Провадження № 1-кс/461/8190/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2020 року, слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження за №000546, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м.Львова в інтересах потерпілої ОСОБА_6 зі скаргою на постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження №000546 від 17.11.2015 року за фактом загибелі ОСОБА_7 .

В обґрунтування поданої скарги вказує на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, односторонньою, незаконною, без встановлення дійсних обставин дорожньо - транспортної пригоди і надання належної оцінки як всім зібраним доказам досудовим розслідуванням, так і тих доказів, які не в повній мірі були вивчені та розслідуваними, всупереч вимогам ст.ст.84,94 КПК України. Вказана постанова винесена передчасно та є такою, що підлягає скасуванню. Зокрема, зазначає, що слідчим не було враховано, що ухвалою Апеляційного суду була скасована попередня постанова про закриття провадження від 13.06.2016 року, в якій чітко наголошено на тому, що не було зроблено на досудовому слідстві, не проаналізовано матеріали кримінального провадження та докази, не проведено жодної слідчої дії, спрямованої на розкриття даного злочину (проведення повторного слідчого експерименту за участю представників потерпілої сторони і їх адвоката, проведення нічного відтворення обставин ДТП на видимість, саме за участю автомобіля, що скоїв ДТП, додаткового попереднього огляду даного автомобіля щодо встановлення на такому оптики, не допитано свідків, на які вказувала потерпіла сторона, не узгоджено розбіжностей у свідченнях як пасажира автомобіля дружини водія, і самого водія, не допитано дочку подружжя, яка знаходилась в автомобілі під час ДТП, не встановлено осіб, які в цей час рухались обабіч дороги в напрямку м.Миколаєва, не встановлено та не допитано свідків, де працював загиблий. Крім того, вказує, що усі проведені експертизи потерпіла сторона ставить під обґрунтований сумнів, оскільки такі є односторонніми, не об`єктивними та не відповідають дійсним обставинам дорожньо-транспортної пригоди. Відтак, просить скаргу задоволити.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, за підстав, наведених у такій та просив задоволити.

Слідчий та прокурор проти задоволення скарги заперечили.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження №000546 від 17.11.2015 року, на підставі дослідження яких була винесена оскаржувана постанова, та матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження.
Згідно з положеннями ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як встановлено слідчим суддею, у провадженні СУ ГУНП у Львівській області перебувало кримінальне провадження №000546 від 17.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.
Постановою слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 28.03.2016 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №000546 від 17.11.2015 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 31.05.2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження від 17.11.2015 року слідчого слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13.06.2016 року ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 31.05.2016 року скасовано. Скаргу ОСОБА_6 задоволено, Постанову слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 28.06.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за номером №000546, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України скасовано. Матеріали кримінального провадження повернуто до СУ ГУНП у Львівській області для проведення подальшого досудового розслідування.
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.11.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №000546 від 17.11.2015 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для закриття кримінального провадження.
Згідно із ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до положень КПК України закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування і прийняття такого рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, що стосуються цього провадження, в їх сукупності. Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що слідчим в ході досудового розслідування було вчинено наступні дії:
- допитано в якості свідків водія автомобіля Orzechowski Jaroslaw та його дружину пасажира ОСОБА_9 ;

- допитано потерпілу ОСОБА_6 ;

- проведено судово-медичну експертизу, згідно висновку якої що смерть ОСОБА_7 настала від черепно-мозкової травми у вигляді переломів кісток основи черепа з розтрощенням мозкової речовини мозочка і продовгуватого мозку;

- проведено судову-токсикологічну експертизу, згідно висновку якої у ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт у кількості у крові 2,94 % (проміле), в сечі 3,61 % (проміле);

- проведено судову автотехнічну експертизу, згідно висновку якої робоча гальмівна система, система рульового керування та система зовнішнього освітлення автомобіля «Kia Sportage» реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 до ДТП були працездатними;

- проведено судову транспортно-трасологічну експертизу згідно висновку якої місце наїзду автомобіля «Kia Sportage» реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 на пішохода ОСОБА_7 розташоване на лівій смузі руху проїзної частини дороги Київ-Чоп, при напрямку руху до м. Чоп, на ділянці, що передує розташуванню шапки, в межах потертостей чорного кольору;

- проведено слідчі експерименти з метою уточнення показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в присутності двох понятих, адвоката потерпілої та родичів потерпілого. В ході проведення експериментів свідки підтвердили свої показання, щодо механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони були. Після проведення слідчих експериментів всім учасникам були надані для ознайомлення протоколи слідчих експериментів з додатками до них. Під час ознайомлення та підписання протоколів заяв, зауважень та клопотань від учасників не надходило;

- проведено судово-автотехнічну експертизу обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку якої безпосередньо перед моментом наїзду швидкість руху автомобіля «Kia Sportage» реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 могла складати величину біля 111 км/год.

Вибрана водієм швидкість руху у 80-90 км/год, так і визначена експертним шляхом швидкість по відкиданню тіла потерпілого у 111 км/год, не відповідала видимості дороги у напрямку руху, яка складала величину 46 м, оскільки при такій видимості дороги значення допустимої швидкості руху складає величину біля 77…79 км/год. У заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_12 повинен був керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху» та «видимість у напрямку руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 12.2; 12.3 та 12.6 (підпункту «г») ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 77...79 км/год (що відповідала б видимості дороги), а з моменту виникнення небезпеки своєчасно застосувати екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі) із моменту виникнення небезпеки для руху. У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_12 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. Як при обраній ним швидкості руху у 80-90 км/год, так і при 111 км/год. так і при швидкості руху 77..79 кк/год, яка мала б бути по умовах видимості дороги. Дії водія ОСОБА_12 не відповідали вимогам п.12.2 ПДР України, оскільки вибрана швидкість як при 80...90 км/год та 111 км/год була більша за допустиму в умовах недостатньої видимості 77...79 км/год. Водночас, оскільки, водій ОСОБА_12 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування як при швидкості 80...90 км/год, 111 км/год, так і при допустимій в умовах недостатньої видимості швидкості руху 77...79 км/год, тому немає підстав стверджувати, що дії водія ОСОБА_10 не відповідали вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 12.3 та 12.6 (підпункту «г») ПДР України. Причиною настання даної ДТП, була та обставина, що видимість пішохода ОСОБА_7 для водія ОСОБА_11 настала з такої віддалі, яка була недостатньою для уникнення наїзду як при швидкості 80…90 км/год, швидкості 111 км/год, так і при допустимій в умовах недостатньої видимості швидкості руху 77…79 км/год.;

-за клопотанням представника потерпілих адвоката ОСОБА_3 призначено та проведено медико-криміналістичну експертизу, за висновком якої встановлено, що мало місце зіткнення автомобіля з потерпілим, коли останній перебував у вертикальному чи наближеному до такого положенні і був обернений до автомобіля заднє-лівою поверхнею тіла, і відповідно, первинний удар був здійснений травмуючим об`єктом у напрямку ззаду наперед та зліва направо.

- за клопотанням представника потерпілих - адвоката ОСОБА_3 була призначена комплексна медико-криміналістична експертиза, яку проведено експертами Харківського НДІСЕ та Харківського обласного бурю судово-медичної експертизи;

-проведено транспортно-трасологічну експертизу, згідно висновку якої встановлено, що місце наїзду автомобіля «Кіа Sportage» на пішохода ОСОБА_7 розташовувалось на проїзній частині в лівій смузі руху, по напрямку руху автомобіля «Кіа Sportage», в районі початку утворення на проїзній частині потертості чорного кольору, довжиною 0,4 м перед початком утворення на проїзній частині зони осипу пластмаси, фрагментів лакофарбового покриття та дрібних частин транспортного засобу.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що в ході досудового розслідування не здобуто жодних об`єктивних даних щодо наявності в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення. Винесена слідчим постанова відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства і ґрунтується на здобутих доказах. Слідчим були встановлені всі необхідні відомості для оцінки обставин, на які посилається адвокат ОСОБА_3 .
Слідчий суддя вважає, що слідчий з урахуванням його процесуальної самостійності, передбаченої ст. 40 КПК України, надав належну оцінку зібраним доказам і достатньо обґрунтовано мотивував постанову про закриття кримінального провадження. В оскаржуваній постанові достатньо детально наведені підстави прийняття рішення про відсутність у діях особи складу кримінального правопорушення.
На підставі наведеного, судом не встановлено обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості досудового розслідування. Висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Відтак, підстави для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження - відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження за №000546 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1