ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0000844 від 02.08.2018 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка Обухівського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді водія в ТОВ «Автосервіс», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2017 року близько 19 год. 40 хв., ОСОБА_7 рухався на автомобілі Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Київській в смт. Глеваха Васильківського району Київської області в напрямку центра селища. В ході руху ОСОБА_7 порушив правила дорожнього руху та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху. В той час, поблизу будинку № 33 по вул. Київській в смт. Глеваха Васильківського району Київської області ОСОБА_11 , який рухався на власному автомобілі Мітцубісі Галант д.н.з. НОМЕР_2 , попереду ОСОБА_7 , з метою припинення правопорушення та уникнення ускладнення руху в заторі, який міг виникнути у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху ОСОБА_12 , заблокував йому проїзд.

На ґрунті малозначного приводу у ОСОБА_13 виник прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку.

Так, ОСОБА_14 , зупинивши автомобіль, вийшов із свого транспортного засобу, підійшов до ОСОБА_11 , та діючи відкрито, нехтуючи тим, що за його діями спостерігає велика кількість громадян, перебуваючи у громадському місці на вулиці, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, нецензурною лайкою, що виразилося у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності в громадських місцях, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак прагнучи самовиразитися таким чином у зухвальстві, неповазі до суспільства, тобто показати свою зневагу до існуючих загальноприйнятих правил і норм поведінки у суспільстві, правою рукою, у якій тримав сторонній предмет, завдав удар по голові ОСОБА_11 ..

В результаті вказаних дій ОСОБА_11 спричинено легкі тілесні ушкодження.

Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_13 виразилось в ускладненні впорядкованих функціональних відносин, тобто в ускладненні забезпечення спокійної суспільно корисної діяльності, побуту і відпочинку людей.

Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_13 виразилась у зневажливому ставленні останнього до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що виразились у відкрито виражених діях (нецензурна лайка, та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому), що були очевидні для ОСОБА_13 та інших осіб, які в той час рухались по вул. Київській в смт. Глеваха Васильківського району Київської області, нехтуючи при цьому громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності.

Особлива зухвалість в діях ОСОБА_15 виразилась в грубому порушенні громадського порядку, поєднаному із завданням потерпілому ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень.

В результаті хуліганських дій, вчинених ОСОБА_12 потерпілому завдано фізичної шкоди.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе в інкримінованому діянні визнав частково, повідомив, що подія відбулась 27.06.2017 близько 20 години. Того дня він здійснював регулярні перевезення по маршруту Київ Здорівка. Виїхавши на Одеську трасу його почав «підрізати» автомобіль сірого кольору. Пригальмувавши, ОСОБА_7 помітив, що автомобіль сірого кольору поїхав далі. ОСОБА_7 зауважив, що в той час на трасі був затор, а тому він вирішив об`їхати його через селище Глеваха. Виїхавши на сільську дорогу, ОСОБА_7 побачив, що на тій дорозі рух був нормальний, затору не було. Перед ОСОБА_7 були автомобілі, які рухалися не дуже швидко і тому він вирішив зробити маневр, який не суперечив правилам дорожнього руху. Далі, десь за 50 метрів цей же автомобіль сірого кольору виїхав перед автомобілем, яким керував ОСОБА_7 , ставши при цьому по діагоналі і перекрив дорогу. Праворуч також під`їхав ще один автомобіль, який порівнявся з автомобілем ОСОБА_7 , тим самим заблокували йому рух, у зв`язку з чим він не міг рухатися далі. В цей момент ОСОБА_7 почув з вікна автомобіля, який стояв попереду, нецензурну лайку. Потім ОСОБА_7 вийшов з автобуса з метою попросити водія автомобіля, який стояв попереду, дати йому дорогу. На це ОСОБА_7 почув погрози фізичною розправою, а тому він злякався за своє життя. В цей момент, ОСОБА_7 в цілях самозахисту підібрав на дорозі шланг, мабуть автомобільний. ОСОБА_7 не розумів у той момент, що коїться, для нього це була стресова ситуація. Підійшовши до водія сірого автомобіля, який стояв попереду і блокував його транспортний засіб, ОСОБА_7 хотів попросити того водія від`їхати. На цю вимогу, у бік ОСОБА_7 знову почалися погрози. Відчинилися водійські двері автомобіля і водій зробив різкий рух в сторону ОСОБА_7 , як він зрозумів з метою нанесення йому тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_7 правою рукою заштовхнув водія назад в автомобіль і швидко пішов назад до свого автобуса. Сівши за кермо, ОСОБА_7 побачив, що автомобіль у якому сидів свідок з потерпілим почав рухатись та від`їхав на узбіччя розблокувавши таким чином транспортний засіб ОСОБА_7 .. Надалі ОСОБА_7 з місця події поїхав. ОСОБА_7 також повідомив, що ОСОБА_16 раніше не знав, конфліктів між ними до цієї події не було. Зауважив також, що коли потерпілий ОСОБА_16 його заблокував, він вийшов з автомобіля з метою попросити ОСОБА_16 дати дорогу. ОСОБА_7 не розумів чому він перешкоджає його проїзду та проїзду ще двадцятьох пасажирів. ОСОБА_7 наполягав на тому, що будь яких речей з автобуса під час події не брав. ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_16 дати йому дорогу. Після чого, ОСОБА_16 відчинив двері свого автомобіля та почав робити різкі рухи корпусом свого тіла в бік ОСОБА_7 з кулаками. ОСОБА_7 також повідомив, що будь-яких тілесних ушкоджень та ударів ОСОБА_16 він не наносив. ОСОБА_7 наполягав на тому, що він взяв ОСОБА_16 правою рукою і заштовхнув його назад до автомобіля.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчинені хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, його винуватість за викладених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності.

Так потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив, що наприкінці червня 2017 року (точної дати не пам`ятає) він їхав на автомобілі з міста Києва у місто Фастів. На той час на ОСОБА_17 трасі проходили ремонтні роботи, а тому всі автомобілісти об`їжджали ту ділянку дороги через смт. Глеваха. Вся ділянка цієї дороги займає три кілометра. На дорозі тоді був затор, автомобілі рухалися з дуже малою швидкістю. На останній рівній ділянці дороги, яка займає близько 400 метрів, деякі водії виїжджали на зустрічну смугу руху, таким чином намагалися об`їхати затор. ОСОБА_11 все це набридло і він виїхав та частково зайняв полосу зустрічного руху, тим самим блокував проїзд інших автомобілів, які рухалися у попутному напрямку та об`їжджали затор. За ОСОБА_11 їхав автомобіль свідка. В дзеркалі заднього виду ОСОБА_11 побачив, як на смугу зустрічного руху, за 200 метрів до нього, виїхав мікроавтобус Мерседес та доїхавши до його автомобіля, який теж був на зустрічній смузі, зупинився за ним. Водій автомобіля Мерседес почав подавати звукові сигнали, мигати дальнім світлом фар, тим самим вимагаючи, щоб ОСОБА_11 його пропустив. При цьому, ОСОБА_11 стояв у тому положенні у якому він і знаходився до цього, а саме на зустрічні смузі руху. Водій автомобіля Мерседес висунув голову з вікна, відчинив вікно та почав у грубій формі розповідати, що необхідно зробити у даному випадку, щоб йому уступити дорогу. На це ОСОБА_11 відчинив вікно і теж у грубій формі відповів, що в даному випадку може тільки «послать». Того водія це сильно обурило, він вийшов з автомобіля, а в руці у нього була складна телескопічна дубинка. Надалі водій мікроавтобуса підійшов до автомобіля Гончарова. При цьому, ОСОБА_11 відчинив двері та виставив ногу, намагаючись вийти з автомобіля і в цей момент отримав удар телескопічною дубинкою у ліву скроневу ділянку. Потім ОСОБА_11 вийшов з автомобіля, від удару у нього було помутніння свідомості. Водій мікроавтобуса Мерседес у наказовому тоні сказав ОСОБА_11 зачинити двері автомобіля, які заважали його проїзду по зустрічній смузі руху, інакше він їх просто знесе. Так як автомобілі, що рухалися попереду почали рух, а свідок який знімав подію на відео проїхав вперед надаючи таким чином йому дорогу, водій ОСОБА_18 взяв правіше та об`їхав автомобіль ОСОБА_11 справа і по зустрічній полосі руху поїхав далі. Як також пояснював ОСОБА_11 , чоловік, який наніс йому удар, це обвинувачений ОСОБА_7 . Зауважив, що з обвинуваченим. з яким він раніше не був знайомий, конфліктів раніше між ними не було. Наполягав на тому, що у момент коли ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, в руках у останнього у розгорнутому вигляді була дубинка. З моменту виходу ОСОБА_7 з автомобіля до моменту нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень минуло близько 6 секунд. ОСОБА_7 не намагався владнати конфлікт мирним шляхом. ОСОБА_11 не бачив де саме взяв дубинку ОСОБА_7 , оскільки автомобіль останнього стояв позаду нього. В дзеркало заднього виду ОСОБА_11 бачив, як водій відчинив двері і в його руках вже була дубинка. ОСОБА_11 зазначив, що після цих подій з ОСОБА_7 взагалі не спілкувався. ОСОБА_11 також пояснив, що його дії тоді не перешкоджали руху зустрічного транспорту. Під час події зустрічного транспорту не було. Суцільної смуги на дорозі теж не було. ОСОБА_11 наполягав, що таким своїми діями не порушував рух транспорту. ОСОБА_11 ознайомлювався з показами свідка (жінки), яка тоді знаходилась в автомобілі ОСОБА_7 .. З показів цього свідка йому відомо, що подія відбулася через дві хвилини після того, як ОСОБА_7 звернув з Одеської траси. З цих показів йому відомо, що були також і інші транспортні засоби, які блокували рух автомобіля ОСОБА_7 .. ОСОБА_19 також повідомив, що його автомобіль знаходився паралельно дорожньому полотну, він не був під кутом. ОСОБА_11 також наполягав на тому, що після того, як ОСОБА_7 відчинив вікно і нецензурно розповів, як потрібно їздити для того щоб йому було більш комфортно, він теж відчинив вікно автомобіля і сказав, що у даному випадку може лише «послать». Під час того, як ОСОБА_7 виходив з автобуса, ОСОБА_11 з ним вже не спілкувався, а сидів у своєму автомобілі. Після того, як ОСОБА_7 порівнявся з автомобілем ОСОБА_11 , останній поставив свою ліву ногу на асфальт таким чином намагаючись вийти з автомобіля. ОСОБА_11 наполягав, що в цей період часу нецензурними словами не виражався, а отримав удар у ліву скроневу ділянку. На місце події викликався патруль поліції. Працівники поліції запитували у ОСОБА_11 , чи потрібна йому швидка допомога. При цьому, свідок показав тоді працівникам поліції відеозапис події. Працівники поліції також оформили протокол, запитали у ОСОБА_11 , чи добре він себе почуває, чи не потрібна йому швидка допомога, чи зможе він доїхати додому. ОСОБА_11 тоді відповів, що почуває себе не дуже добре, але від швидкої допомоги відмовився. ОСОБА_11 зауважив, що з моменту події до приїзду поліції минуло дві з половиною години. За цей період часу ОСОБА_11 почував себе задовільно для того, щоб продовжити далі рух і доїхати додому. ОСОБА_11 також уточнив, що не пам`ятає, якою рукою йому було нанесено удар. В якій руці знаходилась дубинка ОСОБА_11 теж не пам`ятає. ОСОБА_11 візуально бачив, що це була металева телескопічна розкладна дубинка. Повідомив, що у зв`язку з проблемами зору постійно носить окуляри. З характеру пошкоджень металевої оправи окуляр можна зробити висновок, куди саме було нанесено удар.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні повідомив, що потерпілого та обвинуваченого він бачив лише одного разу. ОСОБА_20 зазначив, що 27.06.2017 о 19 год. 40 хв він їхав по Одеській трасі у напрямку міста Васильків. В районі смт. Глеваха був ремонт дороги і тому автомобілі стояли, був затор. При цьому, частина автомобілів об`їжджали через смт. Глеваха. Вже рухаючись у смт. Глеваха, ОСОБА_20 їхав у правому ряду де був суцільний потік транспортних засобів. ОСОБА_20 зауважив, що тоді деякі автомобілі об`їжджали потік автомобілів по зустрічній смузі руху, тим самим роблячи затор ще більшим. Рухаючись, ОСОБА_20 помітив, що з ним порівнявся автобус і він не міг об`їхати його, так як машина потерпілого заважала йому проїхати далі. При цьому, потік автомобілів рухався дуже повільно. Через деякий час з мікроавтобуса вийшов чоловік і підійшов до машини потерпілого. Через декілька секунд ОСОБА_20 побачив, як той чоловік (обвинувачений) завдав удар потерпілому. При цьому, голова потерпілого навіть не показалась із-за автомобіля. ОСОБА_20 бачив лише один удар. Після удару потерпілий вийшов з автомобіля і комусь телефонував. У подальшому ОСОБА_20 з`їхав з дороги і підійшов до потерпілого. В момент удару з окулярів потерпілого випало скло, яке вони разом намагалися знайти. Потім вони чекали працівників поліції. ОСОБА_20 повідомив, що конфлікту між потерпілим та обвинуваченим він не бачив і не чув, оскільки були закриті вікна його автомобіля. Як також повідомляв ОСОБА_20 , він не чув нецензурну лайку. ОСОБА_20 бачив моменту удару, який наносився правою рукою. При цьому, голова потерпілого була ще в автомобілі. ОСОБА_20 зауважив, що у момент, коли обвинувачений йшов до потерпілого, то не чув що обвинувачений говорив у той момент. В автомобілі ОСОБА_20 був відеореєстратор. Коли приїхав наряд поліції, то ОСОБА_20 не пам`ятає чи записували вони номер та серію відеореєстратора. Коли ОСОБА_20 викликав слідчий, то останній запитував модель та номер відеореєстратора. ОСОБА_20 повідомив, що відеозапис події він передав працівникам Васильківської поліції під час допиту. Уточнив, що приніс відеозапис події слідчому на диску, саме коли той запросив його на допит. ОСОБА_20 повідомив, що відео реєстратор нікому не давав, за запитом слідчого приніс записане відео на диску. Слідчий записав марку та модель автомобіля, модель реєстратора і до цього долучив диск з відеореєстратора. ОСОБА_20 зауважив, що відеозапис події на диск перекопіював самостійно, відеореєстратор до слідчого не носив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні повідомила, що час від часу їздить з міста Києва до міста Василькова по справах. В один з днів вона їхала у мікроавтобусі до м. Василькова. При цьому, на трасі був затор. Водій автобуса запитав у пасажирів, чи не проти вони об`їхати затор, але ніхто не заперечував проти цього. Під час руху, попереду автобуса їхав автомобіль сірого кольору, який постійно їхав вперед, а потім різко гальмував, так було декілька разів. Дана ситуація почала обурювати деяких пасажирів автобуса. Потім водій зупинився та вийшов з маршрутки. ОСОБА_21 в цей час сиділа за водієм. Через 3-5 хвилин водій повернувся і вони поїхали далі. ОСОБА_21 зазначила, що ця подія відбулася можливо в кінці літа, але у якому році не пам`ятає. Повідомила, що подія сталася саме коли вони об`їжджали затор через смт. Глеваха. Конфлікту між водієм маршрутки та водієм автомобіля ОСОБА_21 не бачила. Чи були на водієві маршрутки якісь ушкодження, після того як він повернувся, ОСОБА_21 теж не бачила. ОСОБА_21 зазначила, що з боку водія маршрутки не чула ніяких нецензурних висловлювань. Повідомила, що коли водій маршрутки вийшов з автомобіля, то було чути, як водій автомобіля висловлювався нецензурними словами. Зауважила, що коли водій маршрутки виходив з автобуса, сторонніх предметів у нього не було.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні повідомив, що потерпілого та обвинуваченого він не знає. ОСОБА_22 повідомив, що на початку літа 2017 ремонтували Одеську трасу, а тому рух здійснювався через смт. Глеваха. Зауважив, що він сидів у маршрутці на передньому сидінні. Попереду маршрутки їхав автомобіль, який перешкоджав проїзду маршрутки, коли водій останньої намагався об`їхати затор по зустрічній смузі руху, так було два, а може три рази. Автомобіль періодично виїжджав на зустрічну смугу руху, зупиняв маршрутку, а потім повертався у свою смугу руху. Ця подія дуже обурювала пасажирів маршрутки. Коли вкотре маршрутка та відповідно автомобіль, виїхали на зустрічну смугу руху, маршрутка зупинилася. Водій маршрутного автобуса пішов до водія автомобіля, що стояв попереду. В цей час водій автомобіля розмовляв з водієм маршрутки на підвищених тонах, зі сторони останнього було чути нецензурні слова. Потім водій автомобіля сів у свій транспортний засіб, а маршрутка поїхала далі. ОСОБА_22 повідомив, що конфлікту між водіями не було, було схоже на розмову. При цьому, ОСОБА_22 відволікався від цієї події на переписку в телефоні. ОСОБА_22 також повідомив, що коли водій виходив з маршрутки та підходив до водія автомобіля, то сторонніх предметів у нього в руках не було. При цьому, водій автомобіля різко вискочив з автомобіля, а потім вони стояли та розмовляли. ОСОБА_22 зауважив, що коли водій повернувся в маршрутку, сторонніх предметів у нього в руках не було. ОСОБА_22 не бачив, щоб водій маршрутки наносив удар водію автомобіля.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю доводиться дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Так з дослідженого в судовому засіданні витягу з ЄРДР судом встановлено, що органом досудового розслідування 03.07.2017 внесено відомості до ЄРДР за ч.4 ст. 296 КК України у фабулі якого вказано, що 03.07.2017 до Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області надійшла заява ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_2 про те, що 27.06.2017 близько 19 год. 50 хв. на прибудинковій території будинку АДРЕСА_3 , невідомий раніше чоловік наніс тілесні ушкодження (ЖЄО № 10281 від 03.07.2017). Особа, якій повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 129).

В судовому засіданні досліджено заяву потерпілого ОСОБА_11 зареєстровану в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Васильківського ВП № 10281 від 03.07.2017, згідно якої потерпілий просить внести відомості до ЄРДР по його заяві ЖЄО № 9923 від 27.06.2017 по факту хуліганських дій та спричинення йому тілесних ушкоджень (а.с. 130).

Судом досліджений протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 27.06.2017 зареєстрованої в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Васильківського МВ, з якого вбачається, що 27.06.2017 року ДОП Васильківського ВП лейтенант поліції ОСОБА_23 прийняв від ОСОБА_11 усну заяву. ОСОБА_11 повідомив, що 27.06.2017 близько 19 год 50 хв знаходячись у смт. Глеваха по вул. Київській поблизу будинку № 33 невідомий чоловік на автобусі Mercedes Sprinter д.н.з. НОМЕР_3 побив його, а саме наніс один удар телескопічною дубинкою у район скроневої ділянки. ОСОБА_11 також зазначив, що чоловіку, який вчинив зазначене, близько 30 років, зріст та тіло статура атлетична; темне волосся, пострижений коротко; був одягнутий у червону футболку, сірі шорти, темні окуляри (а.с. 131).

Судом досліджено постанову старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_24 про призначення судово-медичної експертизи від 04 липня 2017 року в якій експерту, крім іншого, поставлені запитання щодо тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_11 , який їх ступінь тяжкості, механізм, локалізація та давність утворень. Крім того, чи могли утворитися дані тілесні ушкодження внаслідок одного удару металевим предметом в область лівої вискової частини голови (а.с.132).

Дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 077 від 24 липня 2017 року встановлено, що при проведенні судово медичної експертизи ОСОБА_11 , проведеної на підставі постанови старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_24 про призначення судово-медичної експертизи від 04 липня 2017 року, будь яких тілесних ушкоджень при судово-медичному обстеженні ОСОБА_11 не виявлено. Згідно наданої медичної довідки у ОСОБА_11 мали місце садна лівої скроневої ділянки, які могли виникнути від дії тупого предмета (предметів), за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (а.с. 133).

Згідно дослідженої ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року, слідчому СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області було надано тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться на відеореєстраторі, яким зафіксовано факт хуліганських дій, що встановлено на автомобілі Рено Меган д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для подальшого від копіювання на DVD-диск відеозаписів з відеореєстратора та долучення до матеріалів кримінального провадження № 0001043 в якості доказу (а.с. 134-135).

Судом досліджено протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14.11.2017 та опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 14.11.2017, з огляду на які слідчий у приміщенні Васильківського ВП у період часу з 08 год 20 хв до 08 год 55 хв у присутності ОСОБА_20 на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2017 тимчасово вилучив відеозапис з відеореєстратора Xiaomi Yi Car DVR за 27.06.2017, який за допомогою комп`ютера відкопійовано на диск для лазерних систем зчитування (а.с. 136, 137).

При цьому, як видно з дослідженої в судовому засіданні постанови про визнання предмету речовим доказом від 14.11.2017 CD-диск Verbatim з відео файлам з реєстратора Xiaomi Yi Car DVR, що встановлено на автомобілі Рено Меган д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_20 було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження за №0001043 від 03.07.2017 (а.с. 138-139).

Судом досліджено протокол огляду речових доказів від 02.08.2018 та ілюстративна таблиця до нього, з огляду на який слідчим було оглянуто CD-диск Verbatim. При перегляді слідчим інформації зафіксованої на диску за допомогою персонального комп`ютера встановлено, що на диску маються три відео файли. При перегляді відео файла, який датовано 27.06.2017 о 19 год 42 хв відображено, як ОСОБА_7 підходить до автомобіля Мітсубісі Галант д.н.з. НОМЕР_5 , та в ході конфлікту наносить удар телескопічною палицею ОСОБА_11 (а.с. 140-141).

Проте, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора Xiaomi Yi Car DVR за 27.06.2017, який міститься на CD-диск Verbatim, вбачається, що 27.06.2017 близько 19 год 40 хв автомобіль Мітсубісі Галант д.н.з. НОМЕР_5 рухався по проїжджій частині, при цьому за ним також рухався автомобіль класу мікроавтобус білого кольору. Під час зупинки зазначених автомобілів, що була зумовлена затором, який виник на дорозі у той момент, з мікроавтобусу вийшов ОСОБА_7 та підійшов до дверей водія автомобіля Мітсубісі Галант д.н.з. НОМЕР_5 . Потім водій автомобіля Мітсубісі Галант д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_11 відчинив двері та почав виходити з автомобіля. В цей момент ОСОБА_7 правою рукою наносить один удар потерпілому в область лівої частини голови (скроневої ділянки). При цьому, як до нанесення удару так і після, ОСОБА_7 в правій руці тримає сторонній предмет. У подальшому ОСОБА_7 протягом декількох секунд говорив з ОСОБА_11 , після чого пішов у бік свого автомобіля на якому і поїхав з місця події (а.с. 155).

Відповідно до дослідженої судом постанови слідчого про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 18.12.2017, склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001043 було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 4 ст. 296 КК України (а.с. 147-148).

Згідно дослідженого в судовому засіданні повідомлення про підозру, 18.12.2017 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а.с. 149-154).

Сторони захисту та обвинувачення не оспорювали встановлений факт конфлікту, який виник між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_11 27 червня 2017 року близько 19 год 40 хв поблизу будинку № 33 по вул. Київській у смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

Проте ОСОБА_7 категорично заперечив той факт, що він під час події наносив потерпілому удари та тілесні ушкодження, а лише заштовхував потерпілого правою рукою до салону автомобіля.

Захисна версія подій ОСОБА_7 про те, що він не наносив потерпілому удари та тілесні ушкодження, повністю спростовується показаннями самого потерпілого, який повідомив, що ОСОБА_7 завдав йому один удар у ліву скроневу ділянку голови. Покази потерпілого саме в цій частині повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_20 , який повідомив, що ОСОБА_7 завдав правою рукою один удар потерпілому; відеозаписом події, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_7 наніс один удар правою рукою по голові потерпілого. При цьому, як чітко видно з відеозапису події, в руці у ОСОБА_7 , як до нанесення удару так і після цього, був сторонній предмет. Факт наявності у потерпілого ОСОБА_11 тілесних ушкоджень підтверджується дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 077 від 24 липня 2017 року згідно якого встановлено, що при проведенні судово медичної експертизи будь - яких тілесних ушкоджень при судово-медичному обстеженні ОСОБА_11 не виявлено. Згідно наданої медичної довідки у ОСОБА_11 мали місце садна лівої скроневої ділянки, які могли виникнути від дії тупого предмета (предметів), за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (а.с. 133).

Захисником обвинуваченого під час судового розгляду було подано клопотання про зміну правової кваліфікації злочину, у яком він просить змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 з частини 4 ст. 296 КК України на частину 1 ст. 296 КК України. Своє клопотання захисник мотивує тим, що під час судового слідства не вдалось здобути доказів наявності в обвинуваченого ОСОБА_7 заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , а тому в діях обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 296 КК України. Крім того, під час судових дебатів, захисник, якого підтримав обвинувачений, просили кримінальне провадження відносно останнього закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Проте суд, заслухавши показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , потерпілого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 , зробивши аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з точки зору належності та допустимості, не погоджується із позицією сторони обвинувачення щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України та вважає її невірною з таких підстав.

Згідно пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.06.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети. Використання при вчиненні хуліганства ножів, які не належать до холодної зброї, інших предметів господарсько-побутового призначення, спеціальних засобів (гумового кийка, газових пістолета, балончика, гранати, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії), пневматичної зброї, сигнальних, стартових, будівельних пістолетів, ракетниць, вибухових пакетів, імітаційно-піротехнічних та освітлюваних засобів, що не містять у собі вибухових речовин і сумішей, а також інших спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК України не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян. Застосування або спроба застосування предметів, підібраних на місці злочину, які не були спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, не дає підстав для кваліфікації дій винного за ч. 4 ст. 296 КК України.

Судом встановлено, що під час події ОСОБА_7 не застосовував саме телескопічну палицю, яку згідно обвинувального акту він заздалегідь заготував та саме нею завдав удар по голові потерпілого ОСОБА_11 ..

Так, відповідно до показів ОСОБА_7 під час події він підібрав автомобільний шланг виключно в цілях самозахисту, тобто заздалегідь не заготовлював цей предмет саме для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Такі показання ОСОБА_7 повністю узгоджуються з показаннями: свідка ОСОБА_20 , який повідомив, що конфлікту між потерпілим та обвинуваченим не бачив і не чув, оскільки вікна його автомобіля були закриті, а лише бачив момент удару, який наносив ОСОБА_7 потерпілому правою рукою. При цьому, чи було щось в руці обвинуваченого у той момент взагалі не повідомляв; показаннями свідка ОСОБА_21 (пасажира маршрутного таксі, яким керував під час події ОСОБА_7 ), яка зазначала, що конфлікту між обвинуваченим і потерпілим не бачила, проте повідомила про відсутність будь яких предметів в руках ОСОБА_7 у момент коли той виходив з салону маршрутного таксі; свідка ОСОБА_22 (пасажира маршрутного таксі, яким керував під час події ОСОБА_7 ), який теж не бачив у ОСОБА_7 сторонніх предметів в руках, під час того, як останній виходив з салону маршрутного таксі, а також не бачив будь яких сторонніх предметів в руках обвинуваченого, коли той повернувся назад.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора Xiaomi Yi Car DVR за 27.06.2017, який міститься на CD-диск Verbatim, чітко не можливо встановити ту обставину, що ОСОБА_7 дійсно наніс один удар саме телескопічною палицею. З дослідженого відеозапису чітко вбачається. що ОСОБА_25 у момент нанесення удару тримав у правій руці предмет, проте його не можливо ідентифікувати саме як телескопічну палицю, яку згідно обвинувачення ОСОБА_7 заздалегідь застосував.

Матеріали кримінального провадження не містять відповідних письмових доказів того, що зазначена у обвинувальному акті телескопічна палиця, яку згідно обвинувачення ОСОБА_7 заздалегідь заготував та застосував, у спосіб нанесення цим предметом удару по голові потерпілого, вилучалась, оглядалась слідчим, та відповідно визнавалась речовим доказом у справі, а тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що ці слідчі дії слідчим під час досудового розслідування не проводились взагалі.

При цьому, суд критично відноситься до показань потерпілого, в частині того, що ОСОБА_7 йому наніс удар саме телескопічною плицею, яка була в руках обвинуваченого, оскільки така версія подій повністю спростовується зазначеними вище доказами, які були досліджені судом під час судового розгляду.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_7 відсутня така кваліфікуюча ознака, як застосування іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а його дії належить кваліфікувати саме за ч.1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Так ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 296 КК України), але умисним проти громадського порядку та моральності, раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно.

Згідно висновку досудової доповіді Обухівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області орган пробації беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т. ч. окремих осіб). У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, думку потерпілого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст.296 КК України, а саме у виді обмеження волі.

Разом з тим, санкцією ч. 1 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 296 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Як вбачається із встановлених судом обставин, кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 296 КК України був вчинений ОСОБА_7 27 червня 2017 року.

При цьому, суд також враховує і ті обставини, що під час досудового розслідування та судового розгляду перебіг строку давності не зупинявся, тобто обвинувачений ОСОБА_7 від органів досудового розслідування і суду не ухилявся.

Враховуючи, що з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (27.06.2017) і до дня ухвалення вироку минуло більше трьох років, він підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі ч.5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, а саме: CD-диск Verbatim з відео файлами з реєстратора Xiaomi Yi Car DVR, що встановлено на автомобілі Рено Меган д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_20 , який долучений до матеріалів кримінального провадження №0001043 від 03.07.2017 - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього терміну їх зберігання.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: CD-диск Verbatim з відео файлами з реєстратора Xiaomi Yi Car DVR, що встановлено на автомобілі Рено Меган д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_20 , який долучений до матеріалів кримінального провадження №0001043 від 03.07.2017 - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього терміну їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1