Справа № 487/1299/20
Провадження № 1-кс/487/4075/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 04.06.2020 року слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про часткову відмову у задоволенні клопотанні у кримінальному провадженні, внесеному 14.01.2020 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000039 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду міста Миколаєва 23.06.2020 року надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову від 04.06.2020 року слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про часткову відмову у задоволенні клопотанні у кримінальному провадженні, внесеному 14.01.2020 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000039 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.
Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 згідно ст. 55 КПК України є потерпілою у кримінальному провадженні №0000039 від 14.01.2020 року, досудове розслідування якого проводить слідча СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 . 03.06.2020 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві з клопотанням про надання матеріалів кримінального провадження №0000039 від 14.01.2020 року для ознайомлення з визначенням місця проведення процедури ознайомлення у місті Одесі. Постановою слідчого від 04.06.2020 року клопотання ОСОБА_3 задоволено в частині ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження з можливістю зробити копії його документів; у частині проведення процедури ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у місті Одесі відмовлено. Вважає постанову слідчого в частині відмови у проведенні ознайомлення за її місцем проживання в місті Одесі незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує її права. Виїзд до міста Миколаєва пов`язаний не тільки з фінансовими затратами, а й втратою робочого часу, що негативно позначиться на роботі підприємства ОСОБА_3 . За такого, просить скасувати постанову слідчого СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 04.06.2020 року; зобов`язати слідчого здійснити заходи для ознайомлення потерпілої ОСОБА_3 з матеріалами кримінального провадження у місті Одесі.
Згідно частин 1-3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 КПК України, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.
Згідно ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
За змістом ч. 6 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу.
Принцип диспозитивності, закріплений ч. 1 ст. 26 КПК України, передбачає вільне використання сторонами кримінального провадження своїх прав, яке повинно здійснюватись у межах та у спосіб, передбачений КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів, а також важливість спору для заявника (див., серед багатьох інших, рішення у справі Frydlender v. France, N 30979/96, п. 43, ЄСПЛ 2000-VII). Саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Судові засідання у справі призначались 09.07.2020 року; 23.07.2020 року; 29.07.2020 року; 05.08.2020 року; 14.08.2020 року, 20.08.2020 року, 26.08.2020 року.
До початку судового засідання, призначеного на 09.07.2020 року, скаржник ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді, який було розглянуто та в його задоволенні відмовлено. У судовому засіданні 05.08.2020 року, проведеному в режимі відеоконференції, скаржник ОСОБА_3 повторно заявила відвід слідчому судді, який було розглянуто та в його задоволенні відмовлено.
На 26.08.2020 року слідчим суддею було призначено розгляд скарг ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР №0000039, на 11:00 годину (судове провадження 1кс/487/4074/20: оскарження постанови слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві від 04.06.2020 року щодо відмови у проведенні одночасного допиту) та на 11:30 годину (судове провадження 1кс/487/4075/20: оскарження постанови слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві від 04.06.2020 року про часткову відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.).
У судовому засіданні 26.08.2020 року (судове провадження 1кс/487/4074/20), проведеному в режимі відеоконференції, скаржник ОСОБА_3 втретє заявила відвід слідчому судді, який має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, у зв`язку з чим згідно ч. 1 ст. 81 КПК України був залишений без розгляду. Після цього, під час дослідження слідчим суддею у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000039, ОСОБА_3 без причин покинула залу судового засідання.
У судове засідання 26.08.2020 року за даною скаргою (судове провадження 1кс/487/4075/20), ОСОБА_3 не з`явилась, про час дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неприбуття не повідомила.
Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку із проведенням слідчих дій у іншому кримінальному провадженні.
За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження, та представника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві. При цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 10, 22, 26, 28, 138, 306 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000039, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За змістом ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 КПК України, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.
Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії (ч. 2 ст. 221 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Главою 26 КПК України, визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
Зокрема, п.7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
За змістом ч. 1 ст. 223 КПУК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Отже, із системного аналізу ст.ст. 220, 223 та 303 КПК України вбачається, що законодавець передбачає право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.
Судом встановлено, що слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 14.01.2020 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000039 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.
03.06.2020 року ОСОБА_3 подано клопотання про надання матеріалів кримінального провадження №0000039 для ознайомлення з можливістю зробити копії документів, з визначенням місця проведення процедури ознайомлення у місті Одесі.
Постановою слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 від 04.06.2020 року клопотання ОСОБА_3 задоволено в частині надання на ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000039 від 14.01.2020 року з можливістю зробити копії його документів. У частині проведення процедури ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у місті Одесі відмовлено.
Клопотання ОСОБА_3 , за результатами розгляду якого слідчою було винесено оскаржувану постанову, не містило в собі посилання на ініціювання потерпілою проведення слідчих (розшукових) дій, а полягало у вимозі щодо надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження.
Вказане клопотання слідчим було розглянуто в порядку ст.220 КПК України з прийняттям відповідного процесуального рішення щодо його задоволення в частині надання потерпілій ОСОБА_3 матеріалів кримінального провадження №0000039 від 14.01.2020 року з можливістю зробити копії його документів.
Таким чином, постанова слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 від 04.06.2020 року у кримінальному провадженні №0000039 від 14.01.2020 року, не підлягає оскарженню на досудовому розслідуванні.
Згідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, оскільки слідчим, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, прийняте рішення про часткове задоволення клопотання про проведення процесуальної дії, яка не є слідчою (розшуковою), оскаржувана постанова відповідає ст. 110 КПК України, містить, у тому числі, зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, у задоволені скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. . 2, 9, 10, 22, 24, 26, 28, 40, 56, 110, 138, 220, 221, 223, 303-307, 309, 370, 372, 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 04.06.2020 року слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про часткову відмову у задоволенні клопотанні у кримінальному провадженні, внесеному 14.01.2020 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000039 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали оголошено 27.08.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1