Справа № 755/7603/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000719 від 30 січня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виступив пособником у вчиненні підробки водійського посвідчення, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 для подальшого використання, з метою його пред`явлення під час керування транспортним засобом.

Так, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30 січня 2020 року, ОСОБА_3 в мережі Інтернет на сайті «avtodokument.in.ua» знайшов оголошення особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, що пропонувала послуги з виготовлення посвідчення водія. В подальшому, з використанням мобільного додатку «Viber» ОСОБА_3 надіслав особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, фотознімки власного посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке згідно відповіді Територіального сервісного центру № 8044 РСЦ МВС у м. Києві, 26.07.1987 було вилучено та складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та було передано на зберігання до ВРЕВ № 8002 УДАІ ГУМВС України в м. Києві, та свою фотокартку, для того, щоб зробити посвідчення водія.

Надалі, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у відділенні пошти «Нова пошта», ОСОБА_3 отримав від особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, офіційний документ, що видається та посвідчується установою, яка має право видавати такий документ, та який надає право керування транспортними засобами, на своє ім`я, та сплатив за його виготовлення грошові кошти в сумі 3500 гривень, завідомо усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим.

В подальшому, завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_3 став зберігати при собі з метою подальшого використання.

Як вбачається з висновку технічної експертизи від 02 квітня 2020 року № 17-3/295: «1. Бланк посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого сервісним центром 8002 від 21.01.2014 року, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічних бланків документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України».

Крім того, 30 січня 2020 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Renault Laguna», державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції на проспекті Павла Тичини, 6, в м. Києві.

В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом пред`явлення його працівникам поліції.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи в автомобілі марки «Renault Laguna», державний номерний знак. НОМЕР_2 , на вимогу працівників поліції надати документи що посвідчують право керування транспортним засобом, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є підробленим, використав його, пред`явивши працівникам поліції.

Згідно листа ТСЦ № 8042 від 20.05.2020 відповідно до облікових даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів (НАІС МВС) посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В» від 21 січня 2014 року, видане на ім`я громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на відповідальному зберіганні в адміністративній групі ТСЦ № 8042 РСЦ МВС в м. Києві, оскільки громадянин ОСОБА_3 позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік, за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, згідно постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2019 року, справа № 755/638/19.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив пособництво по виготовленню підробленого офіційного документу, що видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права з метою його використання підроблювачем чи іншою особою, а саме, кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та вчинив використання завідомо підробленого документа, а саме, кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з чим, прокурором був скерований до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , про те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч .4 ст. 358 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснені положення ч. 2 ст. 301 КПК України про обмеження права апеляційного оскарження, та він погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акту долучені матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності, а прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку повністю доведена.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, ступінь тяжкості вчинених ним проступків, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчинених проступках, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочинів, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , - суд визнає є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - судом не встановлено.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі, із застосуванням вимог ст.75 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, не має постійного заробітку, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав призначення покарання у вигляді штрафу.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні вирішені відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення технічної експертизи за №17-3/295 від 02 квітня 2020 року в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1