гСправа № 358/1346/20 Провадження № 1-кс/358/381/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(про арешт майна)

12 листопада 2020 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000360 від 06.11.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, погодженого прокурором Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,-

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2020 року слідчий у кримінальному провадженні слідчий СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області, лейтенант поліції ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000360 від 06.11.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене 06 листопада 2020 року в ході огляду місця події, що мав місце поруч з господарством ОСОБА_6 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , майно, яке добровільно видав ОСОБА_6 , а саме на січкарню та визначити місце зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що у провадженні слідчого відділення Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке винесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 06.11.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.11.2020 до Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області надійшла заява ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 про те, що невідома особа протягом двох місяців з господарства, що розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 викрала металеву січкарню та металеві труби вагою близько 30 кг, чим спричинила матеріальну шкоду.

За вищевказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 06.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування.

06.11.2020 в порядку ч. 3 ст. 233, ст. 237 та ч. З ст. 214 КПК України слідчим СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції, ГУ Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , проведено огляд місця події поруч з господарством ОСОБА_6 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 добровільно видав на підставі заяви січкарню. Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання, а тому січкарню передано під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , та буде зберігатися за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що вилучене в ході огляду місця події майно є матеріальним об`єктом, який був предметом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, постановою слідчого від 06.11.2020 року він визнаний речовим доказом.

Тому, з метою доведення факту причетності винних осіб та обставин вчинення ними злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з метою забезпечення схоронності доказів, що були виявлені в ході огляду, виникла нагальна необхідність в накладенні арешту на вищевказану січкарню, яка була вилучена під час огляду місця події 06 листопада 2020 року.

В судове засідання слідчий поліції та прокурор не з`явилися.

Як, вбачається з матеріалів клопотання слідчий Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , просила розглянути клопотання без її участі та без участі прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За відсутності клопотань від учасників, на підставі ч.1 ст.107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Пункт 3 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.

Якщо тимчасово вилучене майно не арештувати, то у особи, в якої воно було вилучене та якій підлягатиме поверненню, існуватиме реальна можливість на вчинення перелічених дій з вилученим майном з метою знищення речових доказів у кримінальному провадженні.

Як, вбачається з ч.ч. 1, 2 і 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, в цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею були враховані вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України.

Беручи до уваги те, що тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, є речовим доказом у кримінальному провадженні та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з метою забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів, слідчий суддя, керуючись ст.ст. 167, 170, 173, 309, 372, 395 КПК України ,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, лейтенанта поліції Юлії Наруцької, у кримінальному провадженні за № 0000360 від 06.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час здійснення огляду місця події 06 листопада 2020 року, що мав місце поруч з господарством ОСОБА_6 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , майно, яке добровільно видав ОСОБА_6 , а саме на січкарню.

Негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, лейтенанта поліції Юлію Наруцьку.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому поліції, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали, копію ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити володільцям майна про їх право звернутися з клопотанням до слідчого судді про скасування арешту майна у відповідності до вимог ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1