Справа № 401/883/16-к;
1-кп/401/5/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2016 року № 0000125 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого, 15 квітня 2015 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 року, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2016 року о 02 годині 11 хвилин ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , у стані алкогольного сп`яніння, знаходилися в АДРЕСА_4 . За допомогою мобільного терміналу НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , через диспетчера ПП «Таксі Трійка» на зазначену адресу викликали таксі під керуванням ОСОБА_7 . На автомобілі таксі під керуванням ОСОБА_7 о 02 годині 46 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прибули на автодорогу Р-10, неподалік від повороту на село Павлівка Світловодського району Кіровоградської області, де на той час знаходився вантажний автомобіль «DAF» державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , який через несприятливі погодні умови не міг подолати підйом по вказаній автодорозі.

Коли автомобіль таксі під керуванням ОСОБА_7 поїхав у зворотному напрямку, то ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи на меті заволодіти чужим майном, підійшли до кабіни вказаного автомобіля. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , одягнувши на руки рукавички, виготовлені з тканини, діючи спільно, переслідуючи корисливу мету, постукали до кабіни автомобіля «DAF» державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , де на той час перебував водій автомобіля громадянин Польщі ОСОБА_8 . Після того, як ОСОБА_8 відчинив водійські двері, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , схопили останнього за руки та ноги і намагалися витягнути з салону автомобіля, при цьому свої дії супроводжували нанесенням ударів в область голови ОСОБА_8 . Після невдалої спроби витягнути потерпілого з салону автомобіля ОСОБА_5 заліз до салону автомобіля, де почав відшукувати майно, яким можна заволодіти. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 долаючи опір потерпілого, заштовхали його до спального місця в салоні автомобіля, де ОСОБА_6 продовжував його утримувати. При цьому наносив удари руками по тулубу та голові, а ОСОБА_5 шукав цінності.

В результаті вказаних спільних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді кровопідтічності спинки носу із залученням вік, кровопідтічності губ, припухлості м`яких тканин на боковій поверхні грудної клітини зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та заволоділи грошима в сумі 400 гривень; автомобільним відео реєстратором марки «MYEYEPROHDPROFESSIONAL 5 MPX» вартістю 880 грн.; флеш-картою об`ємом 16 Гб до відео реєстратора вартістю 144 грн.; мобільним телефоном марки «Nokia1616», вартістю 51 грн.; сім-картою оператора мобільного телефону «Nokia 1616» вартістю 10 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1505 грн. Після чого з місця вчинення злочину зникли та майном розпорядилися на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, та суду пояснив, що 26 січня 2016 року вони з ОСОБА_6 сиділи відпочивали та розпивали спиртні напої, а потім вирішили поїхати до друга. Викликали таксі та поїхали. Коли під`їхали до гори, то побачили фуру, яка не могла піднятись на гору. Тоді вони розрахувались з водієм таксі, а самі пішли пішки. Коли підійшли до фури, то запропонували водію допомогу. Водієм фури виявився іноземець, який відмовився від допомоги та образив його. Оскільки він був в алкогольному сп`янінні, то це його роздратувало. Тоді він заліз до кабіни і між ними зав`язалася бійка. Водій чинив йому опір, тоді він штовхнув його. Коли водій упав на сидіння, то він забрав у нього навігатор та гроші у сумі 400 грн. Удари водієві він наносив у голову. Ножем водієві не погрожував. На потерпілому тілесних ушкоджень він не бачив. У цей час ОСОБА_6 був позаду та намагався витягнути його. ОСОБА_6 не бачив, що він забрав телефон. Після цього вони пішли до друга, а потім у магазин і розійшлися по домівках. Визнав, що він наніс тілесні ушкодження водієві та забрав навігатор та гроші. У вчиненому щиро розкаявся.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав, та суду пояснив, що 26 січня 2016 року вони з ОСОБА_5 відпочивали та вживали спиртні напої. Вирішили поїхати до товариша. Для цього викликали таксі та під`їхали до фури, яка не могла піднятись на гору. ОСОБА_5 розмовляв з водієм фури, а він стояв на відстані двох метрів від них. Спочатку вони розмовляли тихо, а потім почали кричати. Він намагався відтягнути ОСОБА_5 , але він відштовхнув його та заліз у машину. Як ОСОБА_5 забирав навігатор він не бачив. Заздалегідь вони не домовлялися про напад на водія. Він не чув щоб ОСОБА_5 висловлював водієві погрози та не бачив у нього ножа. Потім вони пішли до товариша, де продовжили відпочивати. Про ці події вони не розмовляли. На другий день він дізнався від ОСОБА_5 , що той забрав у потерпілого гроші та навігатор. Особисто він потерпілому тілесних ушкоджень не наносив, але не виключає, що міг випадково зачепити його, коли намагався відтягнути від нього ОСОБА_5 . Із-за цього він почав нервувати, злякався та викинув свій телефон. Вважає, що вчинили неправильно.

Крім частково визнання вини обвинуваченими ОСОБА_5 , та заперечення своєї причетності до вчинення злочину ОСОБА_6 їх вина у вчиненні злочину доводиться дослідженими відповідно до вимог частини 1 статті 23 КПК України доказами.

Дослідивши докази безпосередньо та отримавши показання учасників кримінального провадження усно, судом встановлено таке.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він працює водієм таксі «Трійка». Того дня, а це були взимку, надійшло замовлення через диспетчера у район магазину № 15. Він відвіз двох чоловіків на вулицю Дружби до магазину «Гастрономчик», а потім довіз до 3-ї об`їзної. Вони хотіли їхати на "Новий город", але він їм відмовив, тому що під горою на підйомі розвернуло фуру і їхати було неможливо. Марку, колір фури він не запам`ятав. Він зупинив автомобіль за 10 метрів від фури. Тоді двоє чоловіків з ним розрахувались, вийшли та пішли у напрямку фури, а він розвернувся та поїхав звідти. Їх облич він не бачив, бо було темно. Але коли вони між собою розмовляли, то він зрозумів, що ці чоловіки циганської національності.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що працює диспетчером у таксі «Трійка». У кінці січня 2016 року приблизно о 2 годині ночі надійшов виклик з телефону, номер якого автоматично запам`ятовує система. На виклик їхав водій номер «24» по імені ОСОБА_10 , автомобіль чорного кольору. Адреса виклику вноситься в ручному режимі. Хто саме телефонував вона не пам`ятає.
У зв`язку з неможливістю забезпечити явку потерпілого,громадянина Польщі ОСОБА_8 у судове засідання та неможливості його допиту у дистанційному режимі, а також зв`язку з неможливістю забезпечити явку свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 у судове засідання, учасники судового провадження відмовилися від їх допиту. Відмова від допиту потерпілого громадянина Польщі ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_22 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 прийнята судом (Том 3 журнал с. з. від 18.08.2020 року, журнал с.з. від 15.09.2020 року).
Вина обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Витягом з кримінального провадження № 0000125 з якого встановлено, що 26.01.2016 року надійшло повідомлення до Світловодського ВП, про те, що в м. Світловодську, на третій об`їзній дорозі стоїть вантажний автомобіль. При виїзді на місце виявлено водія автомобіля громадянина Польщі ОСОБА_8 , який повідомив, що двоє невідомих погрожуючи предметом схожим на ніж, відкрито заволоділи його двома мобільними телефонами та грошовими коштами (Том 1, а.с. 83).

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.01.2016 року підтверджується, що ОСОБА_8 повідомив про те, що 26.01.2016 року близько 04-00 год., дві невідомі особи погрожуючи предметом схожим на ніж відкрито заволоділи його мобільними телефонами, документами та грошовими коштами. ( Том 1, а.с. 99).
Протоколом огляду місця події від 26.01.2016 року, таблицями та фото таблицями до нього, яким зафіксовано проведення огляду місцевості на автодорозі третя об`їзна дорога в м. Світловодськ, Кіровоградської області. ( Том 1, а. с. 100-107).
Висновком експерта № 70 від 12.02.2016 року судово-трасологічної експертизи, призначеної на підставі постанови слідчого від 26.01.2016 року (Том 1, а. с. 108-118), з якого вбачається, що один слід пальця руки, який вилучено із зовнішньої сторони водійських дверей кабіни автомобіля DAF д.н. НОМЕР_3 (РL) та один слід долоні вилучений з торцевої частини водійських дверей кабіни автомобіля DAF д.н. НОМЕР_3 (РL), вилучені 26.01.2016 року в ході ОМП, лише слід пальця руки розмірами 18x24мм на відрізку прозорої липкої стрічки 47x76мм - придатний для ідентифікації для ідентифікації по ним особи. Слід руки розмірами 29x54мм на відрізку прозорої липкої стрічки 91x47мм - не придатний для ідентифікації по ним особи. Слід пальця руки розмірами 18х24 мм на відрізку прозорої липкої стрічки 47х76мм залишений не потерпілим ОСОБА_8 , а іншою особою.
Висновком експерта № 101 від 25.02.2016 року судово-трасологічної експертизи, призначеної на підставі постанови слідчого від 15.02.2016 року (Том 1, а. с. 119-126), з якого вбачається, що слід, найбільшим розміром 59х42 мм, виявлений та вилучений 26.01.2016 року під час ОМП із зовнішньої сторони водійський дверей вантажного автомобіля DAF д.н. НОМЕР_3 (РL) не придатний як для ідентифікації так і для встановлення по ньому групової належності слідоутворюючого об`єкту у зв`язку з його малоінформативністю.
Висновком експерта № 141 від 24.02.2016 року судово-трасологічної експертизи, призначеної на підставі постанови слідчого (Том 1, а. с. 127-136), з якого вбачається, що один слід пальця руки розмірами 18х24 мм на відрізку прозорої липкої стрічки 47х76мм, який було виявлено та вилучено 26.01.2016 року під час ОПМ з автомобілю DAF д.н. НОМЕР_3 (РL), що знаходився на третій об`їзній дорозі в м. Світловодську Кіровоградської області, залишений пальцями рук не ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою.
Висновком експерта № 22 від 26.01.2016 року судово-медичної експертизи, призначеної на підставі постанови слідчого від 26 січня 2016 року (Том 1, а. с. 170- 172), з якого вбачається, що у громадянина ОСОБА_8 , 1963 р.н, були тілесні ушкодження: кровопотік спинки носа, губ, припухлість м`яких тканин на передній боковій поверхні грудної клітини зліва. Ці ушкодження виникли від дій тупих твердих предметів, які не відобразили свої характерні особливості, ними могли бути кулаки людини. Ушкодження нанесені можливо в строк який вказує потерпілий. По ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Протоколом огляду місця події від 27.01.2016 року, яким зафіксовано проведення огляду біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду був присутній ОСОБА_5 . У ОСОБА_5 виявлено навігатор, який він взяв у вантажівці на третій об`їзній. ( Том 1, а. с.175).
Протоколом огляду предметів від 27.01.2016 року зафіксовано огляд відео-реєстратора та флеш-картки.( Том 1, а.с. 176-177).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 28.01.2016 року та довідкою до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав викрадений у нього раніше відео-реєстратор. ( Том 1, а.с. 178-179).
Протоколом огляду місця події від 27.01.2016 року, із застосуванням відеозапису, яким зафіксовано проведення огляду у кабінеті слідчого Світловодського ВП. Під час огляду був присутній ОСОБА_6 . У ОСОБА_6 в руках знаходиться куртка, із тканини чорного кольору, яка зі слів ОСОБА_6 була на ньому коли вони з ОСОБА_23 підійшли до вантажного автомобіля. ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження невідомому чоловіку. На куртці відсутній ґудзик, який за словами ОСОБА_6 , він міг загубити при відтягуванні ОСОБА_5 від невідомого чоловіка. ( Том 1, а. с.180). В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписом ОМП від 27.01.2016 року (Том 1, а.с. 192).
Протоколом огляду предметів від 28.01.2016 року зафіксовано огляд ґудзика чорного кольору та чоловіча куртка.( Том 1, а.с. 181-182). Постановою про приєднання до справи речових доказів від 28 січня 2016 року (Т. 1 а.с.183)
Протоколом огляду місця події від 28.01.2016 року, із застосуванням відеозапису, яким зафіксовано проведення огляду території третьої об`їзної дороги в м. Світловодську. Під час огляду присутній ОСОБА_5 , який вказав місце, де стояв вантажний автомобіль, з якого він взяв два телефони, які належать потерпілому водію. Після чого вказав де саме він викинув телефони. ( Том 1, а. с.184). В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписом ОМП від 28.01.2016 року (Том 1, а.с. 192).
Протоколом огляду предметів від 28.01.2016 року зафіксовано огляд акумуляторної батареї, з написом «Нокіа».( Том 1, а.с. 185-186).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 28.01.2016 року та довідкою до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав викрадену у нього раніше акумуляторну батарею . ( Том 1, а.с. 187-188).
Протоколом огляду місця події від 28.01.2016 року, яким зафіксовано проведення огляду по вул. Некрасова в м. Світловодську. Під час огляду присутній ОСОБА_6 , який вказав де він викинув зламаний мобільний телефон. В ході ОМП вилучено мобільний телефон «Нокіа», сім-карта, панель до телефону. ( Том 1, а. с.189).
Протоколом огляду предметів від 28.01.2016 року зафіксовано огляд мобільного телефону «Нокіа», сім-карти.( Том 1, а.с. 190-191).
Висновком експерта від 28.01.2016 року судово- товарознавчої експертизи, призначеної на підставі постанови слідчого від 28.01.2016 року (Том 1, а. с. 195-198), з якого вбачається, що на підставі аналізу результатів огляду, проведених техніко - економічних розрахунків середня ринкова вартість майна, з урахуванням зносу, станом цін на 26.01.2016 року складає:автомобільний відео реєстратор «MYEYE PRO HD PROFESSIONAL 5/МРХ», чорного кольору, польського виробництва, придбаний новим в 2014 році, бувший у використанні - 880 гривень;флеш-карти до відео реєстратора «MYEYE PRO HD PROFESSIONAL 5 МРХ» на 16 Г.б, придбаної новою в 2014 році, бувшою у використанні - 144 гривні;мобільного телефону марки «Nokia» моделі «1616», придбаного новим в 2010 році, бувшого у використанні- 51 гривня;сім карти польського оператора мобільного зв`язку «Оранж», бувшої у використанні-20гривень; сім карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», бувшої у використанні -20 грн;акумуляторної батареї до мобільного телефону марки «Nokia» моделі 1616, придбаної у 2010 році, бувшої у використанні -10 грн.
Заявою потерпілого ОСОБА_8 від 26.01.2016 року про залучення його в якості потерпілого. Копією паспорта потерпілого. Талоном з Яготинської митниці. Дозволом на в`їзд та рух територією України. Товарно-транспортною накладною від 25.01.2016 року. Копією водійського посвідчення потерпілого. Копіями купюр особистих коштів потерпілого, які підтверджують перетин кордону України (Том 1 а.с. 138-168).

