Провадження № 1-кс/638/2664/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
За участю прокурора ОСОБА_3
Підозрюваного ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003252 від 06.10.2020 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
установив:

12.11.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003252 від 06.10.2020 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що 26.09.2020 близько 07:00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував разом з малознайомим ОСОБА_6 , на території пивного бару «Фет Гусь Паб» за адресою: м. Харків вул. Космічна, 21, сидячі напроти друг друга за столом. На території пивного бару де між ним і ОСОБА_6 виник конфлікт, в зв`язку зі зникненням грошових коштів, які належать ОСОБА_4 . Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_4 , виникумисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень та реалізуючи його, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його наслідки, ОСОБА_4 , підійшовши до ОСОБА_6 , наніс кулаком правої руки удар в область голови останнього.

ОСОБА_4 , суб`єктивно усвідомлюю чи злочинний характер своїх протиправних дій, і бажаючи діяти саме так, наніс кулаком правої руки удар в область голови ОСОБА_6 , чим спричини в останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/723-А/20 від 21.10.2020 тілесні ушкодження, а саме: поєднану закриту тупу щелепно-лицьову травму та закриту важко черепно-мозкову травму у вигляді синців та саден на обличчі, правобічного субкон`юнктивального крововиливу, уламкового перелому правої виличної кістки та кісток носу із гемосинусом правої верхнє-щелепної пазухи, а також лінійного перелому правої скроневої кістки, правобічного епідурального та субдурального крововиливу із забоєм головного мозку, які у сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя, відповідно до п. 2.1.1 «а», п. 2.1.2., п. 2.1.3. «о,п» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ Українивід 17.01.1995.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми протиправними умисними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження), тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

04.11.2020 ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Підозра ґрунтується на наступних доказах, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом проведення впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 , протоколом проведення слідчого експерименту, висновок судової медичної експертизи № 12-14/723-А/20 від 21.10.2020, висновок судової медичної експертизи № 12-14/779-А/20 від 22.10.202.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше правопорушення.

Вказане свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків, та застосуванням до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів.

Дотримуючись вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п*яти до восьми років, діючи умисно, вчинив тяжкий, що може спровокувати підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, що унеможливлює запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, вважаю за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо останнього із урахуванням вище перелічених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України та вищезазначених відомостей, передбачених ст.184 КПК України.
Прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжних заходів повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Одних припущень органу досудового розслідування щодо наявності певних ризиків недостатньо для винесення рішення про обрання запобіжного заходу, кожен конкретний ризик має бути доведений та обґрунтований доказами його існування, з наданням копій матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України N° 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинно носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зібрані та надані до суду докази на теперішній час свідчать про обґрунтованість підозри.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, з середньою освітою, не працює, не одружений, осіб, які перебувають на утриманні, не має, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто має конкретне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Слідчий суддя вважає доведеним слідчим, що існує ризик вчинити інші кримінальні правопорушення чи переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
За таких обставин суд задовольняє клопотання та обирає відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби зі зміною часу, вказаному у клопотанні слідчим, оскільки вважає, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу на теперішній час є достатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, тобто така заборона не передбачає примусової ізоляції підозрюваного від суспільств.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покладає на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, вважаю доцільним застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді та перешкодить спробі вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,193,194,196,205,206,372,395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003252 від 06.10.2020 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- заборонити у період часу з 22.00 годин по 06.00 годин ранку залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Ухвалу направити для виконання за місцем проживання підозрюваного - до Чутівського відділення поліції НП в Полтавській області ( смт. Чутове, вул.. Полтавський шлях, б. 23-А).
Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали - 2 місяці.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 18.11.2020 року.

Слідчий суддя