Справа № 461/7524/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1109/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2020 року м. Львів.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2020 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про арешт майна задоволено. Накладено арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись автобусом марки «МАЗ», р.н. НОМЕР_1 , який належить: ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», що зареєстрований за адресою: вул. Єреванська, 1, м. Київ.

Не погоджуючись із даною ухвалою представник ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2020 року про задоволення клопотання слідчого щодо арешту автобуса марки МАЗ р.н. НОМЕР_1 , що належить АБ «УКРГАЗБАНК» та ухвалити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що слідчий в клопотанні виклав дані, що суперечать даним, викладеним в інших документах щодо обставин події, вказав, що необхідно встановити механізм настання наїзду колеса на пішохода, однак, інші долучені ним документи (постанова про створення слідчих від 16.09.2020 року, постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.09.2020 року, витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань ( номер кримінального провадження: 0002059), протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.09.2020 року) містять інформацію про факт падіння пасажира, факту наїзду на пішохода не було.

Крім цього, у клопотанні слідчого вказано, що арешт необхідний з метою недопущення знищення слідів злочину (в т. ч. шляхом проведення ремонтно-відновлюваних робіт), які залишилися на вищевказаному транспортному засобі, що в подальшому не дасть можливість провести ряд експертиз з метою встановлення всіх обставин події. Однак, в клопотанні слідчого не зазначено, та в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що в транспортному засобі містяться сліди злочину, та те, що транспортний засіб отримав технічні ушкодження в результаті падіння пасажира, не зазначено які саме сліди злочину та які конкретно ушкодження зазнав транспортний засіб.

Представник апелянта та прокурор в судове засідання не з`явились. Прокурор подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висловилась про скасування оскарженої ухвали, оскільки кримінальне провадження, в рамках якого накладався арешт, на даний час закрито.

Заслухавши доповідача, доводи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, 15.09.2020 близько 08:40 год. по вул. Куліша, 46 у м. Львові відбулась ДТП (падіння пасажира) за участю автобуса марки «МАЗ», р.н. НОМЕР_1 , (маршрут №9) під керуванням водія ОСОБА_7 та пасажира ОСОБА_8 . Внаслідок ДТП пасажир ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження. 15.09.2020 року під час огляду місця пригоди був виявлений і описаний автобус марки «МАЗ», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», що зареєстрований за адресою: вул. Єреванська, 1, м.Київ. З метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення вказаний транспортний засіб було тимчасово вилучено та доставлено на територію стоянки, що розташована у м. Львів, вул. Авіаційна, 7.

16.09.2020 року автобус марки «МАЗ», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Однак, на даний час кримінальне провадження № 0002059 від 16.09.2020 року закрито постановою слідчого на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину, а отже відсутня правова підстава продовження накладення арешту на майно.

У відповідності до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У даному випадку прокурор у кримінальному провадженні арешт майна не скасував, однак на думку колегії суддів, необхідність продовження накладення арешту автобуса марки «МАЗ», р.н. НОМЕР_1 , який належить: ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», відпала, оскільки кримінальне провадження у справі закрито. Дане майно не підлягає спец конфіскації.

Відтак, доводи апелянта про необхідність скасування ухвали слідчого судді є підставними та обґрунтованими.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді скасування. Автобус марки «МАЗ», р.н. НОМЕР_1 слід повернути власнику ПАТ АБ УКРГАЗБАНК».

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 310, 407, 419, 422 КПК

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» задоволити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2020 року про арешт майна скасувати. Автобус марки МАЗ р.н. НОМЕР_1 , що належить АБ «УКРГАЗБАНК», повернути власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4