Справа № 482/1309/17
Номер провадження 1-кп/482/62/2021
В И Р О К

Іменем України

11 січня 2021 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000343 від 22.05.2017 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючої, розлученої, має одну неповнолітню дитину, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.05.2017 року (більш точного часу встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 прибув до домоволодіння своєї матері ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де вони спільно зі співмешканцем останньої - ОСОБА_11 почали вживати алкогольні напої. В ході розлиття спиртних напоїв ОСОБА_6 почала скаржитися на те, що її сусід ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , ображає її та виражається в її адресу нецензурною лайкою.

У зв`язку з цим, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , за образу ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , одразу ж після розмови, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 попрямували до домоволодіння ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_6 пішла разом з ними. Наразі, щоб бути непоміченими сторонніми особами, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до місця вчинення злочину йшли через садибну придомову ділянку. Підійшовши до місця мешкання ОСОБА_12 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 постукав у вхідні двері будинку, через деякий час двері відчинив ОСОБА_12 та всі зайшли до приміщення кухні.

В подальшому, між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 виник словесний конфлікт. Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , з мотивів особистої неприязні та образи до потерпілого, умисно рукою наніс не менше одного удару в область обличчя ОСОБА_12 , від якого останній почав тікати до приміщення будинку.

В цей час, ОСОБА_5 побіг за останнім та умисно почав наносити руками удари в область голови, обличчя та тулуба ОСОБА_12 , від яких останній впав на підлогу.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одночасно з ОСОБА_5 , почали наносити руками та ногами удари в область голови, обличчя та тулуба ОСОБА_12 .

В послідуючому, ОСОБА_4 виходячи з кімнати домоволодіння ОСОБА_12 , умисно ногою наніс не менше двох ударів в область грудної клітини потерпілому, останній знаходячись в положенні лежачи на спині в кімнаті, був при свідомості.

Таким чином, ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_12 не менше 3 ударів в область голови, обличчя та тулуба.

Вказаними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої верхньої щелепи по типу Ле-Фор-3; перелому правого великого крила клиновидної кістки; перелому кісток носа; перелому лівої та правої виличної кістки; субарахноїдальної кровотечі; локальних переломів 2-го та 4-го ребра зліва по середнєключичній лінії, локальних переломів 11-го ребра з права по лопаточній лінії; перелому грудини; численних ран обличчя, численних кровопідтьоків; крововиливів в м`які тканини обличчя, голови, тулуба та кінцівок. Вказані тілесні ушкодження, спричинені потерпілому ОСОБА_12 , утворилися прижиттєво, що підтверджується вираженими крововиливами в місцях пошкоджень в один часовий проміжок часу.

Тілесні ушкодження, спричинені потерпілому ОСОБА_12 у вигляді синців в параорбітальних областях; перелому кісток носа; крововиливів в м`які тканини голови; субарахноїдальних крововиливів; масивного забиття м`яких тканин лівої половини обличчя, перелому верхньої щелепи за типом Ле-Фор- 3, перелому лівої виличної кістки, перелому правої виличної кістки, множинних ран обличчя, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України.

Крім того, після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 - ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 продовжували знаходитись в будинку потерпілого, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_12 , який знаходився в положенні лежачи на спині в кімнаті та перебував при свідомості. При цьому, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 розуміючи, що їх дії, спрямовані на заволодіння майном ОСОБА_12 , є явними, продовжили їх.

Так, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, дістали з холодильника та шафи, розташованих в приміщенні кухні, продукти харчування, загальною вартістю 160 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи спільний з ОСОБА_6 та ОСОБА_13 раптово виниклий злочинний умисел спрямований на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , зірвав в кімнаті будинку чавунну металеву плиту, від`єднав «TV-тюнер» від телевізору, дістав з кладової дитячий рожевий велосипед, вартістю 800 грн. та забрав з вази, розташованої на поличці в кімнаті, грошові кошти в сумі 28 грн.

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

20.05.2017 року (більш точного часу встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 прибув до домоволодіння своєї матері ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де вони спільно зі співмешканцем останньої ОСОБА_11 почали вживати алкогольні напої. В ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_6 почала скаржитися на те, що її сусід ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , ображає її та виражається в її адресу нецензурною лайкою.