Заявою потерпілого ОСОБА_8 від 30.01.2016 року про ознайомлення його із зібраними на даний час матеріалами кримінального провадження в повному обсязі, в додатковому ознайомленні потреби не має. На своїх показах наполягає, та просить врахувати їх у подальшому. Крім цього зазначає, що матеріальних претензій до підозрюваних не має, цивільний позов заявляти відмовляється за власними переконаннями, зауважень, доповнень, клопотань немає (Том 1, а.с. 169).

Розпискою потерпілого ОСОБА_8 про те, що він отримав від працівників поліції належні йому речі, відео реєстратор, флеш-карту, та акумуляторну батарею до мобільного телефону «Нокіа» (Том 1, а.с. 200)

Крім цього прокурором долучені до матеріалів кримінального провадження, як письмові докази: протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 29.01.2016 року (Том 2, а.с. 131-134), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.01.2016 року (Том 2, а.с. 191-194), протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.01.2016 року ( Том 2, а.с. 195-196), протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.01.2016 року ( Том 2, а.с. 197); протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27.02.2016 року (Том 2, а. с. 198-200), протокол одночасного допиту потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_5 з застосуванням відеозапису від 30.01.2016 року (Том 2 , а.с. 201-202) протокол перегляду відеозапису одночасного допиту осіб від 30.01.2016 року (Том 2, а.с. 203), протокол одночасного допиту потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 із застосуванням відеозапису від 30.01.2016 року (Том 2 , а.с. 204-205). протоколом перегляду відеозапису одночасного допиту осіб від 30.01.2016 року(Том 2, а.с. 206) протокол одночасного допиту потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_5 (Том 2 а.с. 201-202); протокол одночасного допиту потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 (Том 2 , а.с. 204-205), протокол перегляду відеозапису одночасного допиту осіб від 30.01.2016 року (Том 2, а.с. 203), протокол перегляду відеозапису одночасного допиту осіб від 30.01.2016 року (Том 2, а.с. 206). Відеозаписи допиту потерпілого та підозрюваних були відтворені у судовому засіданні.
Оцінюючи вказані докази з точки зору допустимості суд виходить з такого.
Відповідно до вимог статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 95 КПК України визначено, що показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

У частині 4 зазначеної статті визначено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Відповідно до частини 1 статті 225 КПК України у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Як вбачається зі змісту протоколів допиту зазначених свідків та потерпілого показання, які зафіксовані у цих документах, свідки та потерпілий надавали слідчому.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про недопустимість вказаних доказів, а тому не бере їх до уваги як такі, що підтверджують чи спростовують обставини на які посилаються сторони кримінального провадження.

Крім того прокурором під час судового провадження долучені такі документи: доручення про проведення досудового розслідування від 26.01.2016 року (Том. 1, а.с. 84), повідомлення про початок досудового розслідування від 26.01.2016 року (Том 1, а.с. 85), повідомлення про призначення процесуального прокурора (Том 1, а.с. 86), постанова про призначення процесуального прокурора від 26.01.2016 року (Том 1 а.с. 87), повідомлення про початок досудового розслідування від 26.01.216 року (Том 1, а.с. 88), постанова про призначення групи слідчих від 26.01.2016 року (Том 1, а.с. 89), доручення від 11.02.2016 року (Том 1, а.с. 90), листа від 09.02.2016 року (Том 1, а.с. 91), Постанова про доручення здійснення досудового розслідування слідчим підрозділу вищого рівня від 09.02.2016 року (Том 1, а.с. 92), супровідний лист від 12.02.2016 року (Том 1, а.с. 93), повідомлення про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 10.02.2016 року (Том 1, а.с. 94), постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 09.02.2016 року (Том 1, а.с. 95), супровідний лист від 15.02.2016 року (Том 1, а.с. 96), постанова про призначення слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування від 11.02.2016 року (Том 1, а.с. 97), постанова про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування (Том 1, а.с. 98), пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого від 26.01.2016 року (Том 1, а.с. 137), пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого від 27.02.2016 року (Том 1, а.с. 170), доручення про проведення слідчих дій від 26.01.2016 року (Том 1, а.с. 173), рапорт від 26.01.2016 року (Том 1, а.с. 174), постанова про визнання та приєднання до справи речових доказів та здачу їх на зберігання (Том 1, а.с. 193), постанова про доручення призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням від 29.01.2016 року (Том 1 а.с. 201-203), копія доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги (Том 1, а.с. 204), постанова про залучення захисника (Том 1, а.с. 206-207), пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_5 (Том 1, а.с. 208-209), повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 29.01.2016 року (Том 1, а.с. 210- 214), про доручення призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням від 29.01.2016 року (Том 1 а.с. 215-217), копія доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги (Том 1, а.с. 218), постанова про залучення захисника (Том 1, а.с. 220-221), пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_6 (Том 1, а.с. 222-223), повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 29.01.2016 року (Том 1, а.с. 224-229), клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту від 05.02.2016 року (Том 1, а.с. 229-230), судове повідомлення про розгляд клопотання (Том 1, а.с. 231), лист від 08.02.2016 року про організацію здійснення контролю та нагляду за виконанням ОСОБА_5 ухвали суду ( Том 1, а.с. 234), клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту від 05.02.2016 року (Том 1, а.с. 235-236), судове повідомлення про розгляд клопотання (Том 1, а.с. 237), лист від 08.02.2016 року про організацію здійснення контролю та нагляду за виконанням ОСОБА_6 ухвали суду (Том 1, а.с. 240), пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного (Том 1 а.с. 241-242), постанова про відібрання дактилоскопічних зразків для проведення експертизи від 18.02.2016 року (Том 1, а.с. 244), протокол отримання зразків для експертизи від 22.02.2016 року з додатком ( Том 1, а.с. 245-246), пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного (Том 1, а.с. 247-248), постанова про відібрання дактилоскопічних зразків для проведення експертизи від 18.02.2016 року (Том 1, а.с. 249), протокол отримання зразків для експертизи від 22.02.2016 року з додатком (Том 2, а.с. 1-2), пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного (Том 2, а.с. 7-8), повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.03.2016 року (Том 2, а.с. 9-10), запит від 16.02.2016 року про наявність автотранспорту у ОСОБА_5 (Том 2, а.с. 11), відповідь на запит (Том 2, а.с. 12), запит від 16.02.2016 року про наявність автотранспорту у ОСОБА_6 (Том 2, а.с. 13), відповідь на запит (Том 2, а.с. 14), супровідний лист про направлення доручення (Том 2, а.с. 15), доручення про проведення слідчих (розшукових) дій (Том 2, а.с. 16), супровідний лист за виконанням доручення (Том 2, а.с. 17), інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (Том 2, а.с. 18-20, 26-27), супровідний лист про направлення клопотання про арешт майна (Том 2, а.с. 21), клопотання про арешт майна (Том 2, а.с. 22-23), лист про направлення ухвали суду (Том 2, а.с. 24), процесуальні документи на виконання вимог ст. 290 КПК України (Том 2, а.с. 73-83).

Вказані документи не є доказами у розумінні ч. 1 статті 95 КПК України, а тому суд не бере їх до уваги як такі, що підтверджують чи спростовують обставини на які посилаються сторони кримінального провадження.

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено обставини кримінального провадження, даючи оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою, відкрито викрали чуже майно, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 кваліфіковані за частиною 2 статті 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Проте, аналізуючи докази у їх сукупності, користуючись правом, визначеним частиною 3 статті 337 КПК України, відповідно до якої з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, суд вважає за необхідне вийти за межі обвинувачення, яке ставиться у провину ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , зазначеного в обвинувальному акті.

Суд не погоджується кваліфікацією їх діяння визначеного органом досудового розслідування, та вважає що у судовому засіданні не знайшов підтвердження належними та допустимими доказами один із елементів складу злочину (розбій), а саме його об`єктивна сторона.
До такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Статтею 62 Конституції України, визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, обвинувачення повинно довести "кожний факт", пов`язаний із злочином, щоб "не існувало жодної розумної підстави для сумнівів". Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Так у рішенні ЄСПЛ у справі "Коробов проти України" (п.65) зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Так відповідно до ст. 187 КК України розбій це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.
У п. 6, 9, 12 Постанови від 6 листопада 2009 року № 10 Про судову практику у справах про злочини проти власності Пленуму ВСУ роз`яснив, що під нападом за статтею 187 ККслід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки).

Оцінюючи зібрані у провадженні докази в їх сукупності, співставляючи отримані в ході судового розгляду показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , аналізуючи їх у взаємозв`язку із дослідженими письмовими доказами, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не було доведено, та не встановлено в ході судового розгляду один із елементів складу злочину (розбій), а саме його об`єктивну сторону.
З об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.
Оскільки, крім обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_8 у момент викрадення майна потерпілого та спричинення йому легких тілесних ушкоджень не було очевидців, то обставини щодо дій обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_8 ,суд може з`ясувати лише шляхом перевірки їх показань та інших доказів у їх сукупності.
Так у ході судового розгляду не виявилось можливим безпосередньо отримати свідчення потерпілого громадянина Польщі ОСОБА_8 у зв`язку з його перебуванням за межами України.

Не зважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_8 є громадянином іноземної держави і не має постійного місця проживання на території України, він не був допитаний під час досудового розслідування слідчим суддею у порядку, визначеному ст. 225 КПК України.

Стороною обвинувачення у якості письмових доказів надані протоколи допиту потерпілого ОСОБА_8 на досудовому розслідуванні, проте вони визнані судом недопустимими з підстав визначених ст.ст. 86, 95, 255 КПК України.

Судом за клопотанням прокурора вживались заходи по скеруванню до компетентних органів Республіки Польща судового доручення на підставі Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах з метою виклику та допиту потерпілого ОСОБА_8 у дистанційному режимі (відео конференція). Проте, здійснити виклик та допит потерпілого ОСОБА_8 у дистанційному режимі з дотриманням вимог КПК України не виявилось можливим. У зв`язку з цим сторона обвинувачення відмовилась від безпосереднього допиту потерпілого.

Таким чином обставини, щодо дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд з`ясовує шляхом перевірки показань обвинувачених та інших доказів у їх сукупності.

З висновку експерта № 22 від 26.01.2016 року судово-медичної експертизи, (Том 1, а. с. 170- 172), вбачається, що громадянину ОСОБА_8 , 1963 р.н, були спричинені легкі тілесні ушкодження.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує, що він заліз до кабіни автомобіля, де почав наносити тілесні ушкодження потерпілому, та коли той упав на сидіння, він забрав у нього навігатор та гроші у сумі 400 грн. Визнав, що удари водієві він наносив у голову, але ножем йому не погрожував. При цьому вказав, що ОСОБА_6 був позаду та намагався витягнути його.

