Справа № 346/5913/19
Провадження № 1-кп/346/305/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коломиї, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня-спеціальна , не одружений, раніше судимий 21.04.2015 вироком Коломийського міськрайонного судом Івано - Франківської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн., депутатом не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України,а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо сестри - потерпілої ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості життя потерпілої особи.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Так, згідно постанови Коломийського міськрайонного суду від 31.07.2018р. обвинуваченого ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.І КУпАП - за вчинення домашнього насильства щодо сестри потерпілої ОСОБА_5 .

Згідно постанови Коломийського міськрайонного суду від 02.10.2019 року обвинуваченого ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст.ст. 173-2 ч.2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

В подальшому, згідно постанов Коломийського міськрайонного суду: від 28.11.2016р., 23.03.2016 р., обвинуваченого ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень,передбачених ч.1 с. 173-1 КУпАП.

Однак, після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї, обвинувачений ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став. Продовжуючи свою протиправну поведінку, обвинувачений ОСОБА_4 23.11.2019р. в ході словесного конфлікту, ображав нецензурною лайкою свою сестру потерпілу ОСОБА_5 , чим вчинив акт психологічного насильства в сім`ї, чим могла бути заподіяна шкода її психологічному здоров`ю.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі, вказав, що проживає в АДРЕСА_1 , потерпіла проживає за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті батьків потерпіла не сплачує комунальні платежі, відповідно всі рахунки оплачує він, хоча комунальними послугами користується і потерпіла. Відповідно в зв`язку з цим він постійно робить зауваження потерпілій, щоб вона оплачувала комунальні платежі і у них на цьому грунті виникають конфліктні ситуації. Вказує, що потерпіла лається на нього нецензурною лайкою, відповідно він їй відповідає тим же. Внаслідок цього на нього неодноразово складались протоколи про адміністративні правопорушення за ст.173-1,173-2 КУпАП. Він розуміє, що поступає не завжди правильно, але іншого впливу на потерпілу в нього не має.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо сестри потерпілої ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості життя потерпілої особи.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, позитивна характеристика з місця проживання, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі.

Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину , з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 126-1 Особливої частини Кримінального кодексу.

Крім цього, суд бере до уваги і позицію прокурора, який в дебатах просив застосувати до обвинуваченого ст.69 КК України.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,застосувавши ст.69 КК України і призначити покарання штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1