У Х В А Л А
Іменем України
19 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
заявника: ОСОБА_3
слідчого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000071, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, в якій просив визнати бездіяльність слідчого СВ Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 11.09.2020 за №0000071, яка полягає у не розгляді слідчим клопотань про проведення слідчих дій в кримінальному провадженні №0000071 від 11.09.2020.
Скарга мотивована тим, що на досудовому розслідуванні СВ Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0000071 від 11.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Досудове розслідування доручено слідчому СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 .
21.09.2020 ОСОБА_3 через канцелярію звернувся до процесуального прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 та слідчого з клопотанням про витребування письмових доказів та зазначив, які обставини справи можуть бути підтверджені цими доказами.

Також, 21.09.2020 через канцелярію ОСОБА_3 звернувся до процесуального прокурора ОСОБА_5 та слідчого з трьома обґрунтованими клопотаннями, щодо допиту важливих свідків та зазначив, які обставини справи можуть бути підтверджені цими свідками.
Крім того, 28.09.2020 через канцелярію ОСОБА_3 звернувся до процесуального прокурора ОСОБА_5 та слідчого з двома обґрунтованими клопотаннями, щодо призначення та проведення належних судових експертиз та зазначив, які обставини справи можуть бути підтверджені висновками експерта.
Проте, слідчий незважаючи на те, що згідно ст. 220 КПК України, визначено триденний строк розгляду клопотань про виконання будь-яких процесуальних дій, в який він мав винести постанову про задоволення або про відмову у задоволенні клопотання, у відповідь на його клопотання надіслав йому два не обґрунтовані листи від 02.10.2020 (№ Д-2621/200/2020, № Д-2705/200/2020) про те, що його клопотання залишені без розгляду, тому що він не є суб`єктом подання клопотань.
На скарги заявника щодо бездіяльності слідчого від 29.09.2020 та 30.09.2020, керівник Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 своїм листом від 02.10.2020 за № 74-74с-11 на порушення вимог ч. 1 ст. 55, ч. 2 ст. 55, ст. 56 КПК України повідомив його про те, що він не отримав статус потерпілого у вищезазначеному кримінальному провадженні і має подати відповідну заяву слідчому про визнання його потерпілим, чим на думку заявника допустив порушення основоположних прав та свобод людини.
З огляду на зазначене ОСОБА_3 звернувся до суду із даною скаргою.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заявлені в скарзі вимоги, просив задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, просила в її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що заявник не має статусу потерпілого та з цього приводу нею винесені відповідні постанови.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, матеріли кримінального провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.
Яв вбачається з матеріалів справи та встановлено судом Вінницьким ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 від 11.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені 11.09.2020 за заявою ОСОБА_3 , з приводу того, що «службові особи ЖБК «Маяк» за попередньою змовою шахрайським шляхом заволоділи підвальними приміщеннями будинку АДРЕСА_1 ».

Попередня кваліфікація вказаного кримінального правопорушення визначена за ч. 2 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування.

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000071, а саме протоколу допиту свідка від 19.09.2020, ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні має статус свідка, процесуального статусу потерпілого його му надавалося та з таким клопотанням він до слідчого не звертався.

21 вересня 2020 року, 22 вересня 2020 року та 29 вересня 2020 року ОСОБА_3 прокурору ОСОБА_7 та слідчому Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 було направлено ряд клопотань про допит свідків, про витребування доказів, про призначення судової експертизи, які були отримані відповідно 21.09.2020, 22.09.2020 та 29.09.2020.

27 вересня 2020 року слідчим Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 було надіслано лист, яким повідомлено ОСОБА_3 про те, що його клопотання були залишені без розгляду, оскільки вони були подані з порушенням кримінально-процесуального законодавства, а саме подані фізичною особою, щодо якої не здійснюється провадження, та яка не є суб`єктом подання клопотань.

Також, 27 вересня 2020 року слідчим Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, якою у клопотанні свідка ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000071 від 11.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України - відмовлено. Підставою для відмови стало те, що ОСОБА_3 не присвоєно статус потерпілого, натомість його допитано у якості свідка, тому на разі він не є стороною кримінального провадження, яка може заявляти клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій.

Крім того, 04 жовтня 2020 року ОСОБА_3 прокурору ОСОБА_8 та слідчому Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 були направлені повторні клопотання про витребування доказів, які були отримані 05.10.2020.

07 жовтня 2020 року та 09 жовтня 2020 року слідчим Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 були винесені постанови про відмову у задоволенні клопотань, якими знову ж, у клопотанні свідка ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000071 від 11.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - відмовлено. Підставою для відмови стало те, що ОСОБА_3 не присвоєно статус потерпілого, натомість його допитано у якості свідка, тому на разі він не є стороною кримінального провадження, яка може заявляти клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій.

Визначаючись щодо обґрунтованості вимог скарги суд виходить з того, що вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, закріплений частиною першою статті 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.

З поданої заявником скарги слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до суду на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , яка полягає у:

- не розгляді клопотань, які приєднані та зберігаються в матеріалах кримінального провадження за №0000071 від 11 вересня 2020 року.

Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вищевказана процесуальна норма чітко передбачає суб`єктів, які вправі звертатись із відповідними клопотаннями, а саме:

- сторона захисту;

- потерпілий і його представник чи законний представни;

- представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Однак, як вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи ОСОБА_3 не відноситься до вищевказаних суб`єктів, а має процесуальний статус свідка у кримінальному провадженні №0000071 від 11 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Проте, діючим кримінально-процесуальним законодавством України не неділено свідка у кримінальному провадженні правом заявляти клопотання в порядку статті 220 КПК України, щодо виконання будь-яких процесуальних дій, а відтак вимоги заявника щодо не розгляду його клопотань не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню.

Посилання заявника на висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від від 16.01.2019 при розгляді справи №439/397/17, суд вважає безпідставним та до уваги не приймає, оскільки у вказаній постанові йде мова про те, що потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва безпосереднього посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально. Однак, у кримінальному провадженні №0000071 заявник ОСОБА_9 не є жертвою безпосереднього посягання, а тому враховуючи положення статті 55 КПК України, статус потерпілого, як учасника кримінального провадження, та права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. При цьому, у заяві про злочин ОСОБА_9 не вказував про те, що злочин вчинено безпосередньо відносно нього та не просив визнати його потерпілим, а відтак надання йому такого статусу можливе шляхом подання відповідної заяви про залучення особи до провадження як потерпілого, в порядку передбаченому статтею 55 КПК України.
Крім того, як слідує з матеріалів справи, слідчим ОСОБА_4 було надано відповідь на вказані клопотання ОСОБА_3 та винесено відповідні постанови, що виключає наявності бездіяльності слідчого та є самостійною підставою для відмови у задоволенні скарги.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, вище викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 9, 220, 303-307, 309, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000071, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя