Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2280/19

Номер провадження: 1-кп/511/56/20

19 листопада 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

потерпілої - ОСОБА_10 ,

представника органу пробації - ОСОБА_11

представник служби у справах дітей- ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000810 від 26.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)27.01.2020 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, не одруженого, учня 11 класу ЗОШ №4 м. Роздільна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,
В с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 25.10.2019 року біля 11 год 00 хв, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_5 , належній потерпілій ОСОБА_10 , з метою незаконного відкритого заволодіння чужим майном, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме ОСОБА_6 накинув на голову ОСОБА_10 пальто, від чого вона присіла в коридорі на шафу та утримував її, а ОСОБА_5 в цей час зняв із поясу ОСОБА_10 фартух в кармані якого знаходились грошові кошти в розмірі 16500 грн, паспорт на ім`я ОСОБА_10 та платіжна картка «ОщадБанку» № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_13 », якими останні незаконно заволоділи. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнав частково, суду пояснив, що 25.10.2019 року був в квартирі рідної бабусі ОСОБА_10 по АДРЕСА_6 разом із старшим братом ОСОБА_5 , коли вранці вони вирішили забрати у ОСОБА_10 гроші, які вона ховала при собі в одежі. Перед цим вона відмовилась дати їм грошей. Тому коли, ОСОБА_10 знаходилась в коридорі власної квартири, він підійшов до неї та накинув на голову їй халат, а потім швиденько розв`язав на її тілі фартух, в якому і були потрібні йому гроші та швидко передав фартух брату ОСОБА_5 . Після чого вони обоє вибігли із квартири, забрали з фартуху всі гроші, а фартух, в якому як виявилось потім ще був паспорт та банківська картка сховали в парку в м. Роздільна біля центральної районної лікарні. Отримавши в такий спосіб гроші, сіли на електропоїзд та поїхали до м. Одеси, де витратили кошти на власні нужди. Вину визнає частково, так як грошей було біля 9000 грн, а не як заявлена в обвинувального акті сума 16500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, суду пояснив, що він також 25.10.2019 року вранці був у квартирі бабусі ОСОБА_10 разом молодшим братом ОСОБА_6 . Він напередодні розважався, а тому в нього вранці боліла голова та він попросив у ОСОБА_10 грошей, щоб поправити стан здоров`я. Однак бабуся відмовила йому, а тому вони з братом вирішили забрати в неї гроші силоміць. Для чого брат, дочекавшись коли бабуся вийшла в коридор, підійшов позаду неї та накинув їй на голову халат, від чого вона присіла, а потім зняв з неї фартух, в якому вона завжди зберігала гроші та передав йому. Після цього вони дійсно втекли, сховали фартух в парку, а гроші витратити в м. Одеса. Не заперечує, що сума коштів, яку вони викрали могла бути 16500 грн, так як вони їх не рахували, коли витрачали. Щиро кається у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті, про те, що у її власній квартирі на неї напали її онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та забрали у неї гроші, картку та паспорт. Однак суду показала, що вони перед нею вибачились і вона не бажає для них суворого покарання. Також в суді показала, що не може згадати яка сума коштів була в неї викрадена, однак там було отримані нею кошти за пай, частина її заробітку на базарі та пенсія. На теперішній час їй повністю відшкодована завдана матеріальна шкода та повернуто викрадені паспорт та картку.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9 , в судовому засіданні пояснила, що злочин вчинили її діти 25.10.2019 року, коли її не було вдома і про всі події вона дізналась зі слів матері. Після вчиненого хлопці вибачились перед бабусею, повернули їй кошти. Просила не застосовувати до них сувору міру покарання, так як вони виправились.

Крім визнавальних показів обвинувачених, їх причетність до злочину також підтверджується по справі дослідженими в судовому засіданні та оголошеними письмовими доказами: - заявою ОСОБА_10 від 26.10.2019 року до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про незаконне заволодіння її грошовими коштами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 16550 грн, паспортом та банківською карткою (а.с.108);. протоколом огляду місця події від 26.10.2019 року з фототаблицями, згідно якого було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_5 , належної ОСОБА_10 (а.с.110-116); - протоколом огляду від 26.10.2019 року, згідно за вказівкою ОСОБА_5 в парку в м. Роздільна біля центральної районної лікарні вилучено належні ОСОБА_14 фартух, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , банківська платіжна картка «ОщадБанку» № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_13 », дві купюри номіналом 20 грн (ЧВ6472196) та 50 грн (ТИ4323382), чек від транзакції від 23.10.2019 року (а.с.117-120); - постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 26.10.2019 року, а також протоколом їх огляду з фототаблицями від 27.10.2019 року, а саме: фартуха, паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , банківську платіжну картку «ОщадБанку» № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_13 », дві купюри номіналом 20 грн (ЧВ6472196) та 50 грн (ТИ4323382), чек від транзакції від 23.10.2019 року (а.с.121); - протоколом затримання ОСОБА_5 від 26.10.2019 року, згідно якого у нього було виявлено та вилучено мобільний телефон «Honor» модель HRY-LX1 (а.с.125-127); - гарантійною розпискою від 29.10.2020 року, згідно якої ОСОБА_5 отримав від працівників поліції мобільний телефон «Honor» модель HRY-LX1 (а.с.136); - розпискою ОСОБА_10 про отримання від працівників поліції - фартуху, паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , банківської платіжної картки, двох купюр номіналом 20 грн, 50 грн, чеку (а.с.139); - протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2019 року з фототаблицями, згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 , показав та розказав, як він 25.10.2019 року спільно з ОСОБА_6 відкрито заволоділи грошима та майном ОСОБА_10 (а.с.141-144).

