Справа № 202/7894/19
Провадження № 1-кс/202/8966/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

23 грудня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській областіперебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001731 від 09 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 1 Дніпропетровської області.
22 грудня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів.
Дане клопотання, згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 22 грудня 2020 року.

Згідно з матеріалами клопотання, 08.11.2019 року до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_5 із повідомленням про використання підробленого документу та подальшим заволодінням грошовими коштами у великих розмірах, які належали ОСОБА_5 .

Під час проведення досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зазначив, що на початку 2016 року ОСОБА_6 звернулась до нього з метою позичити їй грошові кошти у розмірі 36 000 (тридцять шість тисяч) доларів США, на що останній погодився. Надалі, 25.02.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено Договір позики (зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (в реєстрі за № 108) згідно якого ОСОБА_5 при укладанні даного Договору передав у власність ОСОБА_6 терміном до 31.12.2016 року грошові кошти у сумі 979 200 грн. 00 коп., що на день передачі складало еквівалентно 36 000 доларів США. Дані грошові кошти ОСОБА_5 передав у приміщенні офісу нотаріуса. Грошові кошти, у розмірі зазначеному вище ОСОБА_6 мала повернути ОСОБА_5 до 25.02.2017 року. Після чого зобов`язались у 10-денний термін, тобто до 06.03.2016 року укласти Договір Іпотеки, як виконання забезпечення даного Договору позики, але в обумовлену дату та час ОСОБА_6 , попередньо отримавши від гр. ОСОБА_5 25.02.2016 року грошові кошти за договором позики, не з`явилася до нотаріуса для укладання договору Іпотеки. Втім, для подальшого отримання довіри в особі ОСОБА_5 ОСОБА_6 , все ж таки 18.03.2016 року з`явилася для укладання договору іпотеки (зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в реєстрі за № 171).

Через деякий час, ОСОБА_6 знову звернулась до ОСОБА_5 із проханням позичити їй грошові кошти у розмірі 44 000 доларів США. Довіряючи останній ОСОБА_5 погодився надати їй у позику вищевказану суму грошових коштів, внаслідок чого, 30.01.2017 року між особами було укладено договір позики (зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в реєстрі за № 58), згідно з яким ОСОБА_5 при укладанні даного Договору передав у власність ОСОБА_6 , в офісі нотаріуса за адресою: АДРЕСА_2 , терміном до 24.05.2017 року грошові кошти у сумі 1 254 000 грн. 00 коп. Після чого вищевказані особи домовилися у 10-денний термін, тобто до 03.02.2017 року укласти Договір Іпотеки, як виконання забезпечення даного договору позики, але в обумовлену дату та час ОСОБА_6 знову не з`явилася до нотаріуса для укладення договору Іпотеки, через деякий час, а саме 07.02.2017 року ОСОБА_6 все ж таки з`явилася до нотаріуса для укладання іпотечного договору (зареєстрований приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в реєстрі за № 63).

У подальшому, ОСОБА_6 знову звернулась до ОСОБА_5 з проханням подовжити термін повернення грошових коштів наданих у позику 30.01.2017 року, в результаті чого 04.05.2017 року укладено Договір про зміни до Договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського місцевого нотаріального округу ОСОБА_7 30.01.2017 року за № 58 та Договір про зміни до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського місцевого нотаріального округу ОСОБА_7 , 07.02.2017 року за № 63. Сукупно, відповідно до наявних договорів, ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 терміном до 01.11.2017 року грошові кошти в сумі 2 379 700 грн. 00 коп.

Також, під час досудового розслідування встановлено факт можливого підроблення документа, а саме довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, так як в ній зазначена інформація, яка не відповідає дійсності. Допитана в якості свідка голова квартального комітету № НОМЕР_1 ОСОБА_9 пояснила, що довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02.03.2016 року та 20.01.2017 року щодо проживання/реєстрації осіб за адресою: АДРЕСА_3 заповнена не нею особисто, та завірена не її підписом. Також, відтиск трикутної печатки дуже схожий на оригінал, однак остання не впевнена в цьому.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що для доказування факту вчинення кримінального правопорушення, необхідно дослідити оригінал зазначеної трикутної печатки, що обумовлюється необхідністю їх безпосереднього огляду та встановлення їх дійсності шляхом проведення експертних досліджень, а саме проведення технічної експертизи документів, з метою встановлення чи нанесено відтиск саме печаткою голови квартального комітету № НОМЕР_1 ОСОБА_9 , або зовсім іншою печаткою. Вказане майно перебуває у володінні голови ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
Слідчий у судове засідання не з`явився, натомість до матеріалів клопотання додав заяву, відповідно до якої просив клопотання задовольнити та розглянути клопотання без його участі.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно частин 5, 6 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2) ч.3 ст. 132 КПК України).

Разом з тим, положеннями ч. 2 ст.160 КПК України встановлені чіткі вимоги до змісту клопотання, з яким звертається сторона кримінального провадження до слідчого судді або суду, при цьому в змісті клопотання, серед іншого повинно бути зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Втім, надані слідчим до матеріалів клопотання документи не свідчать про наявність передбачених законом обставин, які обґрунтовують необхідність тимчасового доступу до речей, що перебувають у володінні голови квартального комітету № НОМЕР_1 ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містять вказані речі та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей, а відтак, слідчим суддею встановлено, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи певного кола осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131-132, 159-160, 162-166, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1