Справа № 296/6740/20
УХВАЛА

Іменем України

08 серпня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корець, Рівненської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні маючого двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В заявленому клопотанні зазначено, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від «16» березня 2020 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України
Досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений слідством час, але не пізніше 26.12.2018 у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на протиправне збагачення шляхом вимагання грошових коштів. Про вказаний злочинний намір він повідомив своїм знайомим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленим слідством особам, при цьому, запропонував останнім спільно вчинити кримінальне правопорушення пов`язане з вимаганням грошових коштів. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлені слідством особи, усвідомлюючи протиправність та кримінальну караність дій, які пропонував спільно вчинити ОСОБА_6 , погодилися на пропозицію останнього, таким чином вступивши у злочинну змову щодо незаконного заволодіння чужим майном.
В подальшому, за невстановлених слідством обставин, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлені слідством особи спільно дійшли згоди відносно особи потерпілого, а саме визначивши ОСОБА_10 як особу, до якої буде направлена вимога про передачу грошових коштів, поєднана із застосування погроз та насильства відносно нього. Після цього учасники злочинної змови розробили план вчинення злочину та розділили між собою ролі та функції, відповідно до яких ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та невстановлені слідством особи повинні були встановити місце перебування потерпілого та в подальшому доставити його в раніше обумовлене всіма учасниками безлюдне місце, куди відповідно до домовленості повинні були прибути ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та спільно повідомити потерпілому ОСОБА_10 про необхідність передачі грошових коштів та в разі здійснення супротиву або відмови від виконання висуненої ними вимоги висловити погрози застосування насильства або й застосувати насильство, яке повинно було виразитися в нанесенні неоднократних ударів з метою сприйняття потерпілим висловлених погроз як реальних.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, діючи відповідно до раніше досягнутої домовленості та розподілу ролей, 26.12.2018 приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, разом з ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами прибули на відкриту ділянку місцевості поблизу магазину «Юлія», що по вул. Ушакова, 44 в м. Новограді-Волинському, Житомирської області, де в цей час перебував потерпілий ОСОБА_10 разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 . В подальшому діючи відповідно до раніше досягнутої домовленості невстановлені слідством особи, застосовуючи фізичну силу, яка виразилася протиправному утриманні кінцівок потерпілого, помістили ОСОБА_10 на заднє сидіння автомобіля невстановленої слідством марки та моделі, на якому прибули. Після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та дві невстановлені особи всупереч волі потерпілого ОСОБА_10 протиправно утримували його та почали переміщати на раніше обумовлене між усіма учасниками злочинної змови безлюдне місце по вул. Західній в м. Новоград-Волинський, Житомирської області.
В цей час та за вказаних обставин під час руху в автомобілі невстановленої марки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи в межах спільного злочинного умислу з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, в рішучій формі висловили протиправну вимогу направлену до ОСОБА_10 про передачу грошових коштів, при цьому достовірно не уточнюючи розмір, повідомивши, що вказані кошти є платою за вчиненням потерпілим кримінальних правопорушень в сфері незаконного обігу наркотичних речовин та психотропних засобів на території м. Новоград-Волинський, Житомирської області, хоча фактично будь-якого відношення до вчинення злочинів вказаної категорії потерпілий ОСОБА_10 не мав. Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було висловлено погрозу застосування насильства відносно нього у разі невиконання вказаної раніше злочинної вимоги про передачу грошових коштів. З метою надання висловленим погрозам реального характеру, примушування ОСОБА_10 до виконання висловленої ними вимоги, а також недопущення будь-якого опору з його сторони останньому ОСОБА_9 в салоні автомобіля були ненасені неоднократні удари в ділянку голови та верхніх кінцівок ОСОБА_10 .
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_7 , який перебував за кермом автомобіля невстановленої марки зупинив його, вийшов з нього та в подальшому також наніс неоднократні удари в обличчя та верхні кінцівки, якими він закривав голову потерпілому, внаслідок чого останній відчув різку біль.
Примусово перемістивши потерпілого ОСОБА_10 на обумовлене всіма учасниками злочинної змови безлюдне місце по вул. Західній в м. Новограді-Волинському Житомирської області, туди прибув ОСОБА_8 , який спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повторно в рішучій формі спільно висловили вимогу, направлену до ОСОБА_10 про передачу грошових коштів, які супроводжувалися погрозами застосування насильства відносно останнього, які в обстановці, що склалася він сприймав як реальні та такі, що можуть бути невідкладно бути реалізовані.
В подальшому, подолавши волю до супротиву зі сторони потерпілого та викликавши в останнього розуміння про реальність та дійсність погроз, які були йому висловлені за вказаних вище обставин, ОСОБА_6 повторно висловив вимогу про передачу ОСОБА_10 грошових коштів в розмірі 100 тисяч грн. під неправдивим приводом пов`язаним із вчиненням останнім протиправних дій в сфері незаконного обігу наркотичних речовин та психотропних засобів на території м. Новоград-Волинський, Житомирської області, при цьому визначивши конкретні дати надання вказаних коштів, а саме 3 тисячі грн. цього ж дня, решту на протязі наступних двох днів.
Потерпілий ОСОБА_10 усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, погодився на виконання висловлених вимог з метою недопущення подальшого вчинення насильницьких дій та припинення його протиправного утримання. Після цього останнього в супроводі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та невстановлених слідством осіб було доставлено до магазину «Смак», що по вул. Леваневського, 4а/11, де ОСОБА_10 взяв грошові кошти в розмірі 3 тисячі грн. та відповідно до раніше наданої вказівки ОСОБА_6 надав їх ОСОБА_8 .
У подальшому, не отримавши визначеної раніше грошової суми у встановлені строки, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа в період часу з 03.01.2019 до 04.12.2019, а ОСОБА_7 в період часу з 01.10.2019 до 04.12.2019 неодноразово надсилали за допомогою програмного забезпечення «instagram» повідомлення на адресу потерпілого з повторними вимогами та наполягання про передачу грошових коштів, які було вказано раніше, що супроводжувалося погрозами застосування насильства відносно потерпілого, таким протиправного впливаючи на потерпілого з метою спонукання до виконання незаконних вимог.
З метою доведення злочину до кінця та отримання грошових коштів ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, маючи умисел на отримання чужого майна шляхом вимагання, 04.12.2019 призначив зустріч ОСОБА_10 поблизу пам`ятника «Божої Матері», що по вул. Шевченка в м.Новограді-Волинському Житомирської області.
В подальшому, 04.12.2019 приблизно о 20 год. 30 хв. на вказане місце на автомобілі марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до раніше досягнутої домовленості та розподілу ролей прибули ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_6 залишився чекати у іншому, відомому всім учасникам злочинної змови місці. В подальшому, в ході зустрічі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в черговий раз висловили вимогу про передачу грошових коштів поєднану з погрозами застосування насильства, повідомивши, що діють відповідно до вказівки ОСОБА_6 та на підтвердження слів останніх, потерпілий ОСОБА_10 зателефонував на абонентський номер ОСОБА_6 , який йому було вказано. В ході розмови ОСОБА_6 підтвердив необхідність передачі грошових коштів вказаним вище особам, які прибули на зустріч. Після цього ОСОБА_10 , усвідомлюючи та сприймаючи раніше пред`явлені погрози як реальні передав ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 20 тисяч гривень, якими останні протиправно заволоділи, чим спричинили матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Своїми умисними діями, які виразилися у вимозі передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим (вимаганні), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 189 КК України.
Письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.189 КК України складено 13.03.2020р., однак його не вручено у зв`язку з невстановленням місцезнаходження останнього, проте вжито заходів для його вручення в порядку, передбаченому ст.ст. 111, 278 КПК України, що, на думку слідчого органу, свідчить про набуття останнім процесуального статусу підозрюваного.
У зв`язку з невстановленням місця перебування підозрюваного ОСОБА_6 останнього 18.03.2020 було оголошено у розшук.
На підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24.04.2020 ОСОБА_6 затримано 07.08.2020 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як зазначає орган досудового розслідування, метою застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що є підстави вважати, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів його вини у вчиненні тяжкого злочину та невідворотності настання покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення зазначеного покарання.
Даний факт підтверджується тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, раніше обґрунтовано підозрювався у вчиненні іншого кримінального правопорушення корисливого характеру, однак належних висновків для себе не зробив. Крім того, як зазначає слідчий у поданому клопотанні, підозрюваний з 18.03.2020 перебував у розшуку.
Також, у ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, до вчинення злочинів він та його спільник готовились згідно розробленого та узгодженого між усіма учасниками єдиного детального плану, вживали заходи конспірації. На цей час достовірно не встановлено всі протиправні злочинні діяння підозрюваних осіб, не встановлені місця знаходження усіх речових доказів, а тому у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній може знищити, переховати речові докази, що не встановлені органом досудового розслідування, у зв`язку з чим, існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Орган досудового розслідування посилається на існування обґрунтованої необхідності в недопущенні спілкування підозрюваного із співучасниками кримінального правопорушення, свідками та потерпілим з метою будь-якого впливу або погроз відносно них, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.
Зважаючи на викладене, а також той факт, що в ході вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 висловлювалася погроза застосування насильства відносно потерпілого ОСОБА_10 існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження.
Орган досудового розслідування не виключає можливість вчинення останнім інших злочинів, а тому існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки встановлено, що будь-яких законних джерел для існування ОСОБА_6 немає, офіційно останній не працевлаштований.
Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків, орган досудового розслідування вважає, що неможливо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу необхідно обрати останньому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених ч.1 п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, зазначених в останньому, та просили його задовольнити.
Захисник в засіданні суду заперечив щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свою позицію обґрунтував тим, що підозрюваний має дружину та на його утриманні є малолітні діти. Зіслався на необгрунтованість підозри. В зв`язку з чим, просив відмовити у задволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підозрюваний ОСОБА_6 просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).
Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).
З огляду на матеріали клопотання слідчого, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, що підтверджується доказами.
Оцінюючи ризики, на які зсилається прокурор слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В поданому клопотанні слідчий зазначає про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, посилаючись на можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Також посилається на те, що підозрюваний з 18.03.2020р. перебував у розшуку.
З цього приводу слідчий суддя вважає за необхідне вказати наступне.
Так, як свідчать матеріали клопотання 13.03.2020р. слідчим ОСОБА_12 було складено повідомлення про підозру, однак не вручено підозрюваному ОСОБА_6 , внаслідок невстановлення його місцезнаходження.
Згідно рапорту слідчого ОСОБА_12 повідомлення про підозру та повістки про виклик направлялись засобами поштового зв`язку за останнім відомим місцем перебування та місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_6 : АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_1 .
Відповідно до рапорту оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Житомирській області ДСР Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 підозрюваний ОСОБА_6 на протязі тривалого часу не проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, працівниками управління стратегічних розслідувань в Житомирській області ДСР НП України встановлено, що вищевказана особа винаймала житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Описи вкладення, наявні в матеріалах клопотання, свідчать про те, що повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 направлялись на наступні адреси: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_1 .
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що повідомлення про підозру та повістки про виклик були отримані ОСОБА_6 .
Допит свідків за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1 , не здійснювався ( в матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про протилежне).
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що з дружиною та дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також на запитання слідчого судді пояснив, що за вказаною адресою його фактичного місця проживання в 2019р. було проведено обшук. Під час здійснення обшуку він з дружиною був відсутній.
Вказані обставини також підтвердив прокурор в засіданні суду.
Таким чином, в матеріалах клопотання відсутні докази того, що ОСОБА_6 було повідомлено про кримінальне провадження №0000183 від 16.03.2020р.
Наявна в матеріалах справи постанова від 18.03.2020р. про оголошення розшуку підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.
Під ухиленням від слідства або суду з огляду на положення ч. 2 ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Причому підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин не встановлено його місцезнаходження.
Вказаний висновок містить постанова Верховного Суду від 30.05.2019р. у справі №639/793/17.
Враховуючи відсутність в матеріалах клопотання доказів того, що ОСОБА_6 або члени його сім"ї (дружина) були повідомлені про кримінальне провадження № 0000183 від «16» березня 2020 року, доказів, що ОСОБА_6 отримав повістку про виклик до слідчого або прокурора, однак не з"явився, відповідно, відсутні підстави вважати, що останній ухилявся від слідства.
Доводи прокурора, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрювався у вчиненні іншого злочину корисливого характеру також не підтверджені належними процесуальними документами, а тому не можуть бути прийняті до уваги слідчим суддею.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, що вбачається з вимоги від 29.04.2020р. (а.с.130-131), а також тяжкість вчиненого злочину, що в сукупності, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/69 від 26.07.2001р., є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Слід відмітити, що з моменту вчинення кримінального правопорушення (2019р.) підозрюваний ОСОБА_6 мав можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому доводи органу досудового розслідування про існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, є безпідставними.
Приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні має малолітніх дітей, відсутність даних щодо зміни останнім місця проживання за час проведення слідства, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Враховуючи, що прокурором в судовому засіданні та матеріалами клопотання не доведено неможливість застосування більш м"якого запобіжного заходу при встановлених ризиках, визначених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, наявні підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
З приводу доводів захисника про неможливість повторного розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід також зазначити, що розгляд слідчими суддями клопотань про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 (ухвала слідчого судді Корольовського районного суду від 20.03.2020р. у справі №296/2228/20, ухвала слідчого судді Корольовського районного суду від 03.04.2020р. у справі №296/2546/20, ухвала слідчого судді Корольовського районного суду від 22.04.2020р. у справі №296/3104/20) не є процесуальною перешкодою в розумінні норм КПК України для вирішення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з інших підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними кримінального провадження № 0000183 від «16» березня 2020 року;
5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.
6) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.
Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали до 08.10.2020р.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1