав об`єктом свого злочинного посягання і у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Далі ОСОБА_2 , перебуваючи у вказаний час та вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, дістав своєю лівою рукою з чоловічої сумки грошові кошти на загальну суму 350 грн., після чого сховав їх у праву кишеню одягнених на ньому джинсів.
Після чого ОСОБА_2 разом з викраденими грошовими коштами залишив місце скоєння кримінального проступку, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 350,00 грн
Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок відповідальність за який передбачена ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, при цьому:
-обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;
-потерпілий ОСОБА_3 надав письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні
А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в частині даних про особу обвинуваченого, оцінивши всі обставини у сукупності, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_2 у таємного викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального проступку та особи обвинуваченого ОСОБА_2 , який судимий, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, повністю відшкодував завдану шкоду, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання.
Обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_2 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, судимий, отже призначення саме такого покарання у виді обмеження волі буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.
Підстав для застосування до ОСОБА_2 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Судом встановлено, що після постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2018 року і до повного відбуття покарання за цим вироком, обвинувачений ОСОБА_2 вчинив новий злочин, передбачений ч. 1ст. 185 КК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2018 року, але до повного відбуття покарання за цим вироком, обвинувачений ОСОБА_2 вчинив новий злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання за даним вироком.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 381-382 КПК України, -
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2018 року і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді три роки один місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховувати з дня затримання обвинуваченого після набрання вироком законної сили.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1