Справа № 347/530/20
Провадження № 1-кп/347/145/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000416 від 29.09.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, депутатом не є, не працюючого, раніше не судимого,

ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України

в с т а н о в и в:

Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.

Так, 29 вересня 2019 року близько 01 год. 55 хв., водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «ОРЕL Vektra 2.0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, 1990 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , рухаючись із швидкістю, що значно перевищувала максимально допустиму на даній ділянці дороги в межах населеного пункту, проїжджав автодорогою регіонального значення Р-24 сполученням Татарів-Кам`янець-Подільський у населеному пункті с. Стопчатів, по вул. Центральній, Косівського району, Івано-Франківської області. В цей час, правим краєм проїзної частини дороги відносно напрямку руху автомобіля у попутному напрямку йшла пішохід - неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При наближенні до пішохода, ОСОБА_7 проявив неуважність, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити попереду пішохода, не переконався що його рух на автомобілі буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не обрав безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_9 . Після вчинення наїзду на пішохода, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому, ОСОБА_7 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
п.1.7., в якому зазначено, що водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти;
п.2.3., б), згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;
п.2.10. згідно якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов?язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди;
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це не можливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;
п.12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п.12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п.12.4., у відповідності до якого, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
У результаті порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України, трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми із дифузною травмою головного мозку, забоєм головного мозку середнього ступеня, крововилив під оболонки та в мозкову речовину; перелому кісток склепіння та основи черепа; правобічної отореї; післятравматичного середнього отиту; сенсоневральної приглухуватості п`ятого ступеня на праве вухо; гематоми потиличної ділянки голови; садна в ділянках правого передпліччя, правого променевого-зап`ястного суглобу, правої китиці, лівої гомілки та лівої китиці, лівої стопи, правої скроневої ділянки. Згідно висновку експерта від 10.12.2019 року тілесні ушкодження, виявлені у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , а саме: відкрита черепно-мозкова травма із дифузною травмою головного мозку, забоєм головного мозку середнього ступеня, крововилив під оболонки та в мозкову речовину, перелом кісток склепіння та основи черепа, правобічна оторея, післятравматичний середній отит, сенсоневральна приглухуватість п`ятого ступеня на праве вухо відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, у результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 поставив неповнолітню потерпілу ОСОБА_9 у небезпечний для життя стан та мав реальну можливість надати їй допомогу, при цьому ОСОБА_7 усвідомлював, що в результаті порушення правил дорожнього руху, ним вчинений наїзд на пішохода ОСОБА_9 та спричинено останній тілесні ушкодження. Однак ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, завідомо знаючи, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, в порушення вимог п.2.10. Правил дорожнього руху, не зупинився після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, не вжив можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не звернутися за допомогою до присутніх та не відправив потерпілу до лікувального закладу, умисно залишив потерпілу ОСОБА_9 без допомоги, та із місця події автомобілем скрився.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю і підтвердив всі обставини, що викладені в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. В скоєному щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_9 та її законний представник ОСОБА_5 в судове засідання не з?явилися, законний представник потерпілої подала клопотання про відмову від позову, оскільки обвинуваченим відшкодована завдана моральна шкода, а також заяву про розгляд справи без їх участі, претензій до обвинуваченого не мають, просять суворо не карати.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності: показаннями потерпілої, її законного представника, свідка, та дослідженими судом письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_9 дала суду показання про те, що 29.09.2019 року близько 23.30 год. ночі, вона разом із своїм хлопцем ОСОБА_10 та його друзями під?їхали до магазину «Два гуся» попити кави. Хлопці стояли на вулиці і пили каву, а вона сиділа у машині. Через деякий час вона вийшла з машини і, сказавши своєму хлопцеві, що їй потрібно відійти, відійшла від машини декілька метрів. Пам?ятає, що поверталась до машини, після цього вже нічого не пам?ятає. До пам?яті прийшла через тиждень у лікарні.
Законний представник потерпілої, її мама ОСОБА_5 дала суду показання про те, що вночі з 29 на 30 вересня 2019 року їй зателефонували з лікарні, і сказали, що її дочку збила машина. Лікувались тривалий час, в тому числі і у Івано-Франківську. Після цього у неї часті головні болі, в зв?язку із чим необхідно щомісяця проходити МРТ обстеження.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання про те, що 29.09.2019 року близько 23.30 год., він разом із друзями та своєю дівчиною потерпілою ОСОБА_9 стояли біля магазину «Два гуся», що в с. Стопчатів, Косівського району, пили каву. Під час цього, до магазину із гучно включеною музикою під?їхав автомобіль, з якого вийшов водій, привітався з ними та пішов у магазин. З магазину він вийшов з декількома бутилками пива, сів у машину і поїхав. Після цього, його дівчина сказала, що відійде на хвилинку. Вони з друзями залишилися на вулиці пити каву і розмовляти. Через декілька хвилин почули глухий удар, після якого повз них, близько до обочини швидко проїхав автомобіль. Вони з друзями вирішили піти подивитись на що наїхав той автомобіль, що був такий глухий звук удару. Пройшовши декілька метрів, він побачив свою дівчину ОСОБА_9 , яка лежала і не рухалась, і на ній була кров. Він взяв її на руки і автомобілем повіз у Яблунівську лікарню, а його друзі поїхали наздоганяти машину, що здійснила наїзд.

Згідно копії свідоцтва про народження потерпілої, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджує факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення щодо неповнолітньої особи (а.с.32).
Таким чином, враховуючи вищенаведене та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження та у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, повне відшкодування завданої шкоди, молодий вік обвинуваченого, а також бере до уваги, що обвинувачений згідно характеризуючи даних по місцю проживання характеризується позитивно. Окрім того, суд враховує думку потерпілої та її законного представника, які жодних претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не мають, та просять його суворо не карати.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, в ході судового слідства не встановлено.
Згідно вимог ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
За наявності обставин, що пом`якшують покарання та з урахуванням вищенаведених обставин справи, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статей за вказані кримінальні правопорушення. І остаточне покарання йому призначити з урахуванням вимог ст. 70 КК України.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без розгляду в зв?язку із відмовою від позову позивачки та її законного представника через повне відшкодування обвинуваченим завданої ним шкоди.
На підставі наведеного, ст.ст.70, 75, 76 та керуючись ст.ст. 100, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.135 та ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.135 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Керуючись ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування основного призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 5809 грн. (п`ять тисяч вісімсот дев`ять) грн. 37 коп.витрат за проведення експертизи №СЕ-19-109/13/3-73ІТ/20 та №СЕ-19-109/8/3-97ТР/20 на рахунок UA0009266, код доходу: 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач УК у Косівському районі /Косівський р-н/, код отримувача: 38026046.

Речові докази:

- автомобіль марки OPEL Vektra 2.0, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, 1990 року випуску, номер кузова № НОМЕР_3 , на який накладено арешт Косівським районним судом Івано-Франківської, який перебуває на арешт майданчику для зберігання транспортних засобів повернути власнику ОСОБА_8 , жителю с. Спас, Коломийського району, Івано-Франківській області;
- полімерна пластина (настінний вкладиш дзеркала), яка знаходяться в спец пакеті №5262896, дзеркало та уламки від автомобіля сірого кольору які знаходяться в спец пакеті EXPO 340718, та зберігаються в камері речових доказів Косівського ВП ГУНП знищити;
- матеріальний об`єкт - електронного документу, а саме диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 03.10.2019 року на речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме, автомобіль марки «Ореl-Vektra 2.0», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , жителю с. Спас, Коломийського району, Івано-Франківській області.
Цивільний позов ОСОБА_9 , законний представник позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1