Справа № 521/6576/20
Номер провадження:1-кс/521/4635/20
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
23 жовтня 2020 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , здійснив судовий контроль за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні № 0003557 від 10.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь, інші учасники провадження: скаржник, представник потерпілої адвокат ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчим суддею проводився розгляд скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 щодо встановлення розумних строків слідчому та прокурору під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003557 від 10.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.

Скарга розглядалась за ініціативою адвоката ОСОБА_3 .

2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.
06.04.2020 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 прокурору Одеської місцевої прокуратури № 2 подана скарга № 445/20 від 31.03.2020 року щодо недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003557 від 10.06.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК.

16.04.2020 року адвокатом ОСОБА_3 отриманий лист відповідь від першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 відповідного до якого, представнику потерпілого фактично відмовлено від встановлення будь-яких процесуальних строків, оскільки на думку прокурора таких підстав не має.

Не погоджуючись з правовою позицією прокурора, адвокат, як представник потерпілої просить постановити ухвалу, якою встановити прокурору та слідчому розумні строки проведення всіх необхідних слідчих дій та закінчення досудового розслідування, без встановлення конкретних дат але не більше 3-х (трьох) місяців.

3.Позиції сторін кримінального провадження. Судовий виклик.
Прокурор про день, час та місце розгляду скарги сповіщений належним чином. В судове засідання не з`явився, надав відповідну заяву про розгляд скарги без його участі.
Скаржник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнила скаргу і просила її задовольнити та встановити відповідний розумний строк органу який здійснює досудове розслідування, який буде не більше 3-х (трьох) місяців.

Слідчий суддя вважає, що розгляд скарги можливо провести без прокурора, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК.

4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався слідчий суддя.
Вивчивши скаргу та матеріали додані до неї, вислухавши думку скаржника, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003557 від 10.06.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК.

Адвокат стверджує, що ніяких слідчих дій у вказаному провадженні не проводиться, про хід досудового розслідування потерпіла не повідомляється. Остаточного процесуального рішення орган досудового розслідування не виносить і не приймає.

Захищаючи права потерпілої, адвокат 31.03.2020 року звернулась до прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою № 445/20 про надання вказівки процесуальному керівнику та слідчому щодо проведення всіх необхідних слідчих дій та закінчення досудового розслідування у строк 3 (три) місяці.

Прокурор за результатами розгляду такої скарги не знайшов підстав для її задоволення та встановлення відповідних строків слідчим в межах яких він повинен визначитись з кримінальним провадженням.

Положення Закону, які надають право слідчому судді втручатись у правовідносини пов`язані з дотриманням розумних строків є наступні положення п. 18 ч. 1 ст. 3, ст. ст. 28, 113, 114, п. 9-1 ч. 1 ст. 303, ст. 308 КПК.

Даючи оцінку встановленим фактам та обставинам, слідчий суддя не може не звернути увагу на певну системність у нездійсненні досудового розслідування кримінального провадження належним чином.

Так, є об`єктивно встановленим та ніким не оспорюваним фактом проведення досудового розслідування у вказаному провадженні з червня 2015 року, тобто на протязі 5-х (п`ятьох) років.

Даючи оцінку тривалості проведення досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що таке розслідування позбавлене ефективності і як наслідок повноти та об`єктивності, що в свою чергу призводить до невиправданого порушення прав потерпілої особи, яке пов`язано з порушенням розумних строків здійснення такого розслідування.

Є очевидним, що при здійсненні досудового розслідування лише слідчий, відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК, наділений найбільшими процесуальними правами та процесуальною самостійністю під час проведення розслідування, оскільки він визначає основні і додаткові напрями слідства, приймає і виконує рішення та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення таких слідчих і процесуальних дій.

Разом з ти, певна слабкість, часом досконала безпорадність сторін та інших учасників кримінального провадження, особливо потерпілого і відсутність необхідної можливості для реалізації своїх прав, спонукали законодавця заснувати для цієї мети особливого суб`єкта права, який би здійснював контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів таких осіб слідчого суддю.

