УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/10181/20

Провадження №: 1-кс/755/3346/20

"20" липня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004461 від 18.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, установив:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
До слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у рамках цього провадження, у зв`язку із здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин, визначених ст. ст. 2, 91 КПК України, при наявності передумов, визначених ст. ст. 132, 170 того ж Кодексу.
Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності обшуку
СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004461 від 18.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа, 18.07.2020 року о 00 год. 05 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з хуліганських спонукань нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 , 1963 р.н., які виразились у нанесенні ножових поранень (ЖЄО 47467 від 18.07.2020).
Також, було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, слідством було прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , так як останній міг зберігати в приміщенні вказаної квартири речові докази, які ще невідомі слідству та мають істотне значення для повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.
Так, 18.07.2020 року у період часу з 03 год. 44 хв. по 03 год. 58 хв., старшим слідчим ОСОБА_7 в присутності двох понятих, в порядку ст. 208 КПК України було проведено обшук особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході якого було вилучено: банківську картку НОМЕР_1 , зарядний пристрій, медичну маску, гаманець чорного кольору, предмети схожі на банкноти Національного банку України номіналом: 31 купюра по 500 грн., 1 купюра номіналом 1000 грн., 1 купюра номіналом 3 грн., мобільний телефон марки «Xiomi», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із сім-карткою НОМЕР_4 , краплі «мілі-носік», вологі серветки, зв`язка ключів, носовичок, акумулятор «Power Bank», шнурок з шортів.
18.07.2020 вилучені предмети було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.
Так, на думку слідства, зважаючи на викладене, та з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно могло зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення в тому числі й збереження речового доказу, а також попередження відчуження, попередження зникнення, втрати або пошкодження вищезазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження майна.
У розрізі наведеного заявники просять накласти арешт на майно з метою забезпечення в тому числі й збереження речових доказів, а саме: банківську картку НОМЕР_1 , зарядний пристрій, медичну маску, гаманець чорного кольору, предмети схожі на банкноти Національного банку України номіналом: 31 купюра по 500 грн., 1 купюра номіналом 1000 грн., 1 купюра номіналом 3 грн., мобільний телефон марки «Xiomi», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із сім-карткою НОМЕР_4 , краплі «мілі-носік», вологі серветки, зв`язка ключів, носовичок, акумулятор «Power Bank», шнурок з шортів.
Позиція сторін
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно було виготовлене пристосоване як засоби чи знаряддя вчинення злочину. Вказані предмети мають доказове значення у кримінальному процесі.
Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання
Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), заслухавши думку прокурора, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, в судовому засіданні слідчою суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом, згідно постанови слідчого від 18.07.2020.
При цьому, слідчою суддею, шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно як-то, вилучене за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: банківська картка НОМЕР_1 , зарядний пристрій, медична маска, гаманець чорного кольору, предмети схожі на банкноти Національного банку України номіналом: 31 купюра по 500 грн., 1 купюра номіналом 1000 грн., 1 купюра номіналом 3 грн., мобільний телефон марки «Xiomi», IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 , із сім-карткою НОМЕР_4 , краплі «мілі-носік», вологі серветки, зв`язка ключів, носовичок, акумулятор «Power Bank», шнурок з шортів, дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів.
Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів, передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
При цьому, у судовому засіданні слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.
Документи, додані до клопотання в обґрунтування викладених заявником доводів, переконують, що обставини кримінального провадження на час розгляду цього питання вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна за даних умов не встановлено.
Тож, слідча суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думкою заявника про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, слідча суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, та вважає за необхідне накласти арешт саме на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідча суддя постановила:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене 18.07.2020 під час обшуку особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: квартира АДРЕСА_3 , а саме: банківську картку НОМЕР_1 , зарядний пристрій, медичну маску, гаманець чорного кольору, предмети схожі на банкноти Національного банку України номіналом: 31 купюра по 500 грн., 1 купюра номіналом 1000 грн., 1 купюра номіналом 3 грн., мобільний телефон марки «Xiomi», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із сім-карткою НОМЕР_4 , краплі «мілі-носік», вологі серветки, зв`язка ключів, носовичок, акумулятор «Power Bank», шнурок з шортів із забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.
В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали покласти на слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .
Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідча суддя ОСОБА_8