Справа № 161/7088/20
Провадження № 1-кп/161/767/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 08 жовтня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000840 від 16.03.2020, який надійшов до суду 08.05.2020 від Луцької місцевої прокуратури, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого 12.06.2020 Костопільським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.408 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки та покладенням обов`язків згідно ст.76 КК України;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 , 05 березня 2020 року, близько 23 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні залізничного вокзалу, що знаходиться за адресою: Волинська область м.Луцьк Привокзальний майдан, буд. 1, діючи з прямим умислом, в ході словесного конфлікту із особою похилого віку потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, умисно наніс близько дев`яти ударів обома руками у ділянку грудей потерпілого ОСОБА_6 .

В подальшому, 06.03.2020, близько 01 год. 40 хв., ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні залізничного вокзалу, що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Луцьк, Привокзальний майдан, буд. 1, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , умисно наніс останньому один удар правою рукою у ділянку голови, один удар правою рукою у ділянку живота та два удари правою рукою у ділянку голови, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді тупої травми живота у вигляді розриву селезінки з внутрішньо-черевною кровотечею та гострою постгеморагічною анемією, яке згідно висновку судово-медичної експертизи за №216 від 26.03.2020 за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя /п.2.1.3.о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»/.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину заперечив, від надання показань у справі відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
Незважаючи на це, винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 05 березня 2020 року, у вечірню пору доби він перебував на Залізничному вокзалі м.Луцька, де зробив зауваження жінці яка голосно розмовляла по телефону. Після цього, у нього виник конфлікт із ОСОБА_8 , в ході якого останній наніс йому ряд ударів в область грудної клітки (близько 8-10 ударів), після чого черговий вокзалу викликала поліцію. Прибувши за викликом працівники поліції забрали ОСОБА_8 до відділку поліції. В період з 05.03.2020 на 06.03.2020 ОСОБА_8 знову з`явився в приміщенні залізничного вокзалу, підійшов до нього і знову почав наносити удари в голову та живіт, від чого йому стало зле. Після цього, він вийшов із приміщення вокзалу на прилеглу територію, підійшов до охорони та пояснив, що ОСОБА_8 завдає йому удари. Оскільки почував себе зле, він був змушений повернутися до м.Львова. 15.03.2020, перебуваючи на вокзалі у м.Львові, йому було викликано швидку допомогу та доставлено до клінічної обласної лікарні, де було проведено огляд, рентген та УЗД, та виявлено розірвану селезінку, після чого був прооперований. Окрім того, ствердив, що після конфлікту із ОСОБА_8 , в період з 06.03.2020 по 15.03.2020 інших тілесних ушкоджень або травм він не отримував, вважає що виявлені травми були наслідком події яка відбулася у ніч з 05.03.2020 на 06.03.2020 на залізничному вокзалі м.Луцька. На суворому покарані обвинуваченого не наполягає.

Допитана як свідок ОСОБА_9 суду показала, що працює на залізничному вокзалі м.Луцька, де 05.03.2020 з 20.00 год. заступила на зміну. Близько 23 год. 30 хв. до неї зателефонувала касир вокзалу ОСОБА_10 та повідомила, що між двома чоловіками в залі очікування зав`язалася бійка. Прийшовши на місце події, до неї підійшов чоловік старшого віку та попросив викликати поліцію. Після прибуття, працівники поліції забрали ОСОБА_8 до відділку.

Допитана як свідок ОСОБА_11 суду показала, що працює на залізничному вокзалі м.Луцька. Приблизно в березні 2020 року, в нічну пору доби, бачила як в приміщенні вокзалу відбулася бійка, в ході якої один чоловік наносив удари потерпілому.

Допитана як свідок ОСОБА_10 суду показала, що працює на залізничному вокзалі м.Луцька. 05 березня 2020 року, перебуваючи на роботі в нічну зміну в приміщенні ОСОБА_12 вокзалу, побачила між двома чоловіками штовхану, один з яких був молодший, інший старший чоловік. Молодший чоловік наносив удари старшому, після чого було викликано наряд поліції. Після приїзду поліції було з даними особами проведено профілактичну розмову. Однак, через деякий час молодший чоловік знову підійшов до старшого і почав наносити удари.

Окрім цього, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, з протоколу огляду місця події від 16.03.2020 року, вбачається, що слідчим, у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, проведено огляд місця події приймального відділення за адресою: м.Львів вул.Чернігівська, 7. Під час огляду місця події виявлено та вилучено: рюкзак синього кольору у якому знаходяться: рукавиці світло коричневого кольору, сині джинси, темна шапка, в`язаний сірий светр, оранжево синя сорочка, жовто-червно-оранжевий шарф, темно-зелена наволочка, майка яскраво оранжевого кольору, труси, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (серія НОМЕР_2 ) та довідка видана ЛОПД 1-е фтизіатричне поліклінічне відділення на прізвище ОСОБА_6 , 1959 р.н., квиток на поїзд Підзамче-Здолбунів на 15.03.2020 р., також речі ОСОБА_6 , в яких останній був доставлений до лікарні, а саме: чорна спортивна куртка (олімпійка) із написом іноземною мовою, чорна куртка, чорні штани, у кишенях яких знаходиться 18 грн., сіро-чорна сорочка, чорний ремінь, чорні туфлі, сірі спортивні штани, галстук синьо-тілесного кольору.

Постановою слідчого 16.03.2020 вищевказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000840 та ухвалою слідчого судді 16.03.2020 на них було накладено арешт.

З протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 17.03.2020 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка 06.03.2020 нанесла йому тілесні ушкодження на залізничному вокзалі м.Луцька.

З протоколу огляду місця події від 20.03.2020 вбачається, що слідчим, у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, оглянуто Залізничний вокзал за адресою: м.Луцьк, вул.Привокзальний майдан, 1, в ході якого було вилучено диск з фрагментами відеозаписів із камер відеоспостереження.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №6746 та долученої медичної документації потерпілому ОСОБА_6 встановлено діагноз тупа травма живота, розрив селезінки, внутрішньочеревна кровотеча, гостра постгеморагічна анемія.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2020 відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 відтворив обставини нанесення йому ударів ОСОБА_8 .

З протоколів пред`явлення осіб для впізнання від 23.03.2020 року вбачається, що свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , впізнали ОСОБА_8 за загальними рисами обличчя, форми голови та очей.

З протокол огляду предмету від 24.03.2020 вбачається, що слідчим оглянуто відеозаписи з камер відео спостереження Залізничного вокзалу м.Луцька, на яких зафіксовано обставини конфлікту між обвинуваченим та потерпілим в нічну пору доби з 05.03.2020 по 06.03.2020, та момент нанесення ОСОБА_8 ударів потерпілому ОСОБА_6 .

Оптичний диск вилучено, оглянуто та визнано речовим доказам у справі, відповідно до постанови слідчого від 24.03.2020.

Дані відеозаписи також були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.04.2020 було надано слідчому тимчасовий доступ до оригіналу медичної картки стаціонарного хворого в якій зафіксовано хід лікування гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був госпіталізований 15 березня 2020 року, яка перебуває у володінні КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №216 від 26.03.2020 року, у гр. ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження: тупа травма живота у вигляді розриву селезінки з внутрішньо-черевною кровотечею та гострою постгеморагічною анемією. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті травмуючої дії тупого предмета, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Не виключається можливість виникнення виявлених у гр. ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за обставин на які він вказує в ході проведення слідчого експерименту від 23.03.2020.

З висновку судово-психіатричної експертизи №101 від 02.04.2020 вбачається, що у ОСОБА_8 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення (з 23:00 год. 05.03.2020 по 03:00 год. 06.03.2020) і виявляються в даний час ознаки розладу адаптації зі схильністю до афективно-поведінкових реакцій. Він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує.

Із врахуванням зазначеного, суд оцінивши зібрані на досудовому провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України повністю доведена в ході судового розгляду.

Суд вважає показання потерпілого ОСОБА_6 про обставини конфлікту із обвинуваченим ОСОБА_8 та нанесення останнім йому тілесних ушкоджень правдивими, послідовними, та такими, що відтворюють всі обставини даної справи, оскільки вони об`єктивно підтверджуються показаннями допитаних в ході судового розгляду свідків, а також повністю узгоджуються із дослідженими письмовими доказами, зокрема висновком судово-медичної експертизи №216 від 26.03.2020. Зазначені показання потерпілого, свідків, письмові докази суд покладає в основу обвинувального вироку у даній справі.

Твердження сторони захисту про неналежність прокурора, а отже і недопустимість усіх доказів обвинувачення, з огляду на те, що процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у справі мало бути забезпечене військовою прокуратурою, адже на час скоєння злочину обвинувачений ОСОБА_8 був військовослужбовцем, не знайшли підтвердження в матеріалах кримінального провадження, оскільки призначення прокурора у даній справі відбулося із дотриманням вимог ст.ст.36, 110 КПК України, а наказ Генерального прокурора №12-гн «Про особливості діяльності військових прокуратур», на який посилається сторона захисту, є внутрішнім документом у системі органів прокуратури та не впливає на процес здійснення кримінального провадження відповідно до вимог КПК України, що є кодифікованим актом та має вищу юридичну силу.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд по справі не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, не працює, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, свою вину не визнав та не розкаявся у вчиненому, потерпілий на суворому покаранні обвинуваченого не наполягає, а тому, врахувавши наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а відтак йому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті кримінального закону за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі, наближене до мінімальної межі.

Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Разом із цим, оскільки ОСОБА_8 за даним вироком засуджується до покарання, що належить відбувати реально, за злочин, який вчинено до постановлення вироку в попередній справі, де застосовано звільнення від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, а тому вироки слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 слід залишити попередній у виді тримання під вартою з метою запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме вчинення нових кримінальних правопорушень та переховування обвинуваченого від суду.

Згідно ст.ст.100 ч.9, 174 ч.4 КПК України суд вирішує долю речових доказів та арештованого майна.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 177, 183, 369, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з 28 березня 2020 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28 березня 2020 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цей вирок та вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 12.06.2020 відносно ОСОБА_8 , яким його засуджено за ч.3 ст.408 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази:

-рукавиці світло коричневого кольору, сині джинси, темна шапка, в`язаний сірий светр, оранжево-синя сорочка, жовто-червно-оранжевий шарф, темно-зелена наволочка, майка яскраво оранжевого кольору, труси, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (серія НОМЕР_2 ) та довідка видана ЛОПД 1-е фтизіатричне поліклінічне відділення на прізвище ОСОБА_6 , 1959 р.н., квиток на поїзд Підзамче-Здолбунів на 15.03.2020 р., чорна спортивна куртка (олімпійка) із написом іноземною мовою, чорна куртка, чорні штани, у кишенях яких знаходиться 18 грн., сіро-чорна сорочка, чорний ремінь, чорні туфлі, сірі спортивні штани, галстук синьо-тілесного кольору повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6

-DVD-R диск із фрагментами відеозапису з камер відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Арешт, накладений 16.03.2020 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 15.03.2020 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий