Справа №: 398/1625/20
провадження №: 1-кп/398/350/20
ВИРОК
Іменем України

"09" жовтня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрії кримінальне провадження, внесене у ЄРДР 12 травня 2020 року під №0000227, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Щасливе Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, не маючого на своєму утриманні дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України вважається особою, яка не має судимості,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
Суд визнає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

В кінці третьої декади лютого місяця 2020 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебував на території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Знаходячись на вищевказаній території домоволодіння, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, без будь-якого дозволу, з метою викрадення чужого майна, реалізовуючи свій раптово виниклий корисливий умисел, перебуваючи на території подвір`я, яке знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись відсутністю уваги з боку власника домоволодіння ОСОБА_6 , таємно викрав колесо до мотоцикла моделі «МТ-10-36» з радіусом «R-19», яке знаходилось біля дерева на території подвір`я, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1480 від 18 травня 2020 року, ринкова вартість колеса до мотоцикла моделі «МТ-10-36» складає 370 гривень 00 копійок. Після чого, розпорядився викраденим майном на власний розсуд. У подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 370 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України.

Суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за відсутності заперечень учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих обвинуваченого матеріалів, документів щодо речових доказів, процесуальних витрат. Суд переконався, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, і також роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати зазначені обставини в апеляційному порядку.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Також обвинувачений пояснив, що у лютому 2020 року перебував вдома у ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 і вживав разом з ним алкоголь. Коли йшов додому побачив колесо під деревом в дворі зазначеного будинку та вирішив його вкрасти, взяв і поніс його додому, адже мав мотоцикл і вважав що воно йому знадобиться, а у потерпілого просто згниє на вулиці. Дозволу взяти колесо у потерпілого не питав. Його ніхто не бачив. Крадіжку вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Запевнив суд у тому що кається у вчиненому.

Як вбачається із встановлених судом відповідно до ч.3 ст 349 КК України обставин, ОСОБА_5 востаннє засуджувався 24.07.2018 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 6 серпня 2019 року ОСОБА_5 , звільнено від покарання, призначеного зазначеним вироком, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.89 КК України особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом, визнаються такими, що не мають судимості Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення в кінці третьої декади лютого місяця 2020 року, тобто після завершення іспитового строку за попереднім вироком, також враховуючи, що протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не було скасоване з інших підстав, передбачених законом, слід вважати, що судимість ОСОБА_5 на час вчинення нового кримінального правопорушення була погашеною і він відповідно до п.1 ч.1 ст.89 КК України визнається таким, що не має судимості.

Відповідно до ч.4 ст.32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято.

Відповідно до ч.3 ст 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи викладене суд вважає, що підстави для кваліфікації вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ознакою повторності за ч.2 ст.185 КК України відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 , у вчиненні крадіжки, а саме таємного викрадення чужого майна, тобто кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, а також те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, однак згідно характеристика сільського голови та показань самого обвинуваченого працює неофіційно, має характеристику сільського голови за місцем реєстрації, у якій зазначено що він має позитивні особисті якості, працює неофіційно, однак у стані алкогольного сп`яніння може здійснювати правопорушення, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, не перебуває на обліку у органі пробації та у військоматі.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації також вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення і запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 185 КК України є покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому суд, враховуючи переживаючу дію кримінального закону, застосовує санкцію ч.1 ст.185 КК України, що діяла на час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Призначення суворішого виду покарання серед тих, які передбачені санкцією зазначеної статті КК України, є неспівмірним із встановленим судом з урахуванням зазначених обставин рівнем суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Підстав для застосування запобіжного заходу немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Речові докази по справі: колесо до мотоцикла моделі «МТ-10-36» з радіусом «R-19» з металевим диском зеленого кольору, яке передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Олександрійського районного відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1