Справа № 646/5243/20
№ провадження 1-кп/646/834/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2020 м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001118 від 10.06.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)19.04.1991 Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 140, ч.2 ст.144, ст.42 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.25 КК України умовно з обов`язковим залученням до праці; 2) 20.07.1992 Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 17, ч.3 ст. 81, ст. 43 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 3)11.12.2000 Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 145, ч.2 ст.141, ч.3 ст. 142, ч.1 ст. 117, ст. 17 ч.2 ст. 117, ч.3 ст.117, ч.2 ст. 142, ч.3 ст.222, ч.2 ст. 206, ст.42 КК України (1960 року) до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі постанови Оджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11.06.2010 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 міс. 20 дн.;4) 28.10.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 152, ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 393, ч.1 ст.70, ч.1 ст. 71 КК України до 11 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 30.06.2017 по відбуттю строку покарання; 5) 21.11.2017 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 21.11.2019 по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.187 КК України,
У С Т А Н О В И В:

09 червня 2020 року близько 14 годині 25 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись в кабіні ліфта під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_2 , куди він зайшов разом з ОСОБА_7 , відкрито заволодів майном останньої, а саме: натиснувши кнопку блокування ліфта та стоячи позаду ОСОБА_7 , наказав їй віддавати золоті прикраси та мобільний телефон, які належать їй на праві приватної власності. Злякавшись, ОСОБА_7 зняла золотий ланцюжок, 585 проби, плетіння «плоска змійка», довжиною близько 30 см, вагою 6 г, вартістю 5006 грн. 94 коп., золотий кулон, 585 проби, овальної форми із зображенням Божої Матері, вагою 2 г, вартістю1668 грн. 98 коп., золотий наручний браслет, 585 проби, плетіння «бісмарк», вага невідома, вартість якого встановити не надалось можливим, золоту обручку, 585 проби, вагою 6 г, вартістю 5006 грн. 94 коп., та віддала ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, відкрито заволодів належним ОСОБА_7 мобільним телефоном ТМ «Xiomi Redmi 6A», вартістю 1283 грн., після чого, забравши вищевказане майно, наказав ОСОБА_7 виходити на дев`ятому поверсі, а сам поїхав вниз на перший поверх та разом з викраденим покинув місце злочину, завдавши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 12 965 грн. 86 коп.
Крім того, 09 липня 2020 року близько о 17 годині 35 хвилин, коли старший оперуповноважений Основ`янського відділу поліції ГУ Національної поліції ОСОБА_8 разом з оперуповноваженим Основ`янського відділу поліції ГУ Національної поліції ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна буд. 178, виконуючи свої службові обов`язки та керуючись ст.ст. 31, 32 Закону України «Про Національну поліцію», підійшли до ОСОБА_3 , представились та пред`явили службове посвідчення, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень та уникнення перевірки, наніс електрошокером у ліву руку старшого оперуповноваженого ОСОБА_8 удар електричним струмом, чим задав останньому тілесні ушкодження у вигляді легких тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_3 з метою уникнення затримання почав тікати від працівників поліції та, ігноруючи вимогу працівників зупинитись, побіг в бік будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_3 був затриманий.
Також, 03 липня 2020 року у період часу з 16 години 30 хвилин до 16 години 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в кабіні ліфта під`їзду №1 будинку за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, користуючись особистою фізичною перевагою та замкнутою кабіною ліфта, що унеможливлює втечу, погрожуючи ножем та заподіюючи поріз по поверхні долоні правої кісті ОСОБА_10 , здійснив напад на останню, заволодівши золотими виробами, які їй належали, а саме: золотим ланцюгом з золотим хрестиком та золотими сережками, вартість яких становить 9738 грн. 30 коп. Після чого, залишаючи місце вчинення нападу, вдруге наніс ножем різані рани на правому плечі та правому передпліччі ОСОБА_10 , та з місця скоєння злочину зник, заподіявши ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 (шість) днів, але не більше 3 (трьох) тижнів (21 дня), та матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених діянь та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.
На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих, які надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутністю.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, а також форму вини і спрямованість умислу, мотив, наслідки кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
На підставі сукупності наведених і оцінених доказів суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч. 2 ст.187, ч. 2 ст.345 КК України доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за ч.2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України віднесені: ч. 2 ст.345 КК України - до нетяжких злочинів, ч. 2 ст.186, ч.2 ст. 187 КК України - до тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини проти власності, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має ряд хронічних захворювань.
При призначенні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд враховує, що він щиро розкаюється у вчиненні злочинів, що є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, розмір заподіяної шкоди, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, оскільки його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства та відсутні передбачені законом підстави для застосування положень ст.75 КК України, а також ст.69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням або застосування до нього більш м`якого покарання ніж передбачено санкцією статті, за якою він засуджується. Саме покарання у вигляді позбавлення волі на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 застосуванню підлягає ч.1 ст.70 КК України, оскільки він засуджується за вчинення сукупності кримінальних правопорушень.
Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляд тримання під вартою. Враховуючи, що судом призначається покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст.124 КПК України.
Відповідно до вимог статті 374 КПК України суд при постановленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Ухвалами слідчих суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 липня 2020 року та від 15 липня 2020 року було накладено арешти на майно, суд скасовує вказані арешти та вирішує питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 187 КК України у виді семи років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
Строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 09 липня 2020 року.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили без змін.
Речові докази металевий хрестик жовтого кольору після набрання вироком законної сили повернути власнику потерпілій ОСОБА_10 ; мобільний телефон ТМ «Sumsung SM A015F/DS, imei НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сімкартою пам`яті мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 ; предмет зовні схожий на ніж, сіру кепку, футболку поло червоного кольору, чорний предмет зовні схожий на електрошокер з написом « НОМЕР_4 К928TYPE Direct-current ultrahigh voltage» після набрання вироком законної сили знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (код доходів 24060300, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, п/рахунок UA0020005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк: Казначейство України (ЕАП) витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 6/19990СЕ-20 від 01 вересня 2020 року у розмірі 980,70 гривень.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 липня 2020 року на мобільний телефон ТМ «Sumsung SM A015F/DS, imei НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сімкартою пам`яті мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_3 .
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 липня 2020 року, на вилучені у ОСОБА_3 09 липня 2020 року під час огляду за адресою: м.Харків, пр.Гагаріна, 76: предмет зовні схожий на ніж, сіру кепку, футболку поло червоного кольору, чорний предмет зовні схожий на електрошокер з написом « НОМЕР_4 К928TYPE Direct-current ultrahigh voltage».
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1