У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.10.2020 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2020 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні скарги на бездіяльність службових осіб ТУ ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що рішення про відмову в задоволенні його скарги є необгрунтованим та незаконним.
____________________________________________________________________

провадження № 11-сс/812/950/20 слідчий суддя : ОСОБА_6

категорія: оскарж.ухвали с/с доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Стверджує, що оскільки слідчий суддя не витребувала його заяву про злочини, та не дослідила її, то постановила необгрунтоване судове рішення через неповноту судового розгляду.

Вважає, що попри вимоги ч.1 ст. 214 КПК України службові особи ТУ ДБР неналежно розглянули його повідомлення про вчинення дій, що містять ознаки злочину та не внесли відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наполягає на тому, що його заява містила достатні відомості про вчинення злочинів членами організованої групи, а слідчий суддя безпідставно зробила висновки, якими обмежила права заявника.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу ОСОБА_5 , дійшла висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню.

Дане рішення обгрунтувала тим, що заява ОСОБА_5 подана до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві не містить об`єктивних даних та відомостей, які свідчать про вчинення працівниками поліції кримінальних правопорушень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заявник та прокурор до апеляційного суду не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Представник заявника просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд прийшов до наступного.
Згідно вимог ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що скаржник не був присутнім в судовому засіданні.

Копію оскаржуваної ухвали суду він отримав 27.11.2020 року.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права особи на захист своїх законних прав та інтересів, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України, колегія суддів вважає не пропущеним строк для апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (наказ Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020р.)Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
Як видно з матеріалів провадження, 05.10.2020р. ОСОБА_5 звернувся з заявою до ТУ ДБР у м. Миколаєві про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області та прокуратури.

07.10.2020р. не отримавши витягу з ЄРДР, ОСОБА_5 звернувся до суду з скаргою, в якій просив зобов`язати службових осіб ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві не пізніше 24 годин внести відповідні відомості з його заяви від 03.10.2020р. про вчинені щодо нього злочини до ЄРДР.

Слідчий суддя, ретельно вивчивши заяву, з якою ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР у м. Миколаєві, дійшов висновку про те, що заявником окрім перерахувань статей КК України, які передбачають відповідальність за вчинення певних кримінальних правопорушень, та посилань на подані ним раніше заяви про вчинення певних кримінальних правопорушень співробітниками поліції та іншими особами, не вказав в ній конкретні факти, які б могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення службовими особами Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області і ГУНП в Миколаївській області, що слугувало б підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що слідчим суддею не було витребувано та досліджено його заяву про злочини не відповідає дійсності.

Так, матеріали судового провадження містять копію його заяви поданої до ТУ ДБР у м. Миколаєві ( а. с. п. 2-4), а в рішенні слідчого судді докладно передано зміст даної заяви та зроблені висновки щодо її обгрунтованості, що свідчить про її вивчення та дослідження слідчим суддею.

Твердження заявника про те, що його заява містить достатнє обґрунтування для висновку про наявність ознак кримінального правопорушення не підтверджуються матеріалами провадження.

Слідчим суддею вірно було зазначено, що безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.10.2020 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: