Справа №522/2493/20
Провадження №1-кп/522/978/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши у режимі відеоконференції судовий розгляд у кримінальному провадженні №0006614, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2019 року на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньою освітою, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-13.04.2010 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт 80 годин,
-14.06.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання - 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільненого 24.09.2012 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,
-16.08.2017 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.76 КК України звільненого від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки,
-04.05.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України за вчинення кримінального правопорушення 04.03.2020 року до 4 років позбавлення волі,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

16.12.2019 року приблизно о 14 годині ОСОБА_3 перебував на розі вулиць Преображенської та Пантелеймонівської, в місті Одесі, переслідуючи ціль особистого збагачення, шляхом обману, повідомив ОСОБА_8 надуманий мотив необхідності зателефонувати по телефону, з метою отримання доступу до наявного при ній мобільного телефону, заздалегідь не маючи наміру його повертати.
ОСОБА_8 будучи введеною в оману, добровільно передала йому належний їй мобільний телефон моделі «Мейзу M5S», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у корпусі чорно-сірого кольору.
Отримавши в тимчасове користування мобільний телефон указаної потерпілої, ОСОБА_3 , скориставшись неуважністю ОСОБА_8 , утік з місця перебування потерпілої, обернувши на свою користь указаний мобільний телефон, завдавши потерпілій матеріальний збиток на суму 2000 грн., розпорядившись указаним телефоном на власний розсуд.
У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані у обвинувальному акті.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилась, письмово просила проводити судове засідання без її присутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Враховуючи вимоги ст.337 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).
У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення проступку, що матеріальна шкода відшкодована, що він має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.
Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, що не заборонено ч.3 ст.61 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень цим обвинуваченим.

Крім того, при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає, що необхідно застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, призначивши йому покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням виду та розміру покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04.05.2020 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.73 КК України, ст.ст.100, 331, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті 1 /один/ рік обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2020 року більш суворим покаранням призначеним за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04.05.2020 року у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі, остаточно призначивши йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з 04.03.2020 року.
Речовий доказ мобільний телефон «Мейзу M5S» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у корпусі чорно-сірого кольору вважати повернутим потерпілій ОСОБА_8 за належністю.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_1

11.11.2020