Справа № 461/4309/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2020 року Галицький районний суд міста Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурорів ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
та захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження /внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001248 від 01.04.2020 року року/ про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця Львівської області, м. Новий Розділ, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, має на утримані двоє дітей,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_7 , 01.04.2020, приблизно о 09 годині 53 хвилини, перебуваючи в приміщенні обміну валют (ТзОВ «Лев капітал»), що по вул. Івана Франка, буд.98 кв.1, у м.Львові, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад на працівника даного закладу - ОСОБА_6 , під час якого погрожував застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я, приставивши ножа до шиї потерпілої, та застосовуючи до потерпілої фізичне насильство небезпечне для життя і здоров`я, шляхом удушення - подолав опір останньої, внаслідок чого незаконно проник до приміщення обміну валют та заволодів грошовими коштами в сумі 85 000 грн., заподіявши ТзОВ «Лев капітал» матеріальну шкоду на вказану суму. Злочинні дії ОСОБА_7 були помічені сторонніми особами, які почали його переслідування, під час якого у нього випала частина грошових коштів в сумі 20 000 грн., які повернуті потерпілій стороні ТзОВ "Лев капітал". Тобто, своїми діями вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину визнав частково, зокрема, винуватість у вчиненні грабежу, без застосування ножа та показав наступне. 01 квітня 2020 року разом із знайомими по роботі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 йшли по вул..Івана Франка в напрямку до місця праці на вул.Героїв УПА,52 у м.Львові, де працювали у приватного підприємця ОСОБА_11 .. Йому потрібно було обміняти 10 доларів США, у зв`язку з чим зайшов у приміщення обмінного пункту по АДРЕСА_2 . Побачив, як працівник обмінника потерпіла ОСОБА_6 змінила цифри на табло, що на вхідних дверях, і пішла в напрямок свого робочого місця. В цей момент в нього виник умисел на вчинення грабежу, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі і потрібні були гроші. Він пішов слідом за потерпілою, коли вона відкрила двері обмінника, штовхнув її в середину приміщення і зі столу забрав грошові кошти, які не перераховував. ОСОБА_6 побігла за ним, схопивши за куртку, потім перечепилась і впала. Потерпілій ударів не наносив, ножем не погрожував, не душив; лише утримував її, бо вона перешкоджала йому викрасти гроші. Було приблизно 25 000 грн., якими він заволодів.

Відповідно до статті 129 Конституції України, статті 7 Кримінального процесуального кодексу України, основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом, повага до людської гідності.
Вирок суду як найважливіший акт правосуддя покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Вирок найважливіше процесуальне рішення суду першої і апеляційної інстанції, результат всієї передуючої його ухваленню процесуальної діяльності органів досудового розслідування і суду, акт правосуддя /стаття 373 КПК України/.
Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення вироку вирішити, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати і т.п. /стаття 368 КПК України/.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.

З врахуванням норм статей 368, 370 КПК України, суд, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до норм статті 56 КПК України потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що 01.04.2020, як звичайно, прийшла о 9 год. ранку на роботу в обмінний пункт валют на АДРЕСА_3 ; біля 09.50 год. вийшла з приміщення обміннику, щоб змінити на вхідних дверях загального входу цифри на курсах валют; коли поверталась на робоче місце,то побачила що в приміщення заходить ОСОБА_12 , який був одітий у сіру куртку з капюшоном на голові, чорні штани, кросівки, медичну маску на обличчі до самих очей, які вона дуже добре запам`ятала. Коли заходила в кабінку обмінного пункту, то обвинувачений поставив ногу під двері, які вона не змогла зачинити. В цей же момент ОСОБА_7 схопив її ззаду за шию, не давав можливості натиснути на сигнал тривоги, до шиї приставив якийсь предмет почав її душити. Чи це був ніж однозначно не може ствердити, бо була в шоковому стані Вона активно чинила опір грабіжнику, однак, він утримуючи її, встиг із столу викрасти гроші. Обвинувачений почав втікати з приміщення, вона за ним на вулицю доганяти, однак, перечепилась і впала. Перехожі побігли за ним, і під час переслідування у ОСОБА_7 в нього випала частина грошових коштів у сумі 20 000 грн. Всього було викрадено 85 000 грн., про що їй відомо від менеджера фірми.

