Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5765/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська ВК (№4)» судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 05 червня 2020 року про визначення засудженому ОСОБА_7 порядку застосування покарання.

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 05 червня 2020 року подання в.о. начальника ДУ "Житомирська виправна колонія (№4)" ОСОБА_8 задоволено та засудженому ОСОБА_7 визначено порядок застосування покарання за вироком Житомирського апеляційного суду від 16.03.2020 року на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироків Лугинського районного суду Житомирської області від 17.09.2018 та Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.12.2018 року до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Суд умотивував своє рішення тим, що при призначенні ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів не враховано вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.12.2018 року.

В апеляційній скарзі засуджений просить вказану ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд. Стверджує, що не згоден з вказаним рішенням суду.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що з оскаржуваної ухвалу суду першої інстанції є незрозумілим, коли в нього закінчується термін відбування покарання, і він перебуває в місцях позбавлення волі понад призначене покарання оскільки повинен був звільнитися ще у квітні 2020 р.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги засудженого, як безпідставної, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, доводи та пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог Закону судом першої інстанції дотримано.

Згідно п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначаєтся покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуде повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_7 відповідно до вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.12.2018 року визнано винуватим та засуджено за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1,4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі (а.с.7-8).

Крім того, ОСОБА_7 також визнано винуватим та засуджено вироком Олевського районного суду Житомирської області від 24.12.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі (а.с.9-13).

При цьому, вироком Житомирського апеляційного суду від 16.03.2020 року (а.с.14-17) вирок Олевського районного суду Житомирської області від 24.12.2019 року скасовано та вирішено вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Так, згідно вироку Житомирського апеляційного суду від 16.03.2020 року при призначенні ОСОБА_7 покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Лугинського районного суду Житомирської області від 17.09.2018 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, останньому не враховано вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.12.2018 року щодо ОСОБА_7 .

Разом з тим, оскаржуваною ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 05.06.2020 року визначено засудженому ОСОБА_7 покарання за вказаним вироком Житомирського апеляційного суду від 16.03.2020 року на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням ще одного, окрім вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, а саме вироку Лугинського районного суду Житомирської області від 17.09.2018 року стосовно ОСОБА_7 .

При цьому, оскаржуваною ухвалою суду від 05.06.2020 року в результаті зарахування визначення остаточного покарання за усіма наявними відносно ОСОБА_7 вироками, останньому визначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, яке не перевищує покарання, визначене вироком Житомирського апеляційного суду від 16.03.2020 року. Тобто оскаржуваною ухвалою становище засудженого фактично не погіршилося, а його твердження про те, що він повинен бути звільнений ще у квітні 2020 року і відбуває надмірне покарання, є помилковим.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що висновки суду є обгрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження в ході апеляційного перегляду провадження.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування ухвали суду, під час розгляду апеляційного розгляду провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 05 червня 2020 року про визначення засудженому ОСОБА_7 порядку застосування покарання без змін.

Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: