Справа №-613/1486/18 Провадження №-1-кп/613/24/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року. Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

рогзлянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Богодухові кримінальне провадження №0000386 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженьця с. Слобідка Миргородського району Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Полтавська бурова компанія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 відповідно до наказу директора ТОВ «Полтавська бурова компанія» №66-к від 01.08.2014 був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів автотранспортної колони ТОВ «Полтавська бурова компанія» в порядку переводу з ТОВ «Науково-виробниче підприємство передових технологій «Зонд».

Відповідно до робочої інструкції водія автотранспортних засобів автотранспортної колони ТОВ «Полтавська бурова компанія», затвердженої 20.06.2014, водій автотранспортних засобів має наступні завдання та обов`язки:

-керує автомобільними транспортними засобами, які відносяться до відповідних категорій, за різних дорожніх умов;

-виконує вимоги правил дорожнього руху, правил перевезень вантажів, пасажирів та багажу;

подає автотранспортний засіб (автопоїзд) під навантаження та розвантаження або до місця посадки і висадки пасажирів, контролює їх дії;

-контролює правильність завантаження, розміщення та кріплення;

-використовує автомобіль підприємства виключно за призначенням;

-здійснює паркування автомобіля у визначеному місті і в належному вигляді;

-виконує своєчасно вказаний керівництвом бурових бригад (бригад з капітального ремонту свердловин) обсяг робіт, в розпорядженні яких працює;

-знає, розуміє і застосовує діючі нормативні документи, що стосуються його діяльності;

- знає та виконує вимоги діючих нормативно-правових актів, інструкцій та правил з охорони праці та навколишнього природного середовища, техніки безпеки, виробничої санітарії та протипожежного захисту, дотримується норм, методів і прийомів безпечного виконання робіт.

Правилами охорони праці на автомобільному транспорті, затверджених наказом МНС України від 09.07.2012 № 964, передбачено:

розділ XIII «Вимоги безпеки під час експлуатації транспортних засобів»:

1. Вимоги безпеки під час підготовки до виїзду, рух по території підприємства та робота на лінії

- 1.2. Перед запуском двигуна необхідно переконатися, що автомобіль загальмований стоянковим гальмом, а важіль перемикання передач (контролера) поставлений у нейтральне положення;

- 1.34. Перед подачею автомобіля назад водій повинен переконатися, що його ніхто не об`їжджає і поблизу немає людей або якихось перешкод.

У всіх випадках перед початком руху заднім ходом необхідно подавати звуковий сигнал.

Перед початком руху заднім ходом в умовах недостатнього огляду ззаду вантаж у кузові, при виїзді із воріт тощо) водій повинен вимагати, а роботодавець зобов`язаний виділяти працівника для організації руху автомобіля.

В «Інструкції №17п з охорони праці для водія вантажного автомобіля», затвердженої наказом директора ТОВ «Полтавська бурова компанія» від 04.08.2014 № 18-ОП вказані, зокрема, наступні вимоги, яких повинен дотримуватись водій під час виконання робіт:

1.2. Водій зобов`язаний:

- 1.2.1. Дотримувати норми, правила і інструкції по охороні праці і пожежної безпеки, правила дорожнього руху, правила внутрішнього трудового розпорядку;

- 2.5. Перед пуском двигуна необхідно переконатися, що автомобіль загальмований гальмом стоянки, а важіль перемикання передач поставлений в нейтральне положення.

- 3.3. Перед подачею автомобіля назад водій повинен переконатися, що його ніхто не об`їжджає і поблизу немає людей або яких-небудь перешкод; перед початком руху заднім ходом в умовах недостатнього огляду ззаду (через вантаж в салоні, при виїзді з воріт і т.п.) водій повинен вимагати, а вантаажовідправник зобов`язаний виділяти людину для організації руху втомобіля.

Згідно з вимогами «Інструкції № 7П з охорони праці для машиніста бурової установки», затвердженої наказом директора ТОВ «Полтавська бурова компанія» від 04.08.2014 № 18-ОП:

1.4. До самостійної роботи машиністом допускаються особи не молодше 18 років, які мають спеціальну професійну підготовку, а також пройшли:

а) попередній медичний огляд;

б) вступний інструктаж з питань охорони праці;

в) навчання та перевірку знань для одержання групи II з електробезпеки;

г) спеціальне навчання безпечним методам і прийомам праці;

д) первинний інструктаж з питань охорони праці на робочому місці;

е) стажування;

є) перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

1.6. Виконання робіт, не пов`язаних з обов`язками машиніста, допускається після проведення цільового інструктажу.

1.7. Під час роботи машиніст проходить:

а) повторний інструктаж з питань охорони праці один раз на 3 місяці;

б) спеціальне навчання та перевірку знань відповідних нормативно - правових актів з охорони праці - щорічно;

в) перевірку знань з електробезпеки - щорічно;
г) періодичний медичний огляд - один раз на рік.
Згідно з наказом від 01.08.2014 № 72-к ОСОБА_8 прийнятий на роботу в ТОВ «Полтавська бурова компанія» 01.08.2014 машиністом бурової установки на нафту та газ 6 розряду.

На підставі наказу від 10.05.2016 №126 водій автотранспортних засобів ТOB «Полтавська бурова компанія» ОСОБА_6 направлений у відрядження на «свердловину № 1 Журавлина, св. № 1 Степківська» для перевезення обладнання терміном на 4 дні. На виконання даних робіт ОСОБА_6 10.05.2016 виданий подорожній лист №2543 вантажного автомобіля. Перед виїздом ОСОБА_9 проведений перед-рейсовий медичний огляд, за результатами якого він визнаний придатним для виконання вказаних робіт. Також 10.05.2016 перед виїздом ОСОБА_9 проведено перед- рейсовий інструктаж.

12.05.2016 року, близько о 18 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: Харківська обл., Богодухівський р-н, Шарівська сільська рада, на території майданчика для зберігання бурового обладнання, керуючи автомобілем МАЗ 642208, державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Fruehauf», модель «СТ F3BPPP6CLC», державний номер НОМЕР_2 , внаслідок неналежного виконання робіт з підвищеною небезпекою, грубо порушуючи правила техніки безпеки, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, не бажаючи та не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча міг і повинен був їх передбачити, під час проведення робіт по підготовці до повторного використання та відвантаженню бурового обладнання, не дотримав вимоги безпеки під час експлуатації автомобілю, а саме в порушення вимог ст.14 ЗУ «Про охорону праці», п.1.2 розділу ХІІІ «Правил охорони праці на автомобільному транспорті», п.п. 1.2.1, 2.5 Інструкції №17п з охорони праці для водія вантажного автомобіля, не переконався, що поблизу немає людей або яких-небудь перешкод, перед початком руху замість 1-ї передачі помилково увімкнув передачу в положення заднього ходу, чим порушив правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, та рухаючись заднім ходом, придавив ОСОБА_8 , який у цей час присів біля виносної опори крана, причепом автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження поєднану закриту торако-абдомінальну травму у вигляді подвійного перелому 8 лівого ребра, лівобічного гемопневмотораксу, розриву селезінки з розвитком внутрішньочеревної кровотечі (згідно протоколу операції 1500 мл крові) з наявністю садна на лівій бічній поверхні грудної клітини та травму лівої верхньої кінцівки у вигляді відкритого перелому лівої плечової кістки на рівні середньої-нижньої третини, з наявністю рваної рани у даній ділянці (з подальшим розвитком парезу лівого променевого нерва), часткового пошкодження двоглавого м`яза лівого плеча.

За ступенем тяжкості закрита торако-абдомінальна травма та травма лівої верхньої кінцівки, що малися у ОСОБА_8 , відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно п.п. 2.1.1 «а», 2.1.2, 2.1.3 «л», «м», «о» та враховуючи п. 4.11 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що працює водієм ТОВ «Полтавська бурова компанія» та у травні 2016 року був відряджений для перевезення бурового обладнання.

Перебуваючи на майданчику зберігання бурового обладнання, він на автомобілі МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Fruehauf», державний номер НОМЕР_2 під`їхав до місця завантаження та став чекати коли під`їде кран. ОСОБА_6 помітив, що не вистачає місця для розкладення напівпричепу та вирішив від`їхати, однак помилково увімкнув передачу в режим заднього ходу, автомобіль покотився, він почув крик та одразу зупинився і побачив травмованого ОСОБА_8 , якого до початку руху ОСОБА_6 не бачив.

Зазначив, що ОСОБА_8 працює старшим машиністом і до нещасного випадку ОСОБА_6 бачив його неподалік від пожежної ємності, як він опинився біля опори крану ОСОБА_6 пояснити не може.

Не заперечував той факт, що усі передбачені законом інструктажі та навчання регулярно проводились на підприємстві в тому числі і з ним.

У вчиненому щиро розкаявся, виразив жаль з приводу події, що сталась, зазначив, що поки потерпілий перебував на лікуванні, він відвідував його, надав матеріальну допомогу.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що у 2016 році працював машиністом бурової установки в ТОВ «Полтавська бурова компанія» та до його обов`язків входило в тому числі перевезення бурового обладнання.

12 травня 2016 року майстер ОСОБА_10 дав завдання вантажити водяну ємність і коли потерпілий з іншими працівниками прибрали та стали підкладати прокладку під опору, він відчув, що його придавлює автомобіль, відчув, що ламаються ребра, йому вдалось вирватись, придавленою залишилась тільки рука.

Зазначив, що коли він підходив до крана, той знаходився на відстані 6 метрів від автомобіля МАЗ, тому не міг просто покотитись. Також зазначив, що на його думку усі роботи на буровій є небезпечними, вважав, що все сталось через недотримання правил безпеки, однак додав, що інструктаж по роботам з краном не проводився.

Не заперечував, що йому частково відшкодована шкода, а саме 5000.00 грн. відшкодував ОСОБА_9 , та 10000.00 грн. він отримав від підприємства.

В подальшому потерпілий надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення зазначив, що досудове розслідування проведено необ`єктивно, допущені порушення. Сам ОСОБА_6 надає суду неправдиві показання, оскільки автомобіль перебував на відстані близько 8 метрів від крана і не заважав його розвороту, проїхати таку відстань і не помітити, що рухаєшся не в тому напрямку неможливо. Наполягав, що здійснював саме відвантажувальні роботи та вважав, що відповідальність має нести керівництво компанії.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення крім визнання своєї вини повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими в ході судового розгляду:

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні надав показання про те, що працює начальником служби безпеки ТОВ «Полтавська бурова компанія». В його обов`язки входить розслідування нещасних випадків на виробництві, а на момент події він виконував обов`язки директора. Безпосереднім очевидцем події він не був, однак йому відомо, що водій ОСОБА_6 зачепив автомобілем потерпілого ОСОБА_8 . Зазначив, що йому незрозуміло з яких причин потерпілий перебував поруч з опорами крану, а не на своєму робочому місці. При цьому пояснив, що залучення працівників до виконання робіт, які не входять до їх повноважень, проводиться на підставі окремих наказів керівництва. Також пояснив, що з боку компанії потерпілому надавалась допомога в лікуванні, потім він був переведений на іншу роботу оператора котельної, в дні судових засідань йому виділявся транспорт. ТОВ «Полтавська бурова компанія» виплатила потерпілому 23425.00 грн., та ще 35874.00 грн. були виплачені потерпілому Фондом соціального страхування. Зазначив, що згідно з висновками комісії порушення мали місце як з боку ОСОБА_6 , так і з боку ОСОБА_8

-показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні надав показання про те, що наразі вже не є працівником бурової компанії. Близько чотирьох років потому, під роби на майданчику їх бригада у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 мали завантажувати машини. Після обідньої перерви на майданчик приїхав водій ОСОБА_6 та отримав від майстра ОСОБА_14 вантажити ємність на вантажний автомобіль. Для цього почали встановлювати кран виставляти «лапи». Горбань ОСОБА_15 підійшов до задніх «лап» і свідок почув удар та побачив, що ОСОБА_8 придавило. Коли машина від`їхала, ОСОБА_16 став присідати та всі підбігли до нього. Свідок як старший дав команду надавати йому першу допомогу, а сам почав викликати швидку допомогу та кликати керівництво. Враховуючи, що майданчик, де відбувались події, досить віддалений від населених пунктів, було прийнято рішення везти потерпілого назустріч автомобілю швидкої допомоги. Також пояснив, що ОСОБА_17 працював машиністом та не повинен був виконувати вантажні роботи, можливо його змусили це робити.

-показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні надав показання про те, що працював з потерпілим в одній вахті, ОСОБА_6 також є працівником бурової компанії. Події, коли ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, відбувались в площі Журавлина 2. ОСОБА_18 ОСОБА_12 та ОСОБА_8 мали підготувати кран та вирішували як правильно це зробити. Самого моменту, коли ОСОБА_8 прижало, свідок не бачив, всі ніби стояли поруч, а потім свідок почув голос потерпілого та побачив, як той присідає. ОСОБА_12 одразу викликав швидку допомогу. Інструктаж в той день був як і завжди, в тому числі і з машиністом крана. Додав, що до обов`язків старшого машиніста ОСОБА_8 входило ведення звітності, прийом палива, тощо, в той день вони лише допомагали виставити кран. Сам ОСОБА_6 був в шоковому стані, він скоріш за все не побачив потерпілого.

-показаннями свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні надав показання про те, що в день, коли відбувались події, він знаходився в крані, почув удар та побачив чоловіка біля задньої лапи це був ОСОБА_8 , він був травмований, в нього була пошкоджена рука. Самого удару свідок не бачив, однак після події йому намагались надати першу допомогу, водій ОСОБА_6 також одразу підбіг. Також зазначив, що у визначений час тривало завантаження обладнання.

-даними протоколу огляду місця події від 13.05.2019 року, яким зафіксовано місце події свердловина родовища «Журавлина», промисел огороджено сіткою, протоколом зафіксовано розташування техніки на майданчикуа, місце знаходження автомобіля МАЗ з причепом, крану, виносних опор, плямі бурого кольору, а також фототаблицею до протоколу /Т.1, а.с.8-14/;

- даними висновку судово-медичної експертизи №4424-Ая/16 від 04.08.2016 року, з якого вбачається, що згідно медичної карти стаціонарного хворого №9. 7143 КЗОЗ «ХОКЛ ЦЕМД та МК» у ОСОБА_8 мала місце поєднана закрита торако-абдомінальна травма у вигляді подвійного перелому лівого ребра, лівобічного гемопневмотораксу, розриву селезінки з розвитком внутрішньочеревної кровотечі (згідно протоколу операції 1500 мл крові) з наявністю садна на лівій бічній поверхні груді та травма лівої верхньої кінцівки у вигляді відкритого перелому лівої плечової кістки на рівні середньої - нижньої третини, з наявністю рваної рани у даній ділянці ( з подальшим розвитком парезу лівого променевого нерва), часткового пошкодження двоглавого м`яза лівого плеча. Закрита торако-абдомінальна травма утворилась внаслідок тупого твердого предмету (предметів) зі значною силою, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, з місцем прикладання, вірогідніше за все, в ділянку лівої бічної поверхні тулубу. Більш детально висловитись про механізм утворення переломів 8 лівого ребра та перелому лівої плечової кістки не є можливим у зв`язку з відсутністю медичної документації у повному обсязі, а саме результатів рентгенологічних методів досліджень. Вищевказані тілесні ушкодження утворились не пізніше дати звернення до лікувального закладу (12.05.2016 року), що і зазначено у постанові про призначення судово-медичної експертизи. За ступенем тяжкості закрита торако-абдомінальна травма та травма лівої верхньої кінцівки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно п.п. 2.1.1 «а», 2.1.2, 2.1.3 «л», «м», «о» та враховуючи п.4.11 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року). Враховуючи морфологічні особливості та характер поєднаної травми у ОСОБА_8 , можливість утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень внаслідок падіння потерпілого на площині (тобто «з висоти власного зросту»), виключається.

- даними висновку додаткової судово-медичної експертизи №58-БГ/17 від 20 квітня 2017 року, згідно з яким у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження: поєднана закрита торако - абдомінальна травма у вигляді подвійного перелому 8 лівого ребра, лівобічного гемопневмотораксу, розриву селезінки з розвитком внутрішньочеревної кровотечі (згідно протоколу операції 1500 мл крові) з наявністю садна на лівій бічній поверхні груді та травма лівої верхньої кінцівки у вигляді відкритого перелому лівої плечової кістки на рівні середньої - нижньої третини, з наявністю рваної рани у даній ділянці (з подальшим розвитком парезу лівого променевого нерва), часткового пошкодження двоглавого м`яза лівого плеча.

3акрита торако-абдомінальна травма утворилась внаслідок дії тупого твердого предмету (предметів) по механізму удар-стискання, зі значною силою, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, з місцем прикладання, вірогідніше за все, в ділянку лівої бічної поверхні тулубу. Більш детально висловитись про механізм утворення переломів 8 лівого ребра та перелому лівої плечової кістки не є можливим у зв`язку з відсутністю медичної документації у повному обсязі, а саме результатів рентгенологічних методів досліджень.

Вивщевказані тілесні ушкодження утворились не пізніше дати звернення до лікувального закладу (12.05.2016 року), що і зазначено у постанові про призначення судово-медичної експертизи.

За ступенем тяжкості закрита торако-абдомінальна травма та травма лівої верхньої кінцівки, що малися у ОСОБА_8 відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно п.п. 2.1.1 «а», 2.1.2,2.1.3 «л», «м», «о» та враховуючи п.4.11 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

- даними медичної документації на ОСОБА_8 , в тому числі довідкою Валківської ЦРЛ, та Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз, в яких зафіксовані тілесні ушкодження, з якими поступив ОСОБА_8 та встановлено, що в крові потерпілого спирти не виявлені;
- даними висновку інженерно технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності №21534 від 21.08.2018 року, з якого вбачається, що роботи по підготовці до повторного використання та відвантаженню бурового обладнання, які виконувались 12.05.2016 на майданчику по зберіганню обладнання за адресою: Харківська обл., Богодухівський район територія Шаровської селищної ради, відносились до категорії робіт з підвищеною небезпекою.

Перелік нормативних документів, вимогами яких регламентуєтьа безпечне виконання робіт по підготовці до повторного використання та відвантаження бурового обладнання, викладений в дослідницькій частин даного висновку.

Під час виконання робіт по складуванню обладнання, які виконувались працівниками TОB «Полтавська бурова компанія» 12.05.2016 на майданчику для зберігання обладнання не були дотримані вимоги нормативних документів, з охорони праці, а саме ст. 14 Закону України «Про охорону праці», п. 1.2 розділу XIII Правил охорони праці на автомобільному транспорті, п. 1.3.4 «Інструкції № 42 з охорони праці при навантажувально-розвантажувальних роботах», п.п. 1.2.1, 2.5 «Інструкції № 17п з охорони прав для водія вантажного автомобіля».

Причиною настання нещасного випадку з машиністом бурової установки на нафту і газ ОСОБА_8 є недотримання водієм автомобілю MAЗ ОСОБА_9 вимог безпеки під час експлуатації автомобілю.

В причинному зв`язку з настанням нещасного випадку з ОСОБА_8 , з технічної точки зору, знаходиться невиконання працівниками TОB «Полтавська бурова компанія» наступних вимог нормативних документів та посадових інструкцій: водієм ОСОБА_9 ст. 14 Закону України «Про охорону праці», п. 1.2 розділу XIII Правил охорони праці на автомобільному транспорті, п.п. 1.2.1, 2.5 «Інструкції № 17п з охорони прав для водія вантажного автомобіля»; машиністом бурової установки на нафту і газ ОСОБА_8 ст. 14 Закону України «Про охорону праці», п. 1.3.4 «Інструкції № 42 з охорони праці при навантажувально-розвантажувальних роботах».

-копією акту Н-1, яким встановлені причини нещасного випадку з ОСОБА_8 /Т.1, а.с.72-77, 173-179/;

-матеріалами спеціального розслідування, під час якого було визначено склад комісії та встановлено обставини події, його причини, положення нормативних актів, що були порушені, винні особи, та результати якого зафіксовані в акті від 29 липня 2016 року /Т.2, а.с.85-91/;

-копією робочої інструкції водія, в якій міститься підпис ОСОБА_6 про те, що він з нею ознайомлений, копією інструкції з охорони праці для водія вантажного автомобіля, /Т.2, а.с. 27-29/

-копіями журналів про проведення інструктажів /Т.2, а.с.9-26/.

Оцінюючи відповідно до вимог ст.94 КПК України як кожен доказ окремо так і сукупність зібраних та досліджених доказів, суд зазначає, що показання всіх учасників справи в цілому узгоджуються між собою та не суперечать висновкам експертів та іншим даним, отриманим під час проведення слідчих дій. Отже всі докази перебувають у взаємозв`язку, та у своїй сукупності є достатніми для прийняття процесуального рішення по справі.

Також відповідно до роз`яснень, що містяться в п.9 ППВСУ Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва суд керується Переліком робіт з підвищеною небезпекою, згідно з яким до робіт з підвищеною небезпекою відносяться вантажно- розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів, які і виконувались 12 травня 2016 року.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 272 КК України - порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило інші тяжкі наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 .

Оцінюючи доводи потерпілого щодо неправильної кваліфікації, суд зазначає, що об`єктом даного кримінального правопорушення є безпека виконання робіт з підвищеною небезпекою. Об`єктивна сторона полягає у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Суб`єкт такого злочину спеціальний особа, яка зобов`язана дотримувати правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою. Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і в даному випадку харак теризується необережністю. Виною у цьому складі злочину охоплюється знання винним правил, порушення яких йому інкримінується. Про це може свідчити факт проведення інструктування перед роботою, складання іспитів чи заліків на знання відповідних правил, наявність посвідчень на право управління певними механізмами тощо.

Аналізуючи зазначені положення, суд зазначає, що в даному випадку мають місце усі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України та доходить висновку про безпідставність тверджень потерпілого щодо невірної кваліфікації.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває.

Проживає з дружиною, за місцем проживання характеризується позитивно як зразковий громадянин, ввічливий та доброзичливий сусід, що завжди готовий прийти на допомогу.

За місцем роботи також характеризується позитивно як сумлінний та добросовісний працівник, усі завдання виконує без зауважень, проявляє ініціативу в роботі, дотримується вимог трудової дисципліни.

Матеріали, які б свідчили, що ОСОБА_9 притягувався до адміністративної відповідальності, суду не надавались, за весь час виконання своїх трудових обов`язків він не мав жодних стягнень. Навпаки, суду надана довідка про щомісячне преміювання ОСОБА_9 за місцем роботи, тобто він отримує регулярні заохочення за особистий внесок в роботу та сумлінний підхід до виконання обов`язків.

Відповідно до висновку, викладеного у досудовій доповіді, виправлення ОСОБА_9 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства або окремих осіб. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький.

Обставинами, що відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає:

- щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, усвідомленні негативних наслідків, що настали, висловленні щирого жалю з приводу вчиненого як перед судом так і перед потерпілими, в тому числі безпосередньо у судовому засіданні;

- активне сприяння розкриттю злочину, яке полягало в тому, що обвинувачений добровільно брав участь у всіх слідчих діях, протягом досудового розслідування не змінював своєї позиції, повідомляв повну та достовірну інформацію, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування злочину;
- добровільне часткове відшкодування шкоди потерпілому, що не заперечувалось в судовому засіданні самими потерпілими та підтверджується відповідною письмовою розпискою потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На виконання наведених вимог закону щодо призначення покарання, суд, обговорюючи питання про строк та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_9 враховує тяжкість вчиненого, а саме той факт, що вчинений ним злочин відноситься до тяжких злочинів, враховує наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень, які отримав потерпілий, відомості про особу обвинуваченого, які є виключно позитивними та свідчать, що останній не є особою, небезпечною для суспільства, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, бере до уваги відсутність заборон, визначених ч.3 ст.61 КК України, враховує та вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.272 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про можливість застосування звільнення від призначеного покарання з випробуванням, суд бере до уваги той факт, що злочин, вчинений ОСОБА_9 , є злочином з необережності, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, а саме, що до теперішнього часу останній не допускав протиправної поведінки, вибачився перед потерпілими, , частково відшкодував матеріальну шкоду отже вжив можливих заходів, направлених на усунення наслідків вчиненого правопорушення, а також враховує висновок досудової доповіді, та доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе без відбування покарання, та вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання, суд враховує наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання, ставлення ОСОБА_9 до допущених порушень, його трудовий стаж, відсутність відомостей про притягнення до адміністративної або дисциплінарної відповідальності, той факт, що з боку потерпілого також мало місце порушення правил безпеки.

Вищезазначені обставини, що пом`якшують покарання, в сукупності з відомостями про особу обвинуваченого та вищенаведеними обставинами справи, суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання вважає за можливе застосувати положення ст. 69 КК України та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що передбачене в санкції ч.2 ст.272 КК України як обов`язкове.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з засудженого, долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК, цивільні позови не заявлені, запобіжний захід не обирався, враховуючи процесуальну поведінку ОСОБА_9 , підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України 2 /два/ роки обмеження волі без позбавлення права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням робіт, пов`язаних з підвищеною небезпекою або з керуванням транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням на 1 /один/ рік, якщо останній протягом іспитового строку не скоїть нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_6 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експерта: за проведення інженерно-технічної експертизи №21534 від 21 серпня 2018 року 8580 гривень 00 копійок;

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ -