ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/364/21 Провадження 1-кс/636/113/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю слідчого ОСОБА_4 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Чугуєві погоджене з прокурором Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_7 клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000262 від 28.01.2021 за ч.3 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, офіційно не працевлаштованого, зі слів інваліда ІІ групи, зі слів має не повнолітнього сина 16 років, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000262 від 28.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 28.01.2021 приблизно о 16:00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у житловому будинку АДРЕСА_1 , у якому мешкає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході сумісного вживання спиртних напоїв у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, ставлячи за мету умисне позбавлення життя ОСОБА_9 з мотивів особистих неприязних відносин, викликаних особистою образою, знаходячись у положенні стоячи навпроти останнього та тримаючи у правій руці ніж, ОСОБА_6 наніс ним один удар у життєво важливий орган, а саме у грудну клітину ОСОБА_9 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді різаної проникаючої рани передньої поверхні грудної клітини, підшкірна емфізема. Однак з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 він свій злочинний умисел до кінця не довів у зв`язку із своєчасно наданою медичною допомогою потерпілому ОСОБА_9

28 січня 2021 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

28 січня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

протоколом огляду місця події від 28.01.2021 в ході якого було вилучено знаряддя вчинення злочину,

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 28.01.2021;

довідкою з КНП «Чугуївська міська лікарня ім. М.І. Кононенка» щодо діагнозу потерпілого ОСОБА_9 , а саме останньому було спричинено тілесне ушкодження у вигляді різаної проникаючої рани передньої поверхні грудної клітини, підшкірна емфізема, протоколом допиту свідків.

Слідчий в клопотанні також вказував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, оскільки в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, тому є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

По-друге, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, чим перешкоджатиме встановленню істини у зазначеному кримінальному провадженні.

По-третє, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України враховуючи обставини вказаного кримінального правопорушення (злочину), ОСОБА_6 може продовжити злочинну діяльність, а саме й надалі вчиняти аналогічні дії, а саме продовжити вчиняти тяжкі злочини, в тому числі і злочини проти життя і здоров`я особи, також враховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 є раніше судимим, на шлях виправлення та перевиховування не став та знову підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. У зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є наявні підстави вважати існуючим ризик, передбачений п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та відомостей про особу підозрюваного, слідчий наполягав на тому, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

З метою запобігання переліченим ризикам слідчий просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та повідомив, що на теперішній час дійсно існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в клопотанні та наполягав на тому, що обранні більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Підозрюваний із повідомленою йому підозрою не погодився, пояснив, що він підтримує дружні стосунки із потерпілим, вони є сусідами, потерпілий часто допомагав йому по господарству. Вказував, що жодних намірів на завдання потерпілому ушкоджень в нього не було. ОСОБА_6 пояснив, що після спільного вживання алкогольних напоїв у нього, ОСОБА_6 вдома, із потерпілим, між ними виник конфлікт, в ході якого потерпілий повалив його на підлогу та почав душити. Коли саме та як він завдав потерпілому удар ножом, та чи завдавав він удар він не пам`ятає, потерпілий підвівся з підлоги, взяв горілку зі столу та пішов до дому, а ОСОБА_6 ліг спати. Також ОСОБА_6 пояснив, що раніше між ними вже виникав конфлікт, в ході якого потерпілий завдавав йому тілесних ушкоджень, отже цього разу він лише оборонявся. Вказував, що має житло, родину, хоча дружина із ним спільно і не мешкає, він підтримує стосунки із молодшим сином, періодично підробляє ремонтом взуття, в зв`язку із чим просив за необхідності обмежитись обранням стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 вказувала, що клопотання слідчого та повідомлена ОСОБА_6 підозра є не обґрунтованими, ризики, перелічені в клопотанні жодними доказами не доведені, стороною обвинувачення не враховано всіх відомостей про особу підозрюваного. Так, захисник вказувала, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи, пересувається на милицях, і хоча строк дії його посвідчення інваліда ІІ групи закінчився, його стан здоров`я очевидно не покращився, і ОСОБА_6 має намір проходити МСЕК та підтверджувати наявність у нього ІІ групи інвалідності. Крім того, за браком часу сторона захисту не може на теперішній час надати суду докази того, що ОСОБА_6 є власником житлового будинку, в якому відбулась подія, хоча ще не зареєструвався за вказаною адресою, тобто в нього є постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, неповнолітній син 16 років, з яким ОСОБА_6 спілкується і підтримує сімейні зв`язки. Захисник вважала таким, що не відповідає фактичним обставинам справи посилання слідчого на наявність у ОСОБА_6 судимостей, оскільки покарання він давно відбув і вказані судимості є знятими та погашеними у встановленому законом порядку. Також захисник наполягала на тих обставинах, що підозрюваний в силу свого стану здоров`я та обмежень у можливостях вільно пересуватися, не може переховуватись від слідства та суду, не має жодних намірів перешкоджати встановленню істини у справі, або впливати на потерпілого чи свідків. Захисник також зауважила, що потерпілий за своєю статурою має суттєву перевагу перед підозрюваним і той, з урахуванням його здоров`я, не міг спровокувати бійку чи напасти на потерпілого.

В зв`язку із чим просила, у випадку необхідності, застосувати до її підзахисного запобіжні заходи не пов`язані із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, встановив, що 28.01.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, тобто незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

28.01.2021, о 19-00 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 2 ст. 183 КПК України). Зокрема, тримання під вартою може бути застосоване до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідча суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідча суддя зазначає, що ОСОБА_6 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів

Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Так, при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , 1977 року народження, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, зі слів - одружений, зі слів - має неповнолітнього сина 16 років, зі слів є інвалідом ІІ групи, пересувається за допомогою милиць, має постійне місце проживання, певні соціальні зв`язки за місцем мешкання.

Крім того, з пояснень підозрюваного, які не спростовані стороною обвинувачення, встановлено, що він після конфлікту з потерпілим не намагався знищити сліди, не переховувався від правоохоронних органів.

Надані прокурором докази, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, можна вважати такими, що на теперішній час достатньо обґрунтовують підозру ОСОБА_6 на даному етапі розслідування, а перелічені ризики переховування від органу розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення передбаченого покарання, не можна виключати, оскільки санкція інкримінованої підозрюваному статті передбачає покарання до 15 років позбавлення волі, підозрюваний є сусідом потерпілого та свідків, може вчиняти дії, спрямовані на схилення свідків давати вигідні йому показання, тощо.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених слідчим та прокурором в суді; даних про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурор, слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_6 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме, - домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000262 від 28.01.2021 за ч.3 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 а саме:

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло - буд АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду в період часу з 20-00 до 06-00 години.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

4) не спілкуватись з потерпілим, свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора або суду.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1