Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2909/20
У Х В А Л А
09.10.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.296 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що 02 серпня 2020 року, близько 00 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля адміністративної будівлі Олешницької сільської ради, яка знаходиться по вул. Українська, 193 в с. Олешник, Виноградівського району, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть" настати після їх вчинення, грубо порушуючи громадський порядок та встановлені норми суспільної поведінки, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, в присутності сторонніх осіб, які на той час знаходились поряд, витягнувши із кишені розкладний ніж, який заздалегідь приготував для спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , якому наніс спочатку один удар лезом ножа в область тіла, а саме грудної клітки, після чого наніс йому ще один удар лезом ножа в область лівого плеча та один удар лезом ножа в область лівої кістки.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку експерта № 127 від 06.08.2020, було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: різаних ран грудної клітки, лівого плеча, лівої кістки, гоячихся первинним натягом, які виникли від дії ріжучого знаряддя, яким могло бути лезо ножа, де місцями прикладання сил являлись місця розташування ушкоджень, які мають незначні скороминуїці наслідки, тривалістю не більш як 6 днів і за цією ознакою у відповідності з пунктом 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995, «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» їх слід кваліфікувати, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

14 серпня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, тобто скоїв тяжкий злочин.

У відповідності до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом допиту потерпілого, свідків, висновком експерта та іншими матеріалами.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі Закарпатської області або ж за межі території України, як з метою переховування від органу досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадження, щоб останні змінили покази на його користь, які безпосередньо вплинуть на об`єктивне повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою.

Згідно статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.

На даний час є необхідність у продовженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків кримінального провадження.

Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Більше того, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків даного кримінального правопорушення, без дозволу слідчого, прокурора та суду, з метою пошуку роботи, може виїхати з місця постійного проживання, переховуючись при цьому від органів слідства, прокурора, суду та враховуючи те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не одружений, внаслідок чого не має соціальних чинників, які б прив`язували його до постійного місця проживання.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та зазначив, що наразі недопитаний неповнолітній свідок ОСОБА_9 та неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 . Зазначені особи з`являлися у судові засідання, однак в силу відсутності захисника справа розглядом відкладалася. Тому вказані у клопотанні ризики існують і наразі невідпали.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора та зазначив, що як потерпілий із законним представником так свідки з`являлися на судові засідання, однак один свідок недопитаний. Просив обвинуваченому продовжити запобіжний захід.

Захисник щодо клопотання заперечив. Зазначив, що ризики є надуманими. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений щодо клопотання також заперечив.

Заслухавши доводи прокурора та представника потерпілого, які клопотання підтримали, захисника та обвинуваченого, які просили у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що з часу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою обставини у кримінальному провадженні не змінилися, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися. Зокрема, з врахуванням характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, особи обвинуваченого, існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наведене унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, так-як такий не може запобігти зазначеним ризикам, є необхідність у продовженні його застосування.

Справа надійшла до суду 07.09.2020 року (а.с.1).

08.09.2020 року відкрито судове провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.20 годину 10.09.2020 року (а.с.11).

10.09.2020 року закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 15.00 годину 16.09.2020 року (а.с.18).

16.09.2020 року оголошено обвинувальний акт, встановлено порядок дослідження доказів та розглянуто клопотання захисника про зміну запобіжного заходу. У зв`язку з необхідністю виклику свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 судове засідання відкладено на 11.00 годину 18.09.2020 року (а.с.31-33).

18.09.2020 року за клопотанням захисника ОСОБА_12 розгляд справи відкладено на 10.30 годину 29.09.2020 року (а.с.41-42).

В судовому засіданні 29.09.2020 року допитано свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . У зв`язку з необхідністю допиту свідка ОСОБА_9 справу розглядом відкладено на 14.30 годину 01.10.2020 року (а.с.46-49).

У судове засідання на 01.10.2020 року з`явився свідок ОСОБА_9 із законним представником ОСОБА_13 , однак через неявку захисника (згідно поданого клопотання причина сімейні обставини) справу відкладено на 14.00 годину 02.10.2020 року. У зв`язку з неявкою захисника справу розглядом відкладено на 05.10.2020 року. У зв`язку з неявкою захисника справу розглядом відкладено на 07.10.2020 року. У зв`язку з неявкою захисника справу розглядом відкладено на 09.10.2020 року (а.с.57-58, 59-60, 61-62, 63-64).

09.10.2020 року у справу вступили захисник ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_6 , які просили надати час для ознайомлення з матеріалами справи.

Отже за вказаний період часу (07.09.2020 року по 09.10.2020року) судом справа призначалася до розгляду 10 разів. Разом з тим в силу зазначених вище обставин судом розглянути справу не виявилося можливим. Наразі недопитаний свідок ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді від 14.08.2020 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105100 грн.

Відповідно до ухвали Закарпатського апеляційного суду від 28.09.2020 року ухвалу слідчого судді від 14.08.2020 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу залишено без змін (http://reyestr.court.gov.ua/Review/91968298).

З часу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою обставини у кримінальному провадженні не змінилися, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання даного запобіжного заходу не зменшилися. З врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину та особи обвинуваченого, зокрема, міцності соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, неодружений, не має дітей, а відтак і не має тісних соціальних зв`язків, наявні ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню.

Потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні не допитані.

Зокрема, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26. 06. 1991) зазначено, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінуються, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_14 до двох місяців.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Крім того, в обвинуваченого зберігається можливість внести визначену заставу у розмірі 105100 гривень.

За вказаних обставин клопотання прокурора про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб з 09.10.2020 року по 07.12.2020 року включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати начальнику Закарпатської УВП №9.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Головуючий ОСОБА_1