Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2017/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422-1 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , -

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.12.2020. про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000272 за ч.2 ст. 156 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою продовжено на 60 днів по 19.02.2021 включно строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000272 від 26.06.2020., в якому останній обвинувачується у вчиненні у період часу з 3 травня по 26 червня 2020 року у м. Радомишлі Житомирської області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, - розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Твердить про необґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК, неповне врахування судом даних про особу ОСОБА_9 , який проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_12 , з якою має спільного малолітнього сина, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, неофіційно працює будівельником на будівництвах приватного житлового сектору.

Заслухавши доводи захисника та обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів справи видно що, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 суд першої інстанції додержався вимог КПК та практики ЄСПЛ з цього питання та постановив законне та обґрунтоване рішення з цього питання.
Судом обґрунтовано прийнято до уваги, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, неодружений, не працює, проживає разом зі співмешканкою, яка є свідком по справі, а тому може здійснювати на неї вплив.

Прокурором доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , на даний час залишаються, згідно телефонних повідомлень законного представника неповнолітньої потерпілої, були випадки впливу на неї з боку ОСОБА_9 з метою зміни нею показань на його користь. На даний час у справі не допитано свідків та обвинуваченого.

Таким чином, у відповідності з вимогами ст. ст. 194, 331 ч. 3 КПК, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 та даних про його особу, за відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 .
Доводи захисника про неконкретність та необґрунтованість обвинувачення є необґрунтованими, оскільки на даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження судом першої інстанції та стадія підготовчого судового розгляду закінчена. Питання доведеності обвинувачення мають вирішуватися судом першої інстанції при постановленні вироку у даній справі.

Тому апеляційний суд не знаходить підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 422-1 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.12.2020. про продовження до 19.02.2021 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000272 за ч.2 ст. 156 КК, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: