Справа № 444/1936/20
Провадження № 1-кп/444/256/2020
УХВАЛА

20 серпня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`я, Буського району, Львівської області, тимчасово проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Потерпілий подав письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примирення обвинуваченого з потерпілими, відшкодуванням потерпілому шкоди в повному розмірі.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий підтримав своє клопотання, підтвердив, що шкоду йому обвинуваченим відшкодовано повністю, претензій до обвинуваченого він немає.

Обвинувачений та захисник заявили усне клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та відшкодування обвинуваченим потерпілому шкоди в повному розмірі, підтримали клопотання потерпілого.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотань потерпілого, захисника та обвинуваченого.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 КК України (в чинній редакції) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно ст. 46 КК України (в чинній редакції) особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції, чинній на час вчинення інкримінованого діяння) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, було злочином середньої тяжкості.

Згідно ст. 46 КК України (в редакції, чинній на час вчинення інкримінованого діяння) особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.122 КК України відповідальність наступає за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив, що ним повністю відшкодовано шкоду потерпілому, та визнав, що 26 червня 2020 року близько 21 години 00 хвилин він, ОСОБА_4 , знаходячись в кімнаті належного ОСОБА_7 житлового будинку АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_6 , який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень невизначеної тяжкості, умисно завдав правою рукою затиснутою в кулак декілька ударів в область голови ОСОБА_6 , від яких той впав та вдарився головою об тумбочку, після чого, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 підняв ОСОБА_6 , посадив на стілець та повторно наніс декілька ударів правою рукою затиснутою в кулак в область обличчя останнього, внаслідок чого ОСОБА_6 знову впав на землю. Згодом, знаходячись на подвір`ї вказаного господарства біля вхідних воріт ОСОБА_4 внаслідок продовження словесного конфлікту, наніс один удар правою рукою затиснутою в кулак в голову ОСОБА_6 , від якого той впав на асфальтно-бетонне покриття. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі у ділянці лівого вуха та лівого плечового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, дифузійний забій головного мозку (при КТ - геморагічний забій в правих потиличних відділах), які відносяться до середнього ступеня важкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.
Таким чином судом встановлено, що обвинувачений примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки, проте суб`єктивна сторона діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , характеризується прямим умислом, а відтак обвинувачений відповідно до ст. 46 КК України не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

За таких обставин в задоволенні клопотань потерпілого, обвинуваченого та захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності зач. 1 ст. 122 КК України на підставі ст. 46 КК України потрібно відмовити.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 285, 286, 314 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотань потерпілого, обвинуваченого та захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності зач. 1 ст. 122 КК України на підставі ст. 46 КК України відмовити.

На ухвалу всіма учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1