Номер провадження: 11-сс/813/180/21
Номер справи місцевого суду: 521/186/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.01.2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Одесі, має середню освіту, зі слів працює без укладення трудового договору, не судимий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000046 від 06.01.2021року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05.03.2021 року,
встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в тому, що 05.01.2021 року приблизно о 21 годині, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у ході раптово виниклого конфлікту з батьком ОСОБА_10 умисно наніс тому удар ножем у шию, спричинивши тілесне ушкодження, в результаті якого настала смерть потерпілого на місці події.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована, оскільки слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний від органів досудового розслідування не ухилявся, має постійне місце проживання. Ризики, зазначені слідчим у клопотанні не доведені, а пред`явлена підозра необґрунтована. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, вважає, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме: у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду місця події від 05.01.2021 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , та іншими доказами у даному кримінальному провадженні.
Апеляційний суд вважає, що на етапі досудового розслідування, під час якого до підозрюваного обирався запобіжний захід, цих доказів було достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Таким чином, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі доведеності його вини існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінального переслідування.
Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Аналізуючи характер та обставини злочину, який інкримінується ОСОБА_8 , був вчинений із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, апеляційний суд вважає, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавлення волі, останній може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи.
Оцінюючи доведеність неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам, апеляційний суд враховує такі обставини.
Із змісту оскарженої ухвали вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти життя особи, не судимий, неодружений, має місце реєстрації та постійне місце проживання у м. Одесі, проживає разом з матір`ю, що свідчить про наявність соціальних зв`язків, однак, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому особливо тяжкий злочин.
Апеляційний суд погоджується із доводами ухвали слідчого судді про наявність обґрунтованих ризиків можливого переховування, від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з огляду на обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.
На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про те, що після бійки підозрюваний з місця вчинення злочину не втікав та намагався допомогти потерпілому не можуть бути визнані в цьому випадку підставами для скасування оскарженої ухвали слідчого судді, оскільки зазначені обставини в сукупності не знижують суспільної небезпечності особи підозрюваного і злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та не зменшують встановлених слідчим суддею ризиків, а суспільний інтерес щодо перебування ОСОБА_8 під вартою, в цьому випадку переважає його особистий інтерес.
Доводи апеляційної скарги щодо неправильності кваліфікації дій підозрюваного, недоведеності обґрунтованості підозри не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки спростовуються долученими до клопотання слідчого документами. Остаточне рішення щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного буде прийнято за результатами досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.
Апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді про те, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , пов`язане із застосуванням насильства до потерпілого, через що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та, враховуючи положення ч 4 ст. 183 КПК України, можливістю не застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Інших доводів апеляційному суду не було надано.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи. Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час доведено існування зазначених слідчим суддею в оскарженій ухвалі ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Слідчим суддею обґрунтовано доводи про неможливість визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні.
При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 376, 395, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.01.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4