У свою чергу ОСОБА_6 заперечуючи свою причетність до злочину вказав, що він намагався відтягнути ОСОБА_5 , але той відштовхнув його та заліз у машину. Як ОСОБА_5 забирав навігатор, він не бачив. Заздалегідь вони не домовлялися про напад на водія. Він не чув щоб ОСОБА_5 висловлював водієві погрози та не бачив у нього ножа. Свій телефон він викинув наступного дня, оскільки почав нервувати.

Суд критично ставиться до показань ОСОБА_6 у частині його необізнаності щодо дій ОСОБА_5 та вважає, що він будучи особою, яка має не відбуте покарання за вчинення умисного злочину проти життя та здоров`я особи, у такий спосіб намагається уникнути кримінальної відповідальності чи мінімізувати її. Натомість суд вважає доведеною попередню змову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, про що свідчить подальша поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 , після вчинення злочину. А саме, що він, не повідомивши правоохоронні органи про вчинений злочин, разом з ОСОБА_5 залишили місце події. У подальшому, боячись бути викритим, викинув свій телефон.

З урахуванням цих обставин суд вважає доведеним факт спільного за попередньою змовою вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Таким чином, суд приходить до переконання, що дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Таку кваліфікацію дій обвинувачених суд вважає правильною та такою, що повністю узгоджується з фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує особи обвинувачених, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, згідно висновку спеціальної медичної комісії по наркологічним наглядам алкогольною залежністю не страждає, лікування не потребує, за місцем проживання характеризується як особа щодо якої скарг від сусідів не надходило, на обліку Світловодського РВ КВІ ДПтС України у Кіровоградській області не перебуває, страждає захворюваннями серцево-судинної системи, на утриманні має неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , має батьків, які страждають хронічними захворюваннями.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 обставини, що пом`якшують покарання, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Проте, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 обставини, що пом`якшують покарання, а саме що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, і його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, згідно висновку спеціальної медичної комісії по наркологічним наглядам алкогольною залежністю не страждає, лікування не потребує, за місцем проживання характеризується як особа щодо якої скарг від сусідів не надходило, перебуває на обліку Світловодського РВ КВІ ДПтС України у Кіровоградській області, як особа засуджена до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, за даними Світловодського ОМВК на військовому обліку не перебуває. Має батьків, що страждають хронічними захворюваннями.

Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та вважає що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

Остаточне покарання ОСОБА_6 суд призначає на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів із застосуванням принципу часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2015 року.

Призначення такого виду та розміру покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, а також принципам «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року».

В строк відбування покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зараховується строк попереднього ув`язнення обвинувачених згідно правил статті 72 КК України.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 27 січня 2020 року, ОСОБА_5 у межах кримінального провадження №0000128 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 25 січня 2020 року.

Отже, у строк покарання ОСОБА_5 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення за період з 25 січня 2020 року по день набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвалою від Світловодського міськрайонного суду від 16 грудня 2018 року ОСОБА_6 у межах кримінального провадження № 0000114 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 15 грудня 2018 року.

Отже, у строк покарання ОСОБА_6 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення за період з 15 грудня 2018 року по день набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_8 не заявлявся.

Судові витрати за проведення судово-дактилоскопічних та судово-трасологічної експертизи стягнути з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у рівних частинах.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 25 січня 2020 року.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 25 січня 2020 року по день набрання вироком законної сили за правилами ч. 5 статті 72 КК України.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням відповідно до пунктів 1,2 частини 1 ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк строк 4 (чотири ) роки.

На підставі ч. 1 ст.71 ч.1 ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2015 року, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

На час апеляційного оскарження обрати ОСОБА_6 запобіжний захід, у виді тримання під вартою та взяти ОСОБА_6 під варту у залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 15 грудня 2018 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 15 грудня 2018 року по день набрання вироком законної сили за правилами ч. 5 статті 72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у рівних частинах на користь держави витрати на проведення судово-дактилоскопічних та судово-трасологічної експертизи 736 (сімсот тридцять шість) грн. 56 коп.

Речові докази:
- автомобільний відеореєстратор марки «MYEYEPROHDPROFESSIONAL 5 MPX», акумуляторну батарею від телефону «Nokia» - передати потерпілому ОСОБА_8 за належністю;

- сліди пальця руки, долоні та рукавички - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- ґудзик чорного кольору, куртку із тканини чорного кольору, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання Світловодського ВП передати власнику за належністю;

- мобільний телефон «Nokia» та сім-карту мобільного оператора Київстар,який знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання Світловодського ВП передати власнику за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_1