Єдиний унікальний номер №943/172/20
Провадження № 1-кп/943/99/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м.Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Буську клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000281 від 01.08.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тур`я, Буського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 звернулись до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Клопотання мотивують тим, що згідно обвинувального акту обвинувачений обвинувачується в тому, що в період часу з липня по серпень 2017 року він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України. Від часу інкримінованих дій минуло більше трьох років, а відтак в даному випадку просять застосувати строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого може бути закрито та звільнено обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення заявленого клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання обвинуваченим та його захисником, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма закріплена у статті 62 Конституції України, відповідно до частини першої якої передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тобто встановлювати вину особи можна виключно в обвинувальному вироку суду.

У справі «Грабчук проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив, що при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Зокрема, у рішенні від 4 грудня 2000 року слідчий використав слова: «в діях [заявниця] є склад злочину» та «моменту, коли [заявниця] вчинила злочин», а суд зазначив, що в діяннях заявниці «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 167 КК України. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості, а тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років.

Частиною другою статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно вимог статті 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України (у редакції на час його вчинення), за ступенем тяжкості є злочином середньої тяжкості.

Однак, з внесеними змінами у КК України, а саме у ст. 12 КК України даний вид кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 віднесено до кримінального проступку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мала місце в період з липня по серпень 2017 року, тобто на даний час минуло більше трьох років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як встановлено судом, що строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою згоду, у зв`язку із чим клопотання сторони захисту підлягає до задоволення.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 314, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

клопотання захисника ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження № 0000281 відносно ОСОБА_5 закрити.

Арешт накладений ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 28 листопада 2018 року скасувати.

Речові докази: гранулятор до охолоджувача торговельної марки «Lutz», чорного кольору; вентилятор радіальний із двигуном потужністю 5,5 кВт із маркуванням ООО «НПО», синього кольору; мотор-редуктор виробництва «АТ Механика» синього кольору; одну люмінесцентну лампу із маркуванням «Delux», профіль квадратний (80х80) довжиною приблизно 2,1 м; профіль квадратний (80х80) довжиною приблизно 3 м та прямокутний лист бляхи розміром приблизно 1,25х2,5 м, товщиною 2 мм, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області - повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1