Справа №361/5045/20 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1068/2021 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 364-1 КК України

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
секретаря : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
обвинуваченого : ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілого : ОСОБА_11 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, працюючого на посаді директора ТОВ «Грассфілд» (ЄРДПОУ 41889006), із вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину-сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, повернуто прокурору, для виконання вимог ст. 291 КПК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Неконкретність формулювання в обвинувальному акті обвинувачення
Не погоджуючись з ухвалою суду представник ТОВ «ДІББ» - адвокат ОСОБА_11 та прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 подали апеляційні скарги.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки на думку суду: «не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення, не вказано конкретного способу вчинення кримінального правопорушення, коли і при яких обставинах в хронологічному порядку були вчинені злочинні дії та чітко не зрозуміло здійснена чи не здійснена ТОВ «Грассфілд» передача в якості частки ТОВ «ДІББ» та ТОВ «Глако» у власність форвардні контракти та майнові права на нерухомість» є необґрунтованими, з огляду на те, що ст. 291 КПК України має чіткий законодавчо визначений перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, а зазначені судом першої інстанції підстави для його повернення є свідомим виходом за межі повноважень, визначених кримінальним процесуальним законодавством.
Відтак, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.
В обвинувальному акті по кримінальному провадженню міститься формулювання обвинувачення, з посилання на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України. Формулювання обвинувачення складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, а також форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, тощо.
Крім того, прокурор вказала, що обвинувальний акт містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.
Відтак, на думку прокурора, висновок суду про те,що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.
В запереченнях на апеляційні скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 вказала, що суд першої інстанції без порушень норм матеріального та процесуального права прийняв законне і обґрунтоване рішення про повернення обвинувального акту та зобов`язання прокурора усунути вказані судом недоліки, а тому просить апеляційну скаргу прокурора та апеляційну скаргу представника потерпілого залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2020 року без зміни.
В доповненнях до заперечень адвокат ОСОБА_9 просив прийняти до уваги надані ним документи, а саме ухвалу господарського суду Київської області від 21.12.20 року, письмові пояснення представників ТОВ «Глако», ТОВ «ДІББ», ТОВ «Альянс Новобуд».
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу та апеляційну скаргу представника ТОВ «ДІББ» та просив їх задовольнити, представника ТОВ «ДІББ» - адвоката ОСОБА_11 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора і просив їх задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг та просили ухвалу суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони підлягають до задоволення з таких підстав.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні,достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Вимоги до обвинувального акта передбачені ст. 291 КПК України, тобто законодавчо встановлено вичерпний перелік відомостей, які повинні бути в ньому зазначені.
Обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом, яким визначається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення та висувається оцінка сторони обвинувачення щодо обставин кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Як убачається з оскаржуваної ухвали суд першої інстанції як на підставу повернення обвинувального акта прокурору послався на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України. На думку суду першої інстанції, органом досудового розслідування в обвинувальному акті не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення, не вказано конкретного способу вчинення кримінального правопорушення, коли і при яких обставинах в хронологічному порядку були вчинені злочинні дії, не розкрито мотив та форму вини, дії обвинуваченого ОСОБА_7 викладено не конкретно, поверхово, не зазначено розмір завданої майнової шкоди потерпілим кожному окремо, не зазначено, які саме об`єми забудови були здійснені ТОВ «Грассфілд» станом на 31 січня 2019 року.
Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідають матеріалам кримінального провадження.
Зі змісту обвинувального акта, складеного у кримінальному провадженні за ознаками вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України вбачається, що він складений ст. слідчим в ОВС слідчого управління ГУНП в Київський області ОСОБА_14 та затверджений прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.
Зокрема, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законом, а саме: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого, дані про потерпілих, а саме ТОВ «ГЛАКО», ТОВ «ДІББ», та анкетні відомості їх представників; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; відсутність витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.
При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені місце, час інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення.До обвинувального акта доданий реєстр матеріалів досудового розслідування та цивільний позов «ДІББ» та ТОВ «ГЛАКО».
Таким чином, всупереч висновкам суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому правові підстави для його повернення прокурору відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у суду першої інстанції були відсутні.
Колегія суддів вважає, що зазначені у оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції щодо невідповідності сформульованого обвинувачення, викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, без проведення судового розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому главою 28 КПК України, є передчасними.
Крім того, прокурор, дійшовши до переконання в суді, що обвинувачення необхідно змінити, після виконання вимог статті 341 цього Кодексу не позбавлений можливості скласти обвинувальний акт, в якому сформулює змінене обвинувачення.
Пунктом 2 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційних скарг, у зв`язку з чим вони підлягають до задоволення, а ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2020 року про повернення обвинувального акта прокурору скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги представника ТОВ «ДІББ» - адвоката ОСОБА_11 та прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4