Не надаючи оцінку техніці і тактики слідства, прийомам, способам і методам розслідування, а також напрямкам процесуальної і слідчої діяльності та її необхідності, слідчий суддя вважає, що відсутність швидкого розслідування при наявності великих владних повноважень, а також визначення меж здійснення досудового розслідування, у сукупності з відсутністю інформаційного забезпечення потерпілої особи про розслідування, свідчить про порушення певних прав такої особи і вимагає втручання слідчого судді, як права на здійснення судового контролю за дотриманням прав та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Втручаючись у розслідування, слідчий суддя зазначає, що будь-які процедурні (слідчі або процесуальні) дії слідчого повинні відповідати не тільки загальним засадам та принципам здійснення досудового розслідування кримінального провадження, що визначені в Законі, але й відповідати принципам гідності, пропорційності, порядності та розумності. Вимога розумності зобов`язує суб`єкта вибирати дію і здійснювати її так, щоб вона при нормальному розвитку причинно-наслідкових зв`язків досягала б завдань кримінального судочинства. У даному провадженні дії слідчого не були достатніми, швидкими та повними при здійсненні розслідування кримінального правопорушення. Відповідно не був дотриманий розумний баланс (справедлива рівновага) приватних і публічних (суспільних) інтересів. Обставини правопорушення не були дослідженні належним чином, не були прийняті всі необхідні заходи та розумні можливості на розкриття вказаного злочину, результатом чого стала втрата часу та унікальних за своєю природою слідів доказів.
На думку слідчого судді, відновити будь-яким шляхом вказане упущення не можливо, оскільки як зазначено вище, унікальність слідової картини конкретного злочину, недовговічність і здатність її розсіюватись під впливом об`єктивних і суб`єктивних чинників зумовлюють необхідність оперативного закріплення доказової інформації.
У даному випадку, якщо доказів для повідомлення будь-якій особі про підозру достатньо, слідчий зобов`язаний виконати вимоги Глави 22 КПК. Відсутність таких доказів вимагає такої ж справедливої реакції слідчого та прийняття рішення в порядку Глави 24 КПК.
В теперішній час, слідчий, фактично імітує розслідування кримінального провадження, для чого будь-яким шляхом намагається залишити у нерухомому стані кримінальне провадження, не здійснюючи жодних слідчих та розшукових дій (заходів) направлених на реальне розкриття кримінальних правопорушень. Відбувається підміна розслідування виконанням процесуальної обрядовості.
Викладені, встановлені обставини, дають право слідчому судді на висновок про те, що слідчим не виконано завдання кримінального провадження, в тому числі захист особи потерпілого від кримінального правопорушення. Окрім того, такі недобросовісні дії формують у суспільства враження не тільки відсутності швидкого, повного та неупередженого розслідування але й створюють думку про слабкість державної організації всього правоохоронного апарату і як наслідок нездатність реагувати на порушення суспільних відносин.

Загальновідомим є факти, що встановленні Європейським судом з прав людини у справах пов`язаних з порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в частині встановлення надмірної тривалості провадження (безумовно судового), що не відповідала вимозі «розумного строку» (Наприклад Рішення у справі Смірнова проти України від 08.11.2005 року, Заява № 36655/02).

Проводячи певну аналогію у понятті «розумний строк», слідчий суддя вважає, що загалом правосуддя можливо вважати таким, що відповідає вимогам справедливості, якщо розслідування, розгляд і вирішення кримінального провадження здійснюється упродовж розумного строку, незалежно від стадії такого провадження. Ігнорування такого принципу «процесуальної економії» тягне невиправдане і позбавлене сенсу використання часових, фінансових і кадрових ресурсів держави для розгляду (розслідування) такого провадження.

Таким чином, задовольняючи скаргу представника потерпілого, слідчий суддя лише констатує той факт, що досудове розслідування у вказаному провадженні на протязі тривалого часу не забезпечує виконання завдань кримінального провадження, імітуючи діяльність з розслідування, а тому позбавлене не тільки розумної необхідності але й взагалі здорового глузду.

Вирішуючи питання встановлення певного строку, слідчий суддя враховує положення ч. 1 ст. 113 КПК, яка дає визначення поняттю «процесуальні строки», а саме це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Окрім того, ч. 1 ст. 114 КПК імперативно надає слідчому судді право для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного провадження.

Враховуючи обставини вказаного провадження, той факт, що кримінальне провадження за кримінальним проступком розслідується загалом на протязі 5 (п`ятьох) років, а також враховуючи викладені вище обставини які можливо визначити як презумпцію недобросовісності слідства, слідчий суддя вважає за необхідне визначити граничний строк проведення досудового розслідування, яке запропоноване безпосереднім учасником кримінального провадження потерпілим.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя з`ясував у представника потерпілого, що нею роз`яснено потерпілій наслідки такого процесуального обмеження строків досудового розслідування у вигляді можливості прийняття рішення про закриття кримінального провадження у разі відсутності законних підстав для повідомлення будь-якій особі про підозру.

Строк на протязі якого необхідно здійснити досудове слідство і окремі процесуальні та слідчі дії визначається слідчим суддею відповідно до скарги та враховуючи положення ч. 1 ст. 219 КПК.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя керується ст. ст. 28, 303-307, 309 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області який здійснює досудове розслідування кримінального провадження ЄРДР № 0003557 від 10.06.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК та прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, здійснювати досудове слідство і окремі процесуальні та слідчі дії у розумні строки, які не повинні бути більше 3 х (трьох) місяців.

Копію ухвали направити скаржнику адвокату ОСОБА_3 , начальнику СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, керівнику Одеської місцевої прокуратури № 2.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1