БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/548/2020
Провадження №1-кп/497/60/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград кримінальне провадження за №0000028 від 28.01.2020 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Горбків Сокальського району Львівської області, зі слів - з середньою освітою, працює у КП "Болгадський горводоканал" слюсарем, одружений, виховує разом з дружиною її трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості в силу ст.89 КК України,

- який обвинувачується за ст.286ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Суд визнає доведеним, що 28.01.2020р. приблизно о 17:30 годині (точний час не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля «Рено-11», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », - що перебуває, з його слів в його володінні, - рухався по а/ш НОМЕР_2 (МППр Табаки-Болград-Ізмаїл) з боку села Оксамитне в бік села Тополине, та, у порушення вимог:

- п.1.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДРУ), згідно якого: «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні утворювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, спричиняти матеріальну шкоду»;

- п.2.3 (б) ПДРУ, згідно якого: «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

-п.12.1. ПДРУ, згідно якого: «при виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху, водій має ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

-п.12.3. ПДРУ, згідно якого: «в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він має негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

був неуважним, рух керованого ним автомобіля постійно не контролював, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміни, діючи через необережність, та проявивши злочинну самовпевненість, за відсутності будь-яких перешкод технічного характеру, в умовах необмеженої видимості і оглядовості, в результаті чого керованим ним автомобілем вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався на двоколісному велосипеді «Аїст» попереду автомобіля у попутному напрямку по правому краю проїзної частини.

В результаті вказаного наїзду ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи №23 від 29.01.2020р. були спричиненні наступні тілесні ушкодження: поєднана тупа травма тіла: відкрита черепно-лицьова травма: відкритий вдавлений перелом правої тім`яної кістки з переходом на основу черепа з крововиливом в навколишні тканини, масивні крововиливи під м`яку мозкову оболонку на обох півкулях головного мозку і верхній поверхні мозочка, крововиливи в цистерни і шлуночки мозку, перелом тіла нижньої щелепи, множинні садна і сім забійних ран на голові; закрита травма грудної клітки та живота: повний поперечний перелом хребта на рівні тіла 3-го грудного хребця зі зміщенням та з розривом спинного мозку на рівні перелому з масивними крововиливами в навколишні м`які тканини, чотири розриви нижньої долі правої легені по задній поверхні, непрямий поперечний перелом рукоятки грудини на рівні другого міжребір`я з крововиливами в навколишні м`які тканини, закриті переломи ПРАВИХ ребер: 1-го, 2-го, 3-го, 4-го і 5-го по навколохребетній лінії, та 2-го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го, 8-го, 9-го, 10-го і 11-го - по лопатковій лінії з ушкодженням пристінкової плеври з кістковими уламками, що стирчали в плевральну порожнину, з крововиливами в навколишні м`які тканини; а також: 1-го, 2-го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го по задній пахвинній лінії без ушкодження пристінкової плеври, але з крововиливами в навколишні м`які тканини, та, крім того: закриті переломи ЛІВИХ ребер: 1-го і 3-го по навколохребетній лінії, 2-го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7- го, 8-го, і 9-го по лопатковій лінії з ушкодженням пристінкової плеври з крововиливами в навколишні м`які тканини; та 4-го ребра по середній пахвинній лінії без ушкодження пристінкової плеври, але з крововиливами в навколишні м`які тканини, крововиливи в корені обох легень, кровотеча в ліву плевральну порожнину (600) мл, кровотеча в праву плевральну порожнину (250мл), закритий уламковий перелом правої лопатки в середній частині нижче осі лопатки з крововиливами в навколишні м`які тканини, крововиливи у зв`язки печінки, крововиливи у ворота селезінки; забійну рану на лівій боковій поверхні тазу в проекції гребня лівої здухвинної кістки між передньою і середньою пахвинними лініями, садно в верхній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, садно в середній третині лівого стегна по задній поверхні, садно в ділянці лівого коліна по передній поверхні, садно в ділянці лівого коліна по зовнішній поверхні, забійна рана в верхній третині лівої гомілки по задній поверхні, множинні садна на тильній поверхні лівої кисті з розповсюдженням на тильну поверхню 2-го, 3-го і 4-го пальців.

В результаті вказаного ДТП та спричинення усіх вказаних вище тілесних ушкоджень ОСОБА_7 загинув на місці події.

Дані тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент заподіяння і у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_7 .

Згідно висновку вищевказаної експертизи №23 від 29.01.2020р, вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 спричинені дією твердих тупих предметів зі значною силою, майже одночасно чи у швидкій послідовності одне за другим, враховуючи множинність, масивність, характер, локалізацію ушкоджень, та могли виникнути при дорожньо-транспортній пригоді у велосипедиста при зіткненні з легковим автомобілем, що рухався, могли виникнути 28.01.2020 року незадовго (хвилини) до настання смерті ОСОБА_7 , оскільки, враховуючи їх характер, множинність та масивність, що були виявлені на трупі ОСОБА_7 , - вони є несумісними з життям; надання останньому своєчасної медичної допомоги не могло запобігти настанню його смерті.

Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п. 12.3 ПДРУ знаходяться в причинному зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди і настанням суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення смерті ОСОБА_7 .

Таким чином ОСОБА_8 скоїв злочин з необережності, передбачений ч.2ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у скоєному визнав в повному обсязі, та підтвердив суду обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що в той день він був вдома, оскільки напередодні в нього були гості, з якими він вживав спиртні напої; вранці вони з дружиною їхдили до с.Оксамитне, за кермом була дружина, післяґ повернення додому він ліг спати, і прокинувшись біля 14-ї години ще порався біля автомобіля, а ближче к вечору поїхав до магазину, що розташований в їхньому селі за хлібом і м`ясом, на зворотньому шляху придбав у односельця домашнього вина, але не вживав його або будь-які інші алкогольні напої вказане домашнє вино він вжив вже після того, як повернувся додому. Дорогою додому, сталася прикра подія він відчув удар з правого боку у лобове скло свого автомобіля, але, оскільки вже сутеніло і він побоювався навмисного удару камінням чи грудкою землі у свій автомобіль, - не зупинився, щоби подивитися причину події і поїхав додому, бо додому було вже неподалік біля 500 метрів; лише вдома він побачив пошкодження на автомобілі і не розповів спочатку дружині. Щодо своїх побоювань пояснив, що він з родиною недавно проживає у с.Тополине переїхав з Івано-Франківської області біля трьох років тому на запрошення сестри своєї дружини, яка повідомляла, що тут добре жити, є робота. Вони з дружиною займаються домашнім господарством, а тепер він влаштувався до міського КП «Горводоканал» в м.Болград слюсарем. Оскільки вони в селі приїжджі, траплялися випадки непорозуміння з представниками місцевого населення ворожого ставлення не було лише непорозуміння у дітей в школі через те, що його діти розмовляють між собою українською, але після бесід з вчителями і батьками все владналося. Саме тому він побоювався, що до них не дуже доброзичливе ставлення, тому, відчувши удар по автомобілю, перша думка була що то хтось жбурнув каміння. Оскільки там дорога робить легке закруглення і є місточок, там неможливо дуже швидко їхати, і він подумав, що його там хтось міг чекати. Тепер він розуміє, що помилявся. Щодо ведосипедиста то його взагалі не було видно, оскільки були глибокі сутінки, а на велосипеді були відсутні світлоповертачі. Навіть на слідчому експерименті поліцейський, що сидів поряд з ним, підтвердив, що велосипедиста з того ракурсу не видно. Загиблого він, обвинувачений, добре знав звуть ОСОБА_9 , гарна людина, разом працювали. Про те, що він, обвинувачений, збив людину він здогадався, вже коли вже був вдома і дружині зателефонував хтось з знайомих і повідомив про ДТП. Він, ОСОБА_5 , має значний досвід керування автомобілем з 2000року, багато практикує, усюди їздить, був волонтером в АТО, і ніколи ніяких ДТП не скоював. Тому не міг порушити ПДР та скоїти ДТП, бо є дуже обережним водієм. Досі не розуміє, як він не побачив того велосипедиста, в нього був шоковий стан, тому він відразу по приїзду додому вжив майже усе те вино, що придбав і привіз, коли він зрозумів, що то він вчинив ДТП; дуже співчуває його рідній сестрі, що є потерпілою, приносить вибачення, просить суворо не карати, оскільки усвідомив горе, причиною якого він є і це його основне покарання, йому з цим жити, а у місцях позбавлення волі він не зможе допомагати своїй сім`ї і потерпілій, оскільки готовий надавати потерпілій й надалі посильну допомогу, розуміючи, що вона втратила рідну людину брата.

Потерпіла ОСОБА_4 (а.с.76-77,т.1) у судовому засіданні підтвердила, що загиблий ОСОБА_7 був її рідним братом набагато молодшим за неї, оскільки народився в її матері від другого шлюбу. Вона, потерпіла, майже виростила його і він їй був наче син. Він був домашньою дитиною жив з матір`ю, допомагав їй, працював, не вживав алкогольні напої, одружений не був і дітей не має, але після смерті матері мав намір одружитися. В той день він приїжджав до неї, потерпілої на роботу і сказав, що придбав світло відбивачі на велосипед і встановить їх, бо часто їздив велосипедом до м.Болград. І не доїхав додому. Вона точно пам`ятає, що в нього на штанях внизу були світловідбиваючі смуги. Їй ввечері зателефонували знайомі і повідомили, що брат потрапив у ДТП, вона відразу виїхала на місце пригоди і все сама бачила: там вже були працівники поліції, швидка допомога; була вже темна частина доби, але видимість на місці ДТП, унизу, була ясна, туману не було, хоча при під`їзді, на горі, був туман. Вона не просить суворого покарання для обвинуваченого, хоча й відчуває втрату від загибелі брата. Підтверджує, що обвинувачений допоміг їй коштами на поховання в розмірі, приблизно 2 тис. доларів США, що вистачило якраз розрахуватися з боргами, що з`явилися у зв`язку з загибеллю брата.

Свідок ОСОБА_10 (а.с.78-79,т.1) суду пояснив, що він був в магазині у с.Оксамитне, де до нього підійшов раніше незнайомий чоловік обвинувачений і запитав, чи є в нього, свідка, домашнє вино. Він відповів, що є і запросив до себе додому. Сів на запрошення обвинуваченого до його автомобіля і під`їхав з ним до свого домоволодіння. Він, свідок, сам не вживає алкогольні напої вже багато років, і якби від водія відчув запах алкоголю чи перегару не сів би з ним. Обвинувачений придбав 2л.вина і відразу поїхав. Це було біля 17.00 вечора.

Свідок ОСОБА_11 (а.с.95-97,т.1), підтвердивши пояснення обвинуваченого, суду пояснила, що є дружиною обвинуваченого. В них дійсно з початку біли непорозуміння з місцевим населенням коли вони тільки-но переїхали до села на запрошення її сестри. Вона, свідок, працювала в магазині і бувало, що її ображали, називали бандерівкою, з-за чого вона намагається менше виходити з дому. І в дочки був конфлікт в школі, але потім хлопець, що дочку образив вибачився і тепер, начебто усе нормально. Сестра запропонувала їм переїхати, оскільки в чоловіка сестри невеличкий бізнес, а її, свідка, чоловік тесляр, він міг знайти хорошу роботу. В той день 28.01.2020р. вона з ним посварилася через те, що він майже не вживає алкогольні напої і в них вдома їх навіть немає, але напередодні ввечері сильно напився з друзями, які завітали до них і принесли алкоголь з собою. Вранці вона з чоловіком обвинуваченим ОСОБА_5 їздила до с.Оксамитне своїм автомобілем, за кермом була вона, бо чоловік відмовився з-за перегару, по поверненню чоловік ліг спати, прокинувся біля 14-ї години, і вона з ним не розмовляла, оскільки була дуже сердита. Вона не чула, як по обіді, ближче до вечора чоловік кудись їздив, а коли ближче до вечора повернувся відразу узявся їй допомагати чистити картоплю і мовчав. Вона подумала, що він досі ображається і не розмовляла з ним. Увечері їй зателефонувала сестра і повідомила, що сталося ДТП, потім телефонували ще знайомі, чоловік почав пити те вино, що привіз с собою, і з-за цього вона знову, не втримавшись, стала з ним сваритися. Пізніше, біля дев`ятої вечора чоловік почав казати, що вона його не дочекається, і вона подумала, що він має на увазі його намір поїхати до Польщі на заробітки, але через хвилин 15 прийшли поліцейські і тоді чоловік зізнався, що то він збив людину зрозумів лише після того, як з телефонного дзвінка від дружині дізнався про ДТП, але пояснив, що не бачив потерпілого на дорозі і не хотів, щоби це сталося. Поліцейські оглянули автомобіль і затримали її чоловіка обвинуваченого ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він відразу після ДТП проїжджав в тому місті по тій автодорозі у напрямку з м.Болград до м.Ізмаїл з товаришем на власному автомобілі. Було темно, але туману чи дощу не було. Вони зупинилися, побачивши поліцію, та побачили постраждалого він був по ходу їхнього руху з права, на узбіччі, ще дихав, крові ще не було калюжа крові натекла трохи пізніше, але до приїзду швидкої; біля потерпілого лежав пошкоджений велосипед. З обстановки було видно, що ДТП сталося лише кілька хвилин тому, а велосипедист до ДТП їхав саме узбіччям, а не по краю проїзної частини, він впевнений в цьому видно було зі слідів, оскільки міст має пішохідну зону, узбіччя. Тіло потерпілого лежало на правому боці. На запитання суду про те, чи він впевнений, надав стверджувальну відповідь, але після роз`яснення, що згідно інших доказів на лівому, засумнівався, пославшись на тривалий час після події.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є однокласницею загиблого, але тривалий час до ДТП не підтримувала з ним спілкування. Обвинуваченого бачила кілька разів він відвідував її магазин як покупець. Вона працює продавчинею у с.Оксамитне. По обіді в той день (день ДТП) обвинувачений заїжджав до її магазину, придбав цукерки, запитував вино, але в них продається лише горілка. Від обвинуваченого був запах перегару, вона впевнена, шо він був сп`янілий, але його поведінка була дуже чемною. В той час до магазину зайшов дідусь д.Петя, як вона його знає, і вона порадила обвинуваченому звернутися до нього, оскільки припустила, що він вдома вирощує виноград, і має вино, як багато місцевих. Обвинувачений домовився з тим дідусем і вони поїхали. А ввечері їй хтось зі знайомих телефоном повідомив про ДТП. Більше вона нічого не знає. На запитання суду повідомила, що в магазині є відеокамера, яка усе фіксує, але працівники поліції про камеру нічого не запитували і відеозапис не просили.

Крім визнання ОСОБА_8 своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.286 КК України, підтверджується наступними, наданими прокурором, зібраними в ході досудового розслідування доказами, дослідженими судом.

Згідно витягу з ЄРДР кримінального провадження №0000028 від 28.01.2020р., воно було розпочато 28.01. о 23:28:53 за заявою підприємств та посадових осіб про те, що 28.01.2020р. автомобіль Рено-11, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , 1974р.н., рухаючись по трасі Болград-Ізмаїл, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в бік с.Тополине Болградського району, внаслідок ДТП загинув (ЖЕО №289 від 28.01.2020) (а.с.107).

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28 січня 2020 року та схеми і фототаблиці до нього вбачається, що огляд проводився в цей день з 18.05 до 19.40хв. на а/ш Болград-Ізмаїл Т-1631 на відстані 6,9м. до мосту між селами Оксамитне та Тополине. У протоколі зазначено, що ділянка дороги пряма, але на схемі місцю ДТП передує легке закруглення; місце зіткнення позначене на рівній ділянці дороги. Освітлення відсутнє, покриття сухе, чисте, ширина дорожнього покриття 6,5м., узбіччя 2,2м. Зіткнення, другий учасник ДТП зник з місця пригоди. Сліди шин відсутні. Зауважень до протоколу і схеми від обвинуваченого не надходило.

Проте зі схеми до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.02.2020р. (ас194-198, т.1) вбачається, що місце ДТП сталося на закругленій ділянці дороги, і на цьому наполягав обвинувачений, пояснюючи недостатню видимість велосипедиста.

З протоколу огляду від 29.01.2020 о 00год.48хв (до 01год.19хв.) у домоволодінні АДРЕСА_1 , у присутності власників: ОСОБА_5 та ОСОБА_11 був проведений невідкладний обшук, в ході якого був виявлений пошкоджений автомобіль Рено-11, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодження з правого боку: фара, лобове скло, бампер, капот, ОСОБА_5 пояснив, що автомобіль належить йому, переважно користується дружина, та надав свідоцтво про реєстрацію на мешканця м.Чернівці ОСОБА_14 . У протоколі зазначено, що ОСОБА_5 пояснив, що він керував цим автомобілем напідпитку, і на швидкості 70-80км/год збив ненавмисно людину, думав, що то каміння вдарилося об його автомобіль.

Ухвалою слідчого судді від 29.01.2020р. обшук, що здійснений за адресою: АДРЕСА_1 , - визнаний правомірним (а.с.117, т.1).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть, ОСОБА_7 , 1973р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.138,т.1).

Згідно протоколу та направлення від 29.01.2020р., у приміщенні Болградського ЦРЛ у ОСОБА_5 о 02.45 взято кров (а.с.127-128). Відомості про пойнятих в протоколі не зазначені. Згідно Акту судово-медичного дослідження №695 від 31.01.2020р., в крові ОСОБА_5 виявлено 2,04 %о алкоголю.

Проте, ОСОБА_5 й не заперечувався факт вживання ним алкоголю (домашнього вина, біля 1,5 літрів) після ДТП, проте факт виявлення в його крові алкоголю не свідчить про те, що він в момент скоєння ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому кваліфікуючу ознаку скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння суд не може визнати як обставину, що мала місце.

Про те, що обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння в момент ДТП, згадується у протоколі слідчого експерименту (а.с.194, т.1), проте сам обвинувачений в ході судового засідання факт свого перебування у стані алкогольного сп`яніння категорично заперечує.

Відповідно до протоколу затримання від 29.01.2020р. ОСОБА_5 був затриманий о 03год.20хв. в день складання протоколу, а згідно ухвали слідчого судді йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 30.01.2020 строком на 2 місяці з визначенням застави (а.с.154-155, т.1), а постановою слідчого судді від 20.03.2020р. запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою продовжено до 28.04.2020р. (а.с.220, т.1)..

Згідно висновку експертизи №23 від 29.01.2020р. трупа ОСОБА_7 , 1973р.н., він помер від травматичного шоку, що поєднана з тупою травмою тіла у виді множинних переламів скелету з ушкодженням внутрішніх органів від тяжких тілесних ушкоджень, що були отримані ним внаслідок ДТП, яка сталася 28.01.2020р., у крові та сечі трупа етилового спирту не виявлено (а.с.142-143, т.1).

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи, автомобіль, яким керував обвинувачений на момент ДТП був справний (а.с.166-180, т.1), цей факт ніким не заперечувався.

Відповідно до судової транспортно-трасологічної експертизи від 17.04.2020р., автомобіль, яким керував обвинувачений, контактував з задньою частиною велосипеда АІСТ, що належав потерпілому (а.с.184, т.1).

Відповідно до висновків експерта від 18.02.2020р., - не виключається, що кров на марлевому тампоні зі змивами з керма автомобіля «Рено-11», р.д.з. НОМЕР_1 , - не виключно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 (а.с.209-211)

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 24.04.2020р. (т.1, а.с.237,зв.), - водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_7 за умови дотримання вимог п.12.3 ПДРУ.

Ніким з учасників судового розгляду докази не оспорювалися та не заявлялося клопотань про визнання доказів недопустимими і неналежними окрім доказів щодо забору крові в обвинуваченого захисник вважає, що це відбулося за відсутності пойнятих, що суперечить вимогам законодавства, а тому цей доказ є неналежним та недопустимим.

Суд не може не погодитися з думкою захисника щодо порушень порядку відібрання зразків крові в обвинуваченого для проведення експертного дослідження на вміст алкоголю, проте, оскільки результат дослідження не впливає на висновки суду щодо перебування обвинуваченого в момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння, відсутні підстави для визнання доказу недопустимим.

Прокурор просив визнати винним обвинуваченого з огляду на пояснення та докази, зібрані в ході досудового розслідування, вважаючи їх належними та достатніми, які узгоджуються між собою і доводять вину обвинуваченого та правильність кваліфікації; а також, враховуючи обставини справи, у тому числі наявність обтяжуючої обставини скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, просив призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті КК України, за якою він обвинувачується і якою кваліфіковані його дії у виді 5-ти років позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого, не заперечуючи винуватості обвинуваченого, акцентував увагу на тому, що, виходячи з презумпції винуватості, ОСОБА_5 не перебував у стані алкогольного сп`яніння в момент ДТП, оскільки цей факт не доведений належними та достатніми доказами, і, хоча обвинувачений і визнає свою вину в повному обсязі, просить врахувати обставини ДТП порушення самим велосипедистом ПДРУ керування велосипедом у темну пору доби без світловідбивних елементів, тобто, сприяв виникненню таких обставин, що призвели до ДТП. Крім того, захисник надав суду докази на підтвердження добровільного відшкодування обвинуваченим потерпілій моральної шкоди та матеріальних збитків, завданих ДТП: квитанції Банку на суму 53тис.820грн.

Обвинувачений підтримав захисника, запевнив, що він усвідомив скоєне ним, щиро розкаюється, просить суворо не карати, він вже є покараним самим фактом усвідомлення скоєння ДТП з його вини, від якої загинула людина.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу, свідків, оцінивши у сукупності вищезазначені пояснення, а також дослідивши письмові вищевказані, а також інші докази, надані прокурором, що повністю узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні вищевказаного злочину доведена належними і допустимими доказами в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ст.286ч.2 КК України, та вважає правильною кваліфікацією його діянь за зазначеною статтею, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Крім того, судом встановлено, що формою вини обвинуваченого є скоєння злочину з необережності, що визначено ст.25 КК України.

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, має роботу, сім`ю, одружений, виховує трьох дітей, на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також те, що потерпіла не наполягає на суворому покаранні - її заява від 22.05.2020 (а.с.56, т.1), яку вона підтримала у судовому засіданні, просила не призначати обвинуваченому суворого покарання, претензій матеріального характеру не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає співпрацю обвинуваченого з органами досудового розслідування, сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, надання допомоги потерпілій, вчинення злочину з необережності, а також те, що обвинувачений характеризується позитивно, має сім`ю, роботу, бере участь у вихованні та утриманні трьох дітей, вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у скоєному.

Суд не визнає наявність обставин, що обтяжують покарання, - визначених ст.67 КК України скоєння обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння з мотивів, викладених вище з-за недоведеності цієї обставини.

Також суд враховує висновки досудової доповіді органу пробації, згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних правопорушень. Був судимий у 1994 році, вирок був переглянутий, і щодо ОСОБА_5 було застосовано дію ст.75 КК України він був звільнений від покарання з випробуванням, проте судимість ця вже погашена. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється органом пробації як низький. Обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, його виправлення можливе в умовах без позбавлення волі.

Враховуючи позицію потерпілої, позитивну характеристику щодо обвинуваченого, висновок органу пробації, згідно якого виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а також великий проміжок часу, що сплинув з дня ДТП, і за який обвинувачений не скоїв інших правопорушень, виявив себе соціально небезпечною особою, тому суд вважає можливим застосувати щодо обвинуваченого дію статті 75 КК України призначити йому іспитовий строк за умови виконання ним покладених судом обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування обирався у виді тримання під вартою, потім у виді домашнього арешту, дія його закінчилася, підстав для обрання нового запобіжного заходу судом відсутні, оскільки таке клопотання ніким не заявлялося, обвинувачений дотримувався вимог законодавства щодо виконання процесуальних обов`язків, до суду з`являється.

Відповідно до ст.100 ч.9 КПК України речові докази: автомобіль «Рено-11», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », підлягає поверненню власнику мешканцю м.Чернівці ОСОБА_14 або його довіреній особі, оскільки належність автомобіля обвинуваченому нічим не підтверджена; речі загиблого ОСОБА_7 підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.124 ч.2 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз технічного стану транспортного засобу: в сумі 1471,05 грн., 4903,50 грн. та 1941,14 грн.

Керуючись ст.ст.286ч.2, 75,76 КК України, ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного даним вироком основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, та призначити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ч.1п.1,2 та ч.3п.2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_5 що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 2 (двох) років з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 8315 (вісім тисяч триста п`ятнадцять) гривень 69 копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили: автомобіль «Рено-11», реєстраційний державний знак « НОМЕР_1 » повернути власнику або його довіреній особі.

Речі, що зберігаються у Болградському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та були визнані речовими доказами повернути власникам після набрання даним вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а, в разі подання апеляційної скарги - якщо вирок не буде скасовано, він набирає законної сили після ухвалення свого рішення судом Апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1