Справа № 183/3450/20
№ 1-кп/183/1310/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000706 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
07 травня 2020 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 проходячи поблизу колегіуму №11, що розташований по вул. Г. Зелінського, 10, м. Новомосковськ, Дніпропетровське області, побачив біля входу, на території вказаного колегіуму, незнайому йому жінку ОСОБА_6 , яка тримала у лівій руці мобільний телефон марки «Huawei Y5II» модель СUN - НОМЕР_1 , з сім картою оператора «Київстар», і в цей момент у нього раптово виник прямий умисел, направлений на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону, реалізуючи який одразу, тобто 07 травня 2020 року приблизно о 18 годині 52 хвилин, ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, розуміючи, що його дії очевидні для оточуючих, розуміючи свою фізичну перевагу перед ОСОБА_6 , підійшов ззаду до останньої та шляхом ривку, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Huawei Y5II» модель СUN - U29, вартістю 1 749 гривень 30 копійок, всередині якого знаходилася сім карта оператора «Київстар», вартістю 50 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , з місця скоєння злочину з викраденим майном втік розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 1 799 гривень 30 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєного ним злочину і жодної з них він не оспорює. Показав, що, дійсно, у вказані в обвинувальному акті час та дату та місце він відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілої, в зв`язку з тим, що в нього бракувало коштів, який потім продав невідомому хлопцю за 400 грн. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставин, обтяжуючих його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, скоєний ним злочин відноситься до категорії не тяжких, на обліках у лікарів фтизіатра, нарколога, він не перебуває (а.п.34,35), однак перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом "Епілепсія з частими нападами", за місцем мешкання характеризується задовільно (а.п.32), займається суспільно корисною працею працюючи за договорами, шкода завдана кримінальними правопорушеннями відшкодована, потерпіла претензій не має та суворому покаранні не наполягає (а.п.18), а тому суд вважає можливим призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.
За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).
Санкцією ч 1. ст. 186 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до чотирьох років.
01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 186 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років. (Закон № року №2617-VIII від 22 листопада 2018). При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 186 КК України змінено не було.
Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 186 КК України, в редакції закону № 2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 186 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу)
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза №2185-20 (а.п.24), вартість якої складає (163,44*2) 326 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:
- мобільний телефон «Huawei Y5II» модель СUN - U29 імей НОМЕР_2 , НОМЕР_3 золотистого кольору, картонну коробку з під мобільного телефону «Huawei Y5II» модель СUN - НОМЕР_1 , видаткову накладну №НГФТ - 1156-17033658 від 19.03.2017 року та товарний чек про придбання вказаного мобільного телефону - залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 326 гривень.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії, лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1