Справа № 626/1606/20
провадження № 1-кп/632/110/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайський обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000040, складений 24 червня 2020 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бендери Республіки Молдова, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
28 липня 2020 року після зміни підсудності Харківським апеляційним судом до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту в зазначеному кримінальному провадженні, оскільки вважає, що цей документ складений згідно з вимогами КПК України, підстав для закриття провадження, його зупинення або повернення прокуророві немає.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, був повідомлений судом про дату та час його проведення належним чином, надав суду телефонограму про неможливість з`явитися та просив провести підготовче судове засідання за його відсутності.

Обвинувачена ОСОБА_6 проти призначення обвинувального акту до розгляду не заперечувала, до суду з будь-якими заявами, клопотаннями не звернулася.
Захисники обвинуваченої - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості, вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України, визначено обов`язковий перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
Відповідно до п.9 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити окрім іншого і дату та місце його складення та затвердження. Однак обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні має не повну дату його затвердження вказане лише число як «24» та рік як «2020», що не відповідає встановленим законодавством вимогам.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту обов`язково додається ряд документів, в тому числі і реєстр матеріалів досудового розслідування, який має відповідати вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України.
Згідно положень ч.2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Натомість, у складеному слідчим реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000040 у його Першому розділі «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» пункти 1,9,10,11,13,14 не містять час проведення процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, таким чином, обов`язковий додаток до обвинувального акту не відповідає встановленим законодавством вимогам.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
За змістом п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (ч.1 ст. 337 КПК України).
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

В обвинувальному акті наявні істотні недоліки, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сам обвинувальний акт є неконкретним та не зрозумілим.
Як вбачається з обвинувального акту затвердженого прокурором 20 числа (місяць не зазначений) 2020 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими. В даному обвинувальному акті пред`явлене обвинувачення не було сформульовано належним чином, оскільки викладене в обвинувальному акті, не містить опису способу вчинення злочину, а також наявні істотні недоліки, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретним, не зрозумілим та викладено сумбурним, важким для сприйняття текстом.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 прийняла рішення на користь ОСОБА_8 , визнавши за ним право власності, однак правовий статус вказаного громадянина в обвинувальному акті не зазначений. З обвинувального акту не зрозуміло, яке відношення вказаний громадянин має до ОСОБА_6 і задля чого вона прийняла рішення про передачу коштовного майна на його користь.
В обвинувальному акті, при викладенні фактичних обставин вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України та формулюванні обвинувачення, прокурором не вказано спосіб вчинення інкримінованого обвинуваченій злочину. В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_6 зареєструвала майно, яке не можливо було реєструвати з низки причин, одна з яких те, що суддя виносив ухвали про арешт майна. При цьому, в обвинувальному акті не зазначено, чи мала ОСОБА_6 доступ до інформації про те, що майно реально було арештоване та чи було їй відомо про цей арешт. Між іншим, вказані відомості мають суттєве значення для об`єктивного розгляду справи. В обвинувальному акті зазначено, що до посадових обов`язків ОСОБА_6 входить перевірка відомостей, але не зазначено, чи перевіряла вона ці відомості. Тобто в обвинувальному акті не зазначено, які дії чи бездіяльність, призвели до настання негативних наслідків та не зазначено, з якою метою ОСОБА_6 ці дії вчиняла. Як наслідок, обвинувачення є не конкретним.
Таким чином, при формулюванні обвинувачення та викладенні фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, прокурором було допущено викладення цих обставин без зрозумілого зазначення способу вчинення злочину обвинуваченою.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави.
Європейський суд з прав людини в п. 87 рішенні по справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, в якій були встановлені порушення статті 6 Конвенції визначив, що принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу. Крім того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєве більш невигідне становище порівняно з іншою стороною.
Усі вищевказані обставини не були належним чином дотримані у обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України.
Таким чином, з урахуванням засади змагальності кримінального провадження, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, складеним з грубими порушеннями вимог ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України та п. 2 ст. 6 Конвенції щодо недотримання презумпції невинуватості.
Статтею 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом. Тому, з урахуванням того, що в силу ст. 22 КПК України підтримання державного обвинувачення в суді здійснюється лише прокурором, і без дотримання останнім загальних засад кримінального провадження, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , всупереч вимогам ст. 291 КПК України, не містить належним чином сформульованого обвинувачення, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, яка є частиною законодавства України, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, у чому вона обвинувачується.

Неконкретність викладу формулювання обвинувачення унеможливлює якісно, повною мірою здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист, принцип рівності сторін та є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Також суд вважає, що зазначене порушення вимог кримінального процесуального закону, позбавляє суд у подальшому виконати вимоги ст. 348 КПК України, зокрема роз`яснити обвинуваченій суть обвинувачення, що у свою чергу унеможливлює забезпечення справедливого судового розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, а тому підлягає поверненню прокуророві, для приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 9, 291, 314, 315, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 складений 24 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 , якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, разом з долученими до матеріалів кримінального провадження документами, повернути до Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме протягом 10 днів з моменту його отримання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя:ОСОБА_1