Суд вважає, що даними доказами в сукупності підтверджено винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у відкритому заволодінні майном ОСОБА_10 , в тому числі грошима в кількості 16500 грн, так як дана сума підтверджена по справі письмовими доказами, які були отримані та зібрані органами досудового розслідування відразу після вчинення злочину, а в суді за спливом часу учасники провадження свої покази щодо суми викрадених коштів давали сумнівні та суперечливі.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні вище зазначеного злочину, а їх дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд призначаючи, обом обвинуваченим покарання за вчинений злочин, враховує, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має не меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступень тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Також відповідно до ч.1 ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Крім цього, при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та ухвалювати рішення керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановлених у ст.3 Конвенції ООН про права дитини.
Мінімальні стандартні правила ООН («Пекінські правила»), прийняті ООН 29.11.1985 року містять найважливіші норми, які стосуються поводження з неповнолітніми та визначають керівні принципи винесення судового рішення та вибір заходів впливу. Так відповідно до п.17.1, п.19.1 Пекінських правил заходи впливу повинні бути завжди співрозмірні не тільки обставинам і тяжкості правопорушення, але із становищем та потребам неповнолітнього, а також з потребами суспільства, а направлення неповнолітнього в будь-яку виправну установу повинно бути крайнім заходом та застосовуватися протягом мінімального необхідного терміну.
Також відповідно до ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціальну-психологічну характеристику обвинувачених.
Даний злочин вчинили неповнолітній ОСОБА_6 та його рідний брат ОСОБА_5 , а потерпілою від вчиненого ними злочину є ОСОБА_10 , яка також є їх близькою родичкою. В суді потерпіла ОСОБА_10 зайняла сприятливу позицію щодо обвинувачених, надала заяву, в якій зазначила, що претензій до обвинувачених не має та просила не застосовувати до онуків реальну міру покарання за вчинений злочин.

Також неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 в суді щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, злочин вчинив у неповнолітньому віці, що є обставинами відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання для обвинуваченого. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені.

Відповідно ОСОБА_6 позитивно характеризуються по місцю навчання та проживання, злочин вчинив вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виховується матір`ю в неповній сім`ї баз батька (а.с.152,153)

Також із досудової доповіді, наданої на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , судом встановлено, що з урахуванням особистості обвинуваченого, його способу життя, історії правопорушень, існує низька ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення та обмеження волі на певний строк та не становить небезпеки для суспільства. (а.с.47-53)

Тому при призначенні покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, особу винного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без його ізоляції від суспільства і необхідним та достатнім для його виправлення буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.186 КК України зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст.75, 104 КК України з іспитовим строком.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого, покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами відповідно до ст.65 КК України, що пом`якшують покарання для обвинуваченого. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Між тим судом встановлено, що вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.01.2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт. (а.с.96) Покарання у виді громадських робіт обвинувачений не відбув по теперішній час, що підтверджується листом Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області. (а.с.160)

Даний злочин ОСОБА_5 вчинив - 25.10.2019 року, тобто до постановлення попереднього вироку від 27.01.2020 року, а тому йому належить призначити покарання за сукупністю злочинів за правилами ч.4 ст.70 КК України, відповідно до якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Крім цього з досудової доповіді наданої у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що у обвинуваченого існує висока ймовірність вчинення повторного правопорушення з огляду на його спосіб життя, а тому його виправлення без позбавлення або обмеження волі можливо разі у його звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених законодавством та в тому числі за ч. 4 ст. 76 КК України, пройти курс пробаційної програми «Зміна прокримінального мислення». (а.с.54-59)

Відтак, враховуючи обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, а також позицію потерпілої по справі, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст.186 КК України, а далі із застосуванням правил ч.4 ст.70 КК України та призначення йому покарання за сукупністю злочинів з врахуванням попереднього вироку за принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим, а також суд вважає можливим звільнити його від відбування остаточного покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою ОСОБА_5 суд вважає за необхідне, звільняючи їх від відбування покарання з випробуванням, покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Питання по речовим доказам по справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -

У х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за даний злочин та за попереднім вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.01.2020 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік і поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази на а.с.121 фартух, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , банківська платіжна картка «ОщадБанку» № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_13 », дві купюри номіналом 20 грн (ЧВ6472196) та 50 грн (ТИ4323382), чек від транзакції від 23.10.2019 року, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинувачем та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1