У зв`язку з цим, у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , за образу ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , одразу ж після розмови, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 попрямували до домоволодіння ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_6 пішла разом з ними. Наразі, щоб бути непоміченими сторонніми особами, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до місця вчинення злочину йшли через садибну придомову ділянку. Підійшовши до місця мешкання ОСОБА_12 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 постукав у вхідні двері будинку, через деякий час двері відчинив ОСОБА_12 та всі зайшли до приміщення кухні.

В подальшому, між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 виник словесний конфлікт. Після чого, ОСОБА_4 рукою наніс не менше одного удару в область обличчя ОСОБА_12 , від якого останній почав тікати до приміщення будинку.

В цей час, ОСОБА_5 реалізуючи спільний з ОСОБА_4 злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, побіг за останнім та умисно почав наносити руками удари в область голови, обличчя та тулуба ОСОБА_12 , від яких останній впав на підлогу. Після чого, ОСОБА_5 одночасно з ОСОБА_4 , почали наносити руками та ногами удари в область голови, обличчя та тулуба ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_12 не менше 11 ударів в область голови, обличчя та тулуба.

Вказаними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої верхньої щелепи по типу Ле-Фор-3; перелому правого великого крила клиновидної кістки; перелому кісток носа; перелому лівої та правої виличної кістки; субарахноїдальної кровотечі; локальних переломів 2-го та 4-го ребра зліва по середнєключичній лінії, локальних переломів 11 -го ребра з права по лопаточній лінії; перелому грудини; численних ран обличчя, численних кровопідтьоків; крововиливів в м`які тканини обличчя, голови, тулуба та кінцівок. Вказані тілесні ушкодження, спричинені потерпілому ОСОБА_12 , утворилися прижиттєво, що підтверджується вираженими крововиливами в місцях пошкоджень в один часовий проміжок часу.

Тілесні ушкодження, спричинені потерпілому ОСОБА_12 у вигляді синців в параорбітальних областях; перелому кісток носа; крововиливів в м`які тканини голови; субарахноїдальних крововиливів; масивного забиття м`яких тканин лівої половини обличчя, перелому верхньої щелепи за типом Ле-Фор- 3, перелому лівої виличної кістки, перелому правої виличної кістки, множинних ран обличчя, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України.

Крім того, після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 продовжували знаходитись в будинку потерпілого, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_12 , який знаходився в положенні лежачи на спині в кімнаті та перебував при свідомості. При цьому, ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розуміючи, що їх дії, спрямовані на заволодіння майном ОСОБА_12 , є явними, продовжили їх.

Так, ОСОБА_13 розуміючи, що його дії є явними для потерпілого, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung», витягнувши його з карману шортів ОСОБА_12 .

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

20.05.2017 року (більш точного часу встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 прибув до домоволодіння своєї матері ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де вони спільно зі співмешканцем останньої - ОСОБА_13 почали вживати алкогольні напої. В ході розлиття спиртних напоїв ОСОБА_6 почала скаржитися на те, що її сусід ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , ображає її та виражається в її адресу нецензурною лайкою.

У зв`язку з цим, у ОСОБА_4 та ОСОБА_13 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , за образу ОСОБА_6 .

Одразу ж після розмови, ОСОБА_6 , ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_4 попрямували до домоволодіння ОСОБА_12 . При цьому, щоб бути непоміченими сторонніми особами, ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 до місця вчинення злочину йшли через садибну придомову ділянку.

Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 продовжували знаходитись в будинку потерпілого, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_12 , який знаходився в положенні лежачи на спині в кімнаті та перебував при свідомості. При цьому, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 розуміючи, що їх дії, спрямовані на заволодіння майном ОСОБА_12 , є явними, продовжили їх.

Так, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, дістали з холодильника та шафи, розташованих в приміщенні кухні, продукти харчування, загальною вартістю 160 грн.

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинила тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Під час судового розгляду 06 січня 2021року між прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_7 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі , визначивши остаточне покарання, шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді 7 (семи років) 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Потерпіла ОСОБА_14 надала згоду на укладення зазначеної угоди про визнання винуватості, що підтверджується відповідною письмовою заявою.

