Номер провадження: 11-кп/813/527/20
Номер справи місцевого суду: 496/164/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 на вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 05.02.2018 року у кримінальному провадженні №0001193 відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рівне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення ним злочину.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого, скасовано, а його звільнено з-під варти.
На зазначений вирок суду прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати виправдувальний вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року відносно ОСОБА_8 та ухвалити новий вирок, яким: визнати його винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років.
Ухвалою апеляційного суду від 18.10.2018 року був оголошений розшук та наданий дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу до апеляційного суду Одеської області. Також ухвалою апеляційного суду від 06.02.2020 року наданий дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_8 до апеляційного суду, строк дії якої встановлений до 06.08.2020 року.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду.
Обвинувачений ОСОБА_8 з`явився в судове засідання апеляційного суду на 08.07.2020 року разом із захисником.
Судове провадження підлягає відновленню, оскільки до апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 був затриманий співробітниками Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, у зв`язку з чим просить застосувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала своє клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти його задоволення клопотання, дослідивши доводи викладені в клопотанні, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року ОСОБА_8 визнаний невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення ним злочину. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо нього, скасовано, а його звільнено з-під варти, без застосування будь-якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.
Разом з тим, як пояснив ОСОБА_8 , увесь цей час він не переховувався від органу досудового розслідування та суду, оскільки він є тяжко хворою людину та постійно перебував на лікуванні в м. Київі.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частина 2 зазначеної норми закону передбачає, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
При цьому апеляційний суд враховує, що відносно ОСОБА_8 постановлений виправдовувальний вирок, у зв`язку з чим застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безпідставним.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 190, 194, 309, 370, 323, 335, 401, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Відновити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України для розгляду клопотання прокурора ОСОБА_7 .

Розшук обвинуваченого ОСОБА_8 припинити.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_7 про застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням обов`язку з`являтися за викликами до суду апеляційної інстанції.

Копію ухвали направити в Біляївський ВП ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3