гСправа № 187/871/20 Провадження №1-кп/0187/307/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в підготовчому відкритому судовому засіданні, в залі суду, угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000401 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка, Царичанського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
08.01.1998 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 24.04.1999 по відбуттю строку покарання;
20.09.2000 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 215 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 16.12.2003 умовно - достроково, невідбутний термін покарання 1 рік 16 днів;
18.05.2006 Петриківським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;
08.09.2011 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;
12.12.2011 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутний термін покарання 1 день за вироком від 08.09.2011. Звільнений 23.03.2017 по відбуттю строку покарання
11.09.2020 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
22.06.2020 ОСОБА_3 поблизу сміттєвого звалища, що знаходиться неподалік вул. Соборної в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, знайшов 140 набоїв до зброї та розуміючи, що дані предмети являються бойовими припасами та вибуховими речовинами, маючи умисел, спрямований на незаконне носіння та придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, навмисно незаконно придбав їх, поклавши у паперовий пакет та забезпечивши їх належне зберігання переніс до території, яка розташована поблизу магазину «Орільський» в с. Іванівка по вул. Центральна, 76 Петриківського району Дніпропетровської області, чим незаконно носив бойові припаси.
22.06.2020 співробітниками Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, під час проведення особистого огляду ОСОБА_3 , який було проведено біля магазину «Орільський» в с. Іванівка по вул. Центральна, 76 Петриківського району Дніпропетровської області, при ньому з рук виявлено та вилучено паперовий пакет з предметами в кількості 140 штук, які зовні схожі на набої, які він носив при собі.
Відповідно до висновку експерта № 19/104-7/1/695 від 25.06.2020 надані на дослідження 140 патронів є бойовими припасами. З них:
- 90 патронів є 5,45-мм проміжними патронами зразки 1974 року. Патрони призначені для стрільби з наступної бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74У». ручних кулеметів «РПК» та їх модифікації;
- 50 патронів є патронами спортивно-мисливські патрони калібру 5,6 мм кільцевого запалення призначені для стрільби з нарізної спортивно-мисливської зброї: гвинтівок «ТОЗ-8 М», «СМ-2», «МЦ-3», «МЦ-12», «Стріла-2», «Стріла-3», карабінів «ТОЗ-11», «ТОЗ-16», «ТОЗ-17», «МЦУ», «МЦ-12», «ІЖ-1» та ін. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 263 КК України, як з придбання та носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
26.06.2020 між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника останнього, з ініціативи підозрюваного укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої останній беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та зобов`язався:
а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
б) повністю виконувати положення даної угоди;
Сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком терміном 1 рік.
У судовому засіданні ОСОБА_3 провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.
Адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого про затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості та просить призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання з врахуванням Пироку Петриківського районного суду від 11.09.2020.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд, переконавшись що надана суду угода відповідає вимогам статті 472 КПК України, укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65, 68 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 26.06.2020 року, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання.
Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості суд не вбачає.
При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування остаточного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Суд враховує, що 11.09.2020 Петриківським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік.

За таких умов на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання за вказаним вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 більш суворим покаранням за цим вироком.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17, відповідно до якої кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази по справі: патрони у кількості 140 штук, згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, знищити.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на загальну суму 1307,60 грн., відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 червня 2020 року, що укладена між прокурором Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2020 року більш суворим покаранням за цим вироком визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази по справі: патрони у кількості 140 штук, знищити.
Процесуальні витрати на залучення експерта на загальну суму 1307,60 (одна тисяча триста сім грн. 60 коп.) - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1