Справа № 504/1313/19
Номер провадження 1-кп/504/449/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2020 смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 в смт. Доброслав Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Летичівка, Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, засудженого вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 15.02.2019 до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення злочинку перебував на посаді начальника штабу - першого заступника командира кадру 40 гаубично-самохідного дивізіону кадру НОМЕР_1 окремої механізованої бригади, у військовому званні «майор»,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

встановив:
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, є день зарахування до списків особового складу військової частини.
06.03.2015 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України з Міністерством оборони України в особі Командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Відтак, з 06.03.2015 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Відповідно до наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 42 від 30.03.2015 року ОСОБА_4 призначений на посаду начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 44 від 30.03.2015 ОСОБА_4 вважається таким, що прийняв справи та посаду начальника відділення офіцерів запасу і кадрів.
На підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 01.09.2018 № 251 майор ОСОБА_4 призначений на цю посаду начальника штабу - першого заступника командира кадру 40 гаубично-самохідного дивізіону кадру НОМЕР_1 окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_2 кадру військової частини НОМЕР_3 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 № 197 від 21.09.2018 майор ОСОБА_4 вважається таким, який прийняв посаду начальника штабу першого заступника командира кадру 40 гаубично-самохідного дивізіону кадру НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військової частини НОМЕР_2 кадру військової частини НОМЕР_3 ) та з 10.09.2018, зарахований до списків вищезазначеної військової частини та поставлений на всі види забезпечення.
Згідно п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 26 листопада 2018 року № 393/2018 в Україні введено воєнний стан із 14 години 00 хвилин 26 листопада 2018 року строком на 30 діб до 14 години 00 хвилин 26 грудня 2018 року.
Відповідно до Закону України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 26 листопада 2018 року № 2630-VIII воєнний стан введено в Вінницькій, Луганській, Миколаївській, Одеській, Сумській, Харківській, Чернігівській, а також Донецькій, Запорізькій, Херсонській областях та внутрішніх водах України Азово-Керченської акваторії.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року№ 389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Про воєнний період несення військової служби та порядок проходження військової служби майору ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу не з`явлення вчасно на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
Проходячи військову службу, майор ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Будучи військовослужбовцем, майор ОСОБА_4 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11,14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Проте, всупереч вищезазначених вимог закону майор ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника штабу - першого заступника командира кадру 40 гаубично-самохідного дивізіону кадру НОМЕР_1 окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_2 кадру військової частини НОМЕР_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, і передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану о 09 год. 00 хв. 03.12.2018, не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_2 кадру військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби, до 08 год. 50 хв. 24.12.2018, проводячи свій час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
24.12.2018 року о 08 год. 50 хв. майор ОСОБА_4 , самостійно прибув до військової частини НОМЕР_2 кадру військової частини НОМЕР_3 та того ж дня приступив до виконання своїх службових обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.5 ст.407 КК України винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно проходячи військову службу на посаді начальника штабу - першого заступника командира кадру 40 гаубично-самохідного дивізіону кадру НОМЕР_1 окремої механізованої бригади, у військовому званні «майор», 09 год. 00 хв. 03.12.2018, не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_2 кадру військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби, до 08 год. 50 хв. 24.12.2018 року проводячи свій час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад десять діб, але не більше місяця вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).
Судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те, що він раніше не судимий.
Згідно ст.12 КК України, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, які обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом є вчинення злочину повторно..
З урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який позитивно характеризується за місцем проходження військової служби та місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч.5 ст.407 КК України, оскільки саме це покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.50 КК України, але відповідно до вимог ст.75 КК України про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, відповідно до ст.76 КК України, обов`язки.
Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , із застосуванням іспитового строку, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
До обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України суд,

УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини або уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти командира військової частини або уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1