Суд переконавшись у добровільності укладення обвинуваченим угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді, що наслідки укладення та затвердження угоди обвинуваченому зрозумілі, обвинуваченому зрозумілий характер обвинувачення та вид покарання, який буде до нього застосовано, беручи до уваги, що підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено, вважає, що угода підлягає затвердженню.

Під час судового розгляду 06 січня 2021року між прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_8 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі , визначивши остаточне покарання, шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді 7 (семи років) 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно та повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Потерпіла ОСОБА_14 надала згоду на укладення зазначеної угоди про визнання винуватості, що підтверджується відповідною письмовою заявою.

Суд переконавшись у добровільності укладення обвинуваченим угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді, що наслідки укладення та затвердження угоди обвинуваченому зрозумілі, обвинуваченому зрозумілий характер обвинувачення та вид покарання, який буде до нього застосовано, беручи до уваги, що підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено, вважає, що угода підлягає затвердженню.

Під час судового розгляду 06 січня 2021року між прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_9 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_6 під час судового розгляду повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі , із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, зобов`язавши ОСОБА_6 на підставі п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до повноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 беззаперечно та повністю визнала свою вину, щиро кається у вчиненому та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Потерпіла ОСОБА_14 надала згоду на укладення зазначеної угоди про визнання винуватості, що підтверджується відповідною письмовою заявою.

Суд переконавшись у добровільності укладення обвинуваченою угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді, що наслідки укладення та затвердження угоди обвинуваченій зрозумілі, обвинуваченій зрозумілий характер обвинувачення та вид покарання, який буде до неї застосовано, беручи до уваги, що підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено, вважає, що угода підлягає затвердженню.

На підставі положень ч.5 ст.72 КК України обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 слід зарахувати попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 22.05.2017 року (коли вони були затримані).

Законом України №2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».

Отже, зазначений закон погіршує становище обвинувачених у порівнянні з попередньою редакцією ч.5 ст.72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року), яка діяла на момент застосування відносно них попереднього ув`язнення.

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Нова редакція ч.5 ст.72 КК України, порівняно із редакцією від 26.11.2015 року, - внесла зміни до кримінального закону, погіршивши становище особи, а тому відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 слід застосувати ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року та строк попереднього ув`язнення їм має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за час їх попереднього ув`язнення за цим кримінальним провадженням.

Шкода кримінальними правопорушеннями завдана у розмірі 960 грн. - відшкодована у повному обсязі. Цивільний позов - не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 січня 2021року, укладену між прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України та призначити узгоджене покарання:

- за ч. 2 ст.121 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_4 , визначити остаточне покарання у вигляді 7 (семи років) 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати починаючи з 22.05.2017 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 попереднє ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому за цим вироком суду, - за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України (в редакції чинній на момент застосування відносно нього попереднього ув`язнення), а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 22.05.2017 року по 22.01.2021року.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 січня 2021року, укладену між прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України та призначити узгоджене покарання:

- за ч. 2 ст.121 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_5 , визначити остаточне покарання у вигляді 7 (семи років) 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати починаючи з 22.05.2017 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 попереднє ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому за цим вироком суду, - за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України (в редакції чинній на момент застосування відносно нього попереднього ув`язнення), а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 22.05.2017 року по 22.01.2021року.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 січня 2021року, укладену між прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_9 .

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування остаточного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2(два) роки.

У відповідності з вимогами статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати обвинуваченій ОСОБА_6 попереднє ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного їй за цим вироком суду, - за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції чинній на момент застосування відносно неї попереднього ув`язнення), починаючи з 22.05.2017 року по 20.07.2017 року.

Речові докази по справі, а саме: 3 л скляну банку зі смальцем, 1 булку хліба, свинні ніжки в кількості 2 шт., банку варення, поліетиленовий пакет з маслом, пачку крупи горох та пакет цукру, пачку чаю, пачку приправи, поліетиленовий пакет з свинними шкурками, качан капусти, які було вилучено в ході огляду місця події від 22.05.2017 року та визнані речовими доказами згідно з постановою від 23.05.2017 року, велосипед та ТВ-тюнер, мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору, передані потерпілій ОСОБА_14 , - залишити у розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1