Суд надає віри показанням потерпілої ОСОБА_6 , оскільки вони є правдивими, об`єктивно відображають обставини справи, підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом. Упереджено до обвинуваченого не відноситься та не має підстав його оговорювати. Вона впевнено опізнала обвинуваченого під час пред`явлення осіб для опізнання.

Відповідно до статей 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Незважаючи на те, що обвинувачений частково визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 стверджується наступними дослідженими доказами.

Так, в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що працювали разом із обвинуваченим ОСОБА_13 у приватного підприємця ОСОБА_14 на будівництві і знімали житло на АДРЕСА_1 .01.04.2020р. біля 9 год. всі троє разом прямували на роботу по вул. Івана Франка; біля одного і будинків, на якому була вивіска «пункт обміну валют», обвинувачений відлучився , сказавши, що йому потрібно провести якісь оплати; вони його не чекали, а пішли далі. Одітий він був у сірій куртці з капюшоном з написом на плечах, темних штанах . Оскільки був карантин він також мав маску.

Суд надає віри показанням вказаних свідків, оскільки вони правдиво та об`єктивно відобразили обставини справи, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом. Свідки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та приведеною до присяги, в судовому засіданні на своїх показаннях настояли; до обвинуваченого упереджено не відносяться.

Із протоколу огляду місця події від 01.04.2020р.(а.с.227) вбачається, що за адресою АДРЕСА_3 в середині приміщення знаходиться будка білого кольору з написом «обмін валют»; в середині якої знаходяться грошові кошти, монітор, калькулятор та інші речі.

Із долученого до справи договору суборенди №285Б від 01.05.2019р. вбачається, що приміщення за адресою АДРЕСА_3 орендується ТЗОВ «Лев Капітал»(а.с.223).

В судовому засіданні оглянуто DVD R диск із збереженими на ньому відеозаписами із камер відео спостереження із приміщення обмінника ТОВ «Лев капітал», що за адресою м.Львів, вул.Івана Франка,98/1.Зокрема, видно, що 1 квітня 2020 року о 08:51:19 08:56:20 год. потерпіла ОСОБА_6 робить заміни цифр на табличках курсів валют на вхідних дверях приміщення і повертається до будки з написом «обмін валют». Через вхідні склянні двері видно, що в приміщення заходить мужчина, одітий у куртку сірого кольору з капюшоном, на якій зліва спереду є напис «02», а зправа емблема, темні штани та взуття чорного кольору; на обличчі маска, на руках рукавиці. Грабіжник о 08:53:30, дочекавшись коли потерпіла поміняла таблички і заходить в обмінник, пішов за нею. Коли ОСОБА_6 заходить у приміщення кабінки, обвинувачений притримує двері і починає штовхати потерпілу, при цьому, приставляє ніж, який тримає у правій руці, до шиї ОСОБА_6 ; лівою рукою закриває потерпілій рот, здавлює шию і утримує ОСОБА_6 . Утримуючи таким чином останню, рукою зі столу бере пачки із грошовими купюрами і вибігає з приміщення. Потерпіла біжить за ним, хапає за одяг обвинуваченого. На спині кофти, в якій одітий ОСОБА_7 є напис «USA».

Із даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.04.2020 (а.с.236) вбачається, що потерпіла серед пред`явлених їй осіб опізнала ОСОБА_7 , який 01.04.2020 біля 9.50 год., перебуваючи в приміщенні обмінного пункту валют по вул. Ів. Франка, 98/1 в м. Львові ,із застосуванням ножа, відкрито викрав грошові кошти в сумі 65 000 грн. Опізнала по тілобудові і очах.

Із даних протоколу обшуку від 15.04.2020р.(а.с.211), проведеного за місцем проживання ОСОБА_7 - АДРЕСА_1 вбачається, що з квартири вилучено речі обвинуваченого, серед яких мобільний телефон «нокіа» з сім-картою НОМЕР_1 ; мобільний телефон «самсунг» з номером сім карти НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; телефон «нокіа» з сім- НОМЕР_4 ; а також вилучено темні штани та куртки синього кольору з білими написами.
Дані речові докази досліджені в судовому засіданні; обвинувачений не заперечив приналежності йому трьох телефонів і одягу.
Із протоколу огляду місця події від 15.04.2020 р.(а.с.218) вбачається, що за місцем праці ОСОБА_7 на будові по вул.Героїв УПА,52 у м.Львові , виявлена та вилучена куртка сірого кольору, на спині якої є напис «USA», яка належить ОСОБА_7 , чого він не заперечив в судовому засіданні при огляді вказаної куртки, як речового доказу.

Листом №465 від 21.04.2020р.ТЗОВ «Лев капітал» підтверджує, що станом на 01.04.2020 у Львівському відділенні №47 були в наявності грошові кошти у сумі 279 000грн.; після проведеної інвентаризації встановлено відсутність грошових коштів у сумі 65 000 грн.(а.с.235).

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, та застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, поєднаному із проникненням до іншого приміщення.

За змістом норми ст.187 КК України, будучи злочином проти власності, обумовлюється обов`язковим додатковим об`єктом,яким виступає життя чи здоров`я потерпілого.
З об`єктивної сторони розбій є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою спричинення такого насильства. Напад може бути таємним чи відкритим, але обов`язково повинен виявлятися у психічному або фізичному насильстві, яке має реальний характер: воно здатне подавати волю потерпілого і примусити його передати майно винному.
Фізичним насильством, небезпечним для життя і здоров`я, окрім легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середніх та тяжких тілесних ушкоджень, замаху на вбивство, вбивство, охоплюється, і насильство, яке реально не спричинило шкоду життю, але було небезпечним для життя в моменти заподіяння. Тобто, в момент застосування створювало реальну погрозу для життя потерпілого, зокрема, здавлення шиї.
Як з показань потерпілої ОСОБА_6 , так із відеозаписів з камер відеоспостереження, чітко видно, що ОСОБА_7 здавлює шию потерпілої правою рукою. Враховуючи фізичну силу обвинуваченого, обставини розбою, характер застосованого насильства, то таке щодо ОСОБА_6 слід вважати небезпечним для її життя в момент заподіяння.
Слід також врахувати, що ОСОБА_7 при цьому, тримав в руці ніж, який приставив до горла потерпілої, що в сукупності його дій в момент нападу, ОСОБА_15 сприймала , як реальну небезпеку для свого життя і здоров`я.
В судовому засіданні, потерпіла пояснила, що пережила такий шок і психологічний стрес, який запам`ятає на все своє життя. В цій ситуації,коли вона боролась із ОСОБА_7 , захищаючи своє життя і ввірене їй майно, будучи в шоковому стані, в миттєвості події, не може достеменно пригадати ножа в руках обвинуваченого, тому показала, що був якийсь предмет приставлений до її шиї, загрозу для життя вона сприймала реально.
Відтак, суд приймаючи до уваги усі досліджені докази в їх сукупності, критично оцінює показання ОСОБА_7 про те, що ножа при пограбуванні обмінного пункту він не застосовував потерпілій таким не погрожував.
Щодо вчинення обвинуваченим розбою, поєднаного із проникненням у інше приміщення, то суд вважає таку кваліфікуючу ознаку злочину вірною, оскільки « під іншим приміщенням» законодавець розуміє різного роду споруди,будови, в яких постійно чи тимчасово знаходиться майно. Під проникненням у житло чи інше сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом; обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність , тобто, відсутність у особи права перебувати у приміщеннях, де знаходиться майно.
Як встановив суд, двері обмінника були зачинені, в ньому знаходились грошові кошти, неналежні обвинуваченому; доступ до цього приміщення був обмежений; потерпіла всіма способами намагалась не впустити туди грабіжника, однак, ОСОБА_7 , долаючи опір ОСОБА_15 , проти її волі, із застосування насильства, проник у приміщення обмінного пункту з якого викрав грошові кошти.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Таким чином, винуватість ОСОБА_7 доведена поза розумним сумнівом на підставі досліджених судом доказів

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання часткове визнання вини у вчиненому, розаяння. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого то встановлено, що характеристика у ОСОБА_7 формальна; не одружений, не судимий; має на утриманні двох малолітніх дітей та престарілих батьків; працював; на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває

Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до статті 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті інкримінованого йому злочину, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Запобіжний захід , обраний ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.04.2020р., тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання рахувати з 15.04.2020

Речові докази: DVD-R диски» залишити у матеріалах кримінального провадження; мобільні телефони «нокіа» з сім-картою НОМЕР_1 ; мобільний телефон «самсунг» з номером сім карти НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; телефон «нокіа» з сім- НОМЕР_4 - конфіскувати; одяг ОСОБА_7 ) три куртки, штани, кросівки) повернути родичам засудженого або засудженому ОСОБА_7 після відбуття покарання..

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1