Справа № 509/4429/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :
судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження № 0001257 від 04.09.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, холостого, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого - у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України разом із угодою про визнання винуватості від 08.09.2020 р., -

ВСТАНОВИВ :

1 січня 2020 року, приблизно о 23:00 год., ОСОБА_6 , умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи у гостях, на території домоволодіння своєї знайомої потерпілої ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_3 , із сараю, таємно викрав пластикову бочку, об`ємом 200 л., вартістю 450 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_7 , після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Також, 14.01.2020 р., в вечірній час доби, ОСОБА_6 , умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи у гостях, на території домоволодіння своєї знайомої потерпілої ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_3 , із сараю, таємно, повторно викрав металеву дробину, вартістю 500 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_7 , після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Всього, ОСОБА_6 , викрав майна потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 950 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 , таємно, а також повторно, викрав майно потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 950 грн., а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст. 185 ч.ч. 1,2 КК України.

Вину свою ОСОБА_6 визнав повністю, показав суду, що скоїв злочини при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєних ним злочинів.

Суд встановив, що під час досудового розслідування, 08.09.2020 р., між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 , була укладена, узгоджена та підписана угода про визнання винуватості, яка разом із обвинувальним актом були направлені до суду 10.09.2020 р. для її затвердження судом.

В судовому засіданні, прокурор просив суд, затвердити вказану угоду про винуватість, проти чого не заперечував підозрюваний та його захисник.

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце засідання повідомлялась належним чином, надіславши до суду письмову заяву, в якій, пославшись на зайнятість на роботі, просила суд, провести підготовче, всі судові засідання та судові дебати без її участі, а також надавши на ім`я прокурора письмову заяву, в якій вона не заперечувала проти затвердження судом угоди про визнання винуватості ОСОБА_6 з призначенням останньому узгодженої між підозрюваним та прокурором міри покарання.

На думку суду вищевказану угоду про винуватість між прокурором та підозрюваним слід затвердити, виходячи з наступного.

У відповідності до норм ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема затвердити угоду.

Приписами ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У відповідності до приписів ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини : ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Так, з умов угоди про визнання винуватості від 08.09.2020 р., укладену між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 , вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість за ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження.

При чому, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, і який розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є : для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394,424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Також, з угоди видно, що підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди у разі невиконання вказаної угоди відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваний розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, що він підтвердив в судовому засіданні.

До вказаної угоди про визнання винуватості, в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України була надана письмова згода прокурору від потерпілої ОСОБА_7 , в якій вона не заперечує щодо укладення вказаної угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 з призначенням покарання останньому узгодженої між ними міри покарання та письