Справа № 755/7066/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1341/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дніпровського районного судум. Києва від 2 листопада 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утримані малолітню дитину, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації. Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, 24.03.2020, приблизно о 13-00 годині, ОСОБА_7 керуючи технічно несправним автомобілем «Дача-Логан», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. М.А. Шептицького, зі сторони вул. Микільсько-Слобідська в напрямку вул. Челябінська в місті Києві.
Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку №24 по вул. М.А. Шептицького, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України.

В цей час по вказаному нерегульованому пішохідному переході, з права наліво відносно руху автомобіля «Дача-Логан», д.н.з. НОМЕР_2 , проїзну частину вул. М.А. Шептицького переходили пішоходи ОСОБА_9 та її малолітній син ОСОБА_10 .

Під час руху ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.1.5, підпункту «б» п.2.3, п.18.1 та підпункту «а» п.31.4.5 Правил дорожнього руху України:
- п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- підпункт «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- підпункт «а» п. 31.4.5 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, a саме шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм;
- п.18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_7 виявились в тому, що він, маючи об`єктивну змогу при проведенні зовнішнього огляду автомобіля «Дача-Логан», д.н.з. НОМЕР_3 , встановити, що на шинах коліс задньої вісі по колу бігових доріжок з внутрішньої сторони присутній граничний знос малюнку протектора та відмовитись від експлуатації технічного несправного транспортного засобу або забезпечити своїми односторонніми діями його технічну справність, проявив бездіяльність та розпочав керування технічно несправним автомобілем «Дача-Логан», д.н.з. НОМЕР_4 , рухаючись по вищезазначеній проїзній частині, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її зміни, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відволікся від керування автомобілем, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу вказаним пішоходам, внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході, розташованому навпроти будинку №24 по вул. М.А. Шептицького в місті Києві, скоїв наїзд на останніх.

В результаті дорожньо-транспортної події неповнолітньому потерпілому ОСОБА_12 спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: синці (без опису морфології) у ділянці потилиці (розлогого характеру), чола, обох повік обох очей; садна голови (без опису морфології) у ділянці чола справа та правої щоки; крововилив у м`які тканини потиличної, тім`яної обох сторін, з розповсюдженням ліній перелому зліва на основу черепа та на тім`яну кістку ділянок голови справа; переломи потиличної кістки зліва (з наявністю інтракраніально пухирців повітря) та справа розповсюдженням ліній переломів на скроневу та тім`яну кістку (з невеликим діастазом уламків); садна (без опису морфології) в ділянці обох колінних суглобів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком тривалістю в 2 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом безпідставно не призначено ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки мотивувальна частина вироку не містить обґрунтування щодо не застосування додаткового покарання. Прокурор підкреслює, що обвинувачений проявив неуважність до дорожньої обстановки і її зміни, що призвело до отримання малолітнім ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, а щире каяття не виправдовує не призначення додаткового покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченого зач.2 ст. 286 КК України та призначення основного покарання із звільненням від відбування з випробуванням в порядку ст..75 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується.
Як випливає з вироку, приймаючи рішення про не застосування щодо обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд взяв до уваги конкретні обставини справи, прохання потерпілих не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, факт добровільного відшкодування завданої шкоди, особу обвинуваченого, наявність у нього на утриманні дітей та непрацюючих батьків. Крім того, суд вказав, що ОСОБА_7 працює неофіційно водієм, а тому позбавлення права керування транспортними засобами позбавить єдиного джерела доходу.

Оскільки суд у вироку детально обґрунтував причини не призначення ОСОБА_7 додаткового покарання , то доводи апеляційної скарги щодо порушення судом кримінального процесуального закону у зв`язку з відсутністю обґрунтування висновку суду про не застосування щодо обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Також апеляційна скарга прокурора не містить спростування даних, які стали підставами для не застосування ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного судум. Києва від 2 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: