ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/6496/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
(1-кс/635/2933/19)
Провадження № 11-сс/818/1839/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника власників майна - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000449 від 23.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 187 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019 клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000449 від 23.08.2019, за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на майно із забороною відчуження та користування, яке вилучено в ході обшуку 23.08.2019 на території, яка розташована на відстані 100 метрів від будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та в автомобілі «Volkswagen» CC д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , а саме автомобіль марки «Volkswagen» CC з д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , номер НОМЕР_2 та буквами ХАА, технічний паспорт на автомобіль «Volkswagen» CC з д.н.з. НОМЕР_1 , купюра номіналом 100 доларів США під №КВ2352337В, пластикова картка з написом «miraton club», пластикова картка з написом «Аптечная сеть 9-1-1», пластикова картка з написом «india palace», пластикова картка з написом «VTB», пластикова картка з написом «SMART CAR O PREMIUM», пластикова картка з написом «Райфайзель банк Аванс», пластикова картка з написом «відсоток», пластикова картка з написом «Fishka», ніж складний з ложкою та виделкою червоного кольору, ліхтарик чорного кольору, автомобільна аптечка з медикаментами, піджак чоловічий темно-синього кольору зі вставками на ліктях, жилет зі світловідбивачем, зонт чорного кольору в чохлі, перчатки будівельні з надписом «stanly megagrip», дерев`яна палиця (бита), пляшка полімерна з надписом «pepsi» з рідиною всередині, рюкзак чоловічий чорного кольору, мобільний телефон SAMSUNG Duos білого кольору з двома карткам, майка чоловіча з надписом «garage service repair», шорти джинсові чоловічі, майка чорного кольору, грошова купюра номіналом 10 грн., сонцезахисні окуляри чорного кольору, зв`язка ключів дві штуки, навушники чорного кольору, зарядка на телефон, флеш накопичувач чорного кольору з кришкою, чоловічі сандалі на липучках чорного кольору (39 розмір), мобільний телефон Xiaomi чорного кольору, переносний зарядний пристрій, ніж складний з рукояткою коричневого кольору, зв`язка ключів (2 ключі та магнітний замок, 4 ключі та магнітний замок), блістер з пігулками з назвою «Газепам», флеш накопичувач «Good Ram Adapter», ікони 1-3 образа, пачка контрацептивів з надписом «Contex», страховий поліс № АМ8066126 (код 165), поліс № АС 16425958, Європротокол, два ком пакт-диски, зарядний пристрій автомобільний, чехол з-під телефону.
Майно, на яке накладено арешт, передано на зберігання слідчому СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_11 .
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить визнати поважною причину пропущення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019 та поновити процесуальний строк; скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019, якою задоволено клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000449 від 23.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, що було вилучене під час огляду та обшуку 23.08.2019, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт такого майна та повернути вилучене майно його власникам.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що 30.01.2020 прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000449 від 23.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України у відношенні ОСОБА_8 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Військовою прокуратурою об`єднаних сил перевірено законність рішення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 30.01.2020 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000449 від 23.08.2019 про закриття на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України та встановлено, що прийняте у провадженні рішення прокурор є законним, а тому воно не скасовувалось.
Під час закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 питання про повернення йому вилученого майна не вирішувалось.
ОСОБА_8 вважав, що при розгляді слідчим суддею клопотання слідчого про арешт майна, вилученого під час огляду місця події та під час обшуку автомобіля, не було встановлено підстави проведення обшуку автомобіля марки «Volkswagen» CC д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору. Ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді, посилання на дозвіл слідчого судді на проведення обшуку автомобіля відсутні.
Тобто, суд першої інстанції проігнорував ту обставину, що слідча дія, в результаті якої були вилучені речі, була здійснена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбачених частиною 2 статті 237, частиною 2 статті 233 КПК України.
Також, судом достовірно не встановлено, чи було місце проведення огляду та обшуку дійсно місцем події, з огляду на те, що вказана в протоколі огляду місця події адреса (місце події), яка була надана органом досудового розслідування суду першої інстанції, фактично розташована на відстані більше ніж 10 км від місця, яке зазначив у своїх показах так званий потерпілий ОСОБА_12 .
Крім цього, ОСОБА_8 звертає увагу на те, що вилучений та арештований автомобіль «Volkswagen» CC д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності його батькові ОСОБА_10 , що підтверджується вилученим під час обшуку технічним паспортом на автомобіль «Volkswagen» CC д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 . Крім того, частина речей, що була вилучена під час арешту автомобіля, а саме автомобільна аптечка з медикаментами, брилок від автомобіля «Volkswagen» також є належним ОСОБА_10 майном.
Також, ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді не обґрунтовано, яке значення для кримінального провадження мають посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , номер НОМЕР_2 та буквами ХАА, технічний паспорт на автомобіль «Volkswagen» CC д.н.з. НОМЕР_1 , пластикові картки «miraton club», «Аптечная сеть 9-1-1», «india palace», «VTB», «SMART CAR O PREMIUM», «Райфайзель банк Аванс», «відсоток», «Fishka», а також не зрозуміло які експертизи можуть бути призначені стосовно вилученої та арештованої автомобільної аптечки з медикаментами, піджака чоловічого темно-синього кольору зі вставками на ліктях, жилета зі світловідбивачем тощо, або яку доказову інформацію для кримінального провадження за частиною 2 статті 187 КК України можна отримати з вилучених з автомобіля пляшки полімерної з надписом «pepsi» з рідиною всередині, грошової купюри номіналом 10 грн, сонцезахисних окулярів чорного кольору тощо.
При цьому, зазначав, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 за частиною 2 статті 187 КК України, в якому речовими доказами визнано вилучене майно, триває до теперішнього часу, та весь цей час не призначено та не проведено жодної експертизи щодо вилученого майна.
З огляду на вищевикладене, ОСОБА_8 вважав, що у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати вилучене майно речовими доказами, оскільки вказане майно не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а слідчим не було доведено законність вилучення належного ОСОБА_8 та ОСОБА_10 майна, відповідність цього майна критеріям статті 98 КПК України, а також наявність ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо.
ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить визнати поважною причину пропущення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019 та поновити процесуальний строк; скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019, якою задоволено клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000449 від 23.08.2019; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна та повернути ОСОБА_10 вилучений автомобіль «Volkswagen» CC, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, технічний паспорт на автомобіль «Volkswagen» CC, страховий поліс № АМ8066126 (код 165), поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС 16425958, автомобільну аптечку з медикаментами.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що вказаною ухвалою слідчого судді було арештоване майно, що належить третій особі ОСОБА_10 , а саме: автомобіль «Volkswagen» CC, д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт на автомобіль «Volkswagen» CC, страховий поліс № АМ8066126 (код 165), поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС 16425958, автомобільну аптечку з медикаментами. Висновки слідчого судді про те, що вилучені під час огляду місця події та обшуку автомобіля, предмети та речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, а тому незастосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, є необґрунтованими, свідчать про те, що слідчий суддя жодним чином не з`ясовував під час розгляду клопотання слідчого чи відповідає вилучене у третьої особи майно критеріям речового доказу, а також не перевірив інші обставини, які є обов`язковими для арешту майна.

Вважав, що слідчим не було доведено законність вилучення належного ОСОБА_10 майна та відповідність його критеріям статті 98, частині 2 статті 167 КПК України, а також наявність ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо.

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить визнати поважною причину пропущення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019 та поновити процесуальний строк; скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.09.2019; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна та повернути ОСОБА_7 вилучене майно, а саме: мобільний термінал Xiaomi Redmi 7, навушники чорного кольору, рюкзак чоловічий чорного кольору, сонцезахисні окуляри чорного кольору.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції був зобов`язаний повернути вказане клопотання слідчому, а під час вирішення питання про арешт майна третьої особи повідомити власника майна, щодо якого вирішується питання про його арешт, про час та місце розгляду питання про арешт цього майна, сприяти реалізації останнім своїх процесуальних прав.
Так, під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про арешт майна, вилученого під час огляду місця події та під час обшуку автомобіля, не було встановлено підстави проведення обшуку автомобіля марки «Volkswagen» CC, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, з якого були вилучені належні ОСОБА_7 речі. Ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі суду відсутні посилання на дозвіл слідчого судді на проведення обшуку автомобіля.

Суд першої інстанції проігнорував ту обставину, що слідча дія, в результаті якої були вилучений транспортний засіб, мобільний термінал Xiaomi Redmi 7, навушники чорного кольору, рюкзак чоловічий чорного кольору, сонцезахисні окуляри чорного кольору, інші речі, була здійснена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбачених частиною 2 статті 237, частиною 2 статті 233 КПК України.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 фактично дублюють зміст апеляційних скарг ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
Колегія суддів вважає доводи ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді поважними, та вважає за необхідне поновити цей строк.
Вислухавши доповідь судді, пояснення власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та представника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000449 від 23.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України.
Підставою порушення кримінального провадження стало те, що 23.08.2019 до чергової частини Липецького ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про те, що його знайомі на ім`я ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вивезли на автомобілі «Фольксваген» заявника ОСОБА_12 у лісосмугу та відкрито заволоділи його грошовими коштами в сумі 8000 грн та мобільним телефоном, спричинивши йому тілесні ушкодження.
23.08.2019 під час проведення огляду місця події на території, яка розташована на відстані 100 метрів від будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно, повний перелік якого міститься у протоколі обушку від 23.08.2019.
Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя, посилаючись на пункти 1,3 частини 2 статті 167, частину 1 статті 170 КПК України, вважав, що є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані у клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні. Зазначені у клопотанні речі відповідають критеріям, передбаченим частиною 2 статті 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, які можуть бути речовими доказами, у зв`язку з чим виникла необхідність накладення арешту на вказані у клопотанні речі, які є предметом та знаряддями вчинення даного кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, по якому проводиться досудове розслідування, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Пунктами 1, 3 частини 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, а тому доводи апеляційної скарги щодо невідповідності поданого слідчим клопотання про арешт майна вимогам статті 171 КПК України не знайшли свого обґрунтованого підтвердження.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України.

Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг в частині того, що власники майна ОСОБА_10 та ОСОБА_7 за визначенням статті 64-2 КПК України є третіми особами, а тому з даним клопотанням про арешт мав звертатися прокурор, а не слідчий, - заслуговують на увагу. Однак колегія суддів вважає дані обставини не істотним порушенням норм процесуального закону, які потягли б за собою скасування оскаржуваної ухвали, з урахуванням обставин справи, а також, з урахуванням того, що клопотання про накладення арешту було погоджено прокурором.

Також колегія суддів зазначає, що згідно з частиною 4 статті 173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім цього, відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядку виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи положення статей 170, 173 КПК України, а також з врахуванням розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, апеляційний суд вважає за можливе визначити спосіб накладання арешту на автомобіль «Volkswagen» CC, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, технічний паспорт на автомобіль «Volkswagen» CC серії НОМЕР_3 , страховий поліс № АМ8066126 (код 165), поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС 16425958, автомобільну аптечку з медикаментами, які належать ОСОБА_10 , шляхом заборони його відчуження, з передачею вищевказаного майна його власнику ОСОБА_10 на відповідальне зберігання під розписку, попередивши останнього про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_10 та скасування ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019 в частині способу накладення арешту на зазначене майно.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків слідчого судді про обґрунтованість клопотання слідчого про арешт майна, а тому колегія суддів вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження на час розгляду клопотання слідчого було виправданим у зазначеному кримінальному провадженні, а тому ухвала слідчого судді в іншій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді задовольнити.

Поновити ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 строк на оскарження ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019.

Апеляційні скарги ОСОБА_8 , ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_10 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019 скасувати в частині способу накладення арешту на автомобіль «Volkswagen» CC, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, технічний паспорт на автомобіль «Volkswagen» CC серії НОМЕР_3 , страховий поліс № АМ8066126 (код 165), поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС 16425958, автомобільну аптечку з медикаментами, які належать ОСОБА_10 , і постановити у відповідній частині нову ухвалу.
Визначити спосіб накладення арешту на зазначене майно шляхом заборони його відчуження.
Зазначене майно повернути його власнику ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання, попередивши його про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.
Виконання ухвали доручити слідчому, а контроль за її виконанням прокурору.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України, але може бути оскаржена у касаційному порядку в частині поновлення процесуального строку.

Головуючий

Судді: