ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1567/20 Справа № 210/5784/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ТОВ ОДІЛОН ТРЕЙД, на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2020 року, про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001187, за ч.3 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді від 23 жовтня 2020 року накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на ноутбуки, персональні ком`ютери, системні блоки, монітори, клавіатури, миші, навушники, блоки безперебійного живлення, жорсткі диски, моноблок, стартові пакети, блокноти, папки, зошити та аркуші, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що проводиться досудове розслідування за ч.3 ст. 190 КК України, в якому вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом, а тому з метою недопущення зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, що може негативно вплинути на кримінальне провадження слідчий суддя наклав арешт.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого і зобов`язати повернути майно.
Також адвокат просить поновити строк на оскарження вказуючи, що строк пропущений з поважних причин, оскільки він перебував на лікування, що підтверджується медичною довідкою.
Вимоги апеляційної скарги адвокат обгрунтовує тим, що рішення суду незаконне, оскільки клопотанням слідчого не доведено необхідності в накладенні арешту майна, так як в клопотанні відсутнє описання обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 190 КК України, та до клопотання не додано доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри. При цьому, адвокат зазначає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки не містить відомостей про необхідність накладення арешту саме на майно товариства, про пред`явлення будь-якій особі підозри, відсутнє посилання на заявлений цивільний позов, а також залишено поза увагою, що відповідно до ст. 96-3 КК України, у кримінальному провадженні за ч.3 ст. 190 КК України, не передбачає застосування заходів кримінально-правового характеру до юридичних осіб, а також конфіскації майна чи спеціальної конфіскації. Адвокат зазначає, що слідчий суддя накладаючи арешт не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна, а також в порушення статті 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання про арешт тимчасово вилучене майно без участі власника майна.
Відповідно до ст. 405 КПК України, адвокат ОСОБА_7 , діючий в інтересах ТОВ ОДІЛОН ТРЕЙД повідомлений належним чином про апеляційний перегляд, про поважні причини неприбуття до початку судового засідання апеляційний суд не повідомив.
В апеляційному суді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого про арешт майна та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Розглядаючи питання про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено, що ухвала слідчого судді постановлена без виклику представника ТОВ ОДІЛОН ТРЕЙД, а тому за правилами ч.3 ст. 395 КПК України строк для апелянта обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення, яку адвокат ОСОБА_7 не отримував, у зв`язку з чим термін не пропущений.
Висновки слідчого судді про накладення арешту на майно, колегія суддів вважає правильними.
Відповідно до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно до ч.1 ст. 170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, наданими матеріалами до клопотання слідчого підтверджується, що Металургійним ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР під № 0001187 від 15 жовтня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, в якому на підставі ухвали слідчого судді від 19 жовтня 2020 року було проведено обшук 21 жовтня 2020 року за адресою: м. Дніпро по вул. Воскресенській буд.30, під час якого було виявлено та вилучено майно, яке того ж дня визнано речовими доказами.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що накладення арешту на майно є необхідним, оскільки вилучене майно відповідає критеріям речового доказу воно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, є підстави для накладення арешту на майно.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна. Слідчий суддя дотримався вимог п.п. 5, 6 ч.2 ст. 173 КПК України, та врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Більш того, апелянтом не доведено належність вилученого майна саме ТОВ ОДІЛОН ТРЕЙД. Долучена до апеляційної скарги довідка не доводить даний факт. Крім того, з матеріалів справи видно, що обшук проводився за адресою м. Дніпро, вул. Воскресенська (Леніна) буд. 30, за місцем розташування Колцентру про що внесенні відомості в ЄРДР. У зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що права ТОВ ОДІЛОН ТРЕЙД не порушенні.
Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України, в ньому зазначено правові підстави для накладення арешту, а саме - з метою збереження речового доказу, тому доводи в цій частині є безпідставними.
Слідчий суддя з дотриманням вимог ч.2 ст. 172 КПК України, розглянув клопотання слідчого про арешт майна без володільця майна з метою забезпечення арешту майна, а тому ці доводи апеляційної скарги, також не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ТОВ ОДІЛОН ТРЕЙД - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2020 року, про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001187, за ч.3 ст.190 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4