У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.12.2020 Справа №607/22229/20

27 грудня 2020 року ЄУНСС №607/22229/20
Провадження 1-кс/607/9202/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0002430 від 19 грудня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

Прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0002430 від 19 грудня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про накладення арешту на виявлені та вилучені речі в ході проведення огляду приміщення спортивного залу, що розташоване у підвальному приміщенні гуртожитку по вул. Леся Курбаса, 11, м. Тернопіль, яке на праві власності належить державі в особі Міністерства освіти і науки України на підставі свідоцтва про право на власності № НОМЕР_1 від 10.07.2015 року, виданого державним реєстратором ОСОБА_4 , та на праві оперативного управління перебуває у Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, а саме:

-дві кабельні стяжки чорного кольору, які поміщено в спецупакування №GSU1012215;

-дві лопати, які поміщено до два поліетиленові пакування з стяжкою №Е21361216 та стяжкою №Е21361215;

-упаковка з посилки, яку поміщено в спецупакування №SUD4019320.

У судовому засіданні прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідування встановлено, що протягом 18-19 грудня 2020 року група осіб в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших невстановлених осіб, попередньо вступивши у злочинну змову та обумовивши спільні протиправні дії, перебуваючи в м. Тернопіль, незаконно позбавили волі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також із використанням погрози вбивством та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень незаконно вимагали у ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 800000 доларів США та незаконно заволоділи транспортним засобом марки «Toyota Camry», державний номерний знак « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_12 .
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень: незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб і таке, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань та із застосуванням зброї, передбачена ч. 2 ст. 146 КК України (в редакції Закону України № 2341-III від 05 квітня 2001 року); вимога передачі чужого майна (вимагання), вчинена за попередньою змовою групою осіб та з погрозою вбивства і заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, передбачена ч. 2 ст. 189 КК України (в редакції Закону України № 2341-III від 05 квітня 2001 року); незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та предметом якого є транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, передбачена ч. З ст. 289 КК України (в редакції Закону України № 875-ІХ від 03 вересня 2020 року).
19 грудня 2020 року, в період з 11 год. 32 хв. по 12 год. 29 хв., старшим слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_14 , враховуючи, що у даній ситуації існувала реальна загроза на знищення речових доказів (майна), керуючись ст. 233 КПК України, зокрема, що огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено без ухвали слідчого судді, проведено огляд приміщення спортивного залу, що розташоване у підвальному приміщенні гуртожитку по АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступні матеріальні об`єкти:
- дві кабельні стяжки чорного кольору, які поміщено у спеціальне упакування № GSU1012215;
- дві лопати, які поміщено у два поліетиленові пакування із стяжкою № Е21361216 та стяжкою № Е21361215;
- упаковка з посилки, яку поміщено в спеціальне упакування № SUD4019320.
Відповідно до довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.12.2020 року № 237853213, будівля гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить державі в особі Міністерства освіти і науки України на підставі свідоцтва про право на власності № НОМЕР_1 від 10.07.2015 року, виданого державним реєстратором ОСОБА_4 , та на праві оперативного управління перебуває у Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя.
Зважаючи на те, що вищезазначені речі, вилучені 19.12.2020 року під час огляду приміщення спортивного залу, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0002430, та відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_15 від 19.12.2020 року визнані речовими доказами, прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на зазначене майно. Метою накладення такого арешту є, відповідно до частини 2 статті 170 КПК України, забезпечення збереження речових доказів.
Не накладення арешту на вилучені в ході огляду приміщення спортивного залу від 19.12.2020 року вище перелічені речі призведе до пошкодження, псування, зникнення, втрати та знищення вказаних речових доказів та у подальшому неможливості їх подальшого використання у кримінальному провадженні, а тому прокурор просить клопотання задовольнити.
Так згідно вимог ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Як вбачається з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що речі, які вказані у клопотанні та на які прокурор в клопотанні просить накласти арешт відповідають вимогам ст.98 КПК України, є предметами та доказами вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:

- дві кабельні стяжки чорного кольору, які поміщено у спеціальне упакування №GSU1012215;
- дві лопати, які поміщено у два поліетиленові пакування із стяжкою №Е21361216 та стяжкою №Е21361215;
- упаковка з посилки, яку поміщено в спеціальне упакування №SUD4019320.
що були вилучені 19 грудня 2020 року в ході проведення огляду приміщення спортивного залу, що розташоване у підвальному приміщенні гуртожитку по вул. Леся Курбаса, 11, м. Тернопіль, яке на праві власності належить державі в особі Міністерства освіти і науки України на підставі свідоцтва про право на власності № НОМЕР_1 від 10.07.2015 року, виданого державним реєстратором ОСОБА_4 , та на праві оперативного управління перебуває у Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя.
Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати прокурору Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та та зобов`язати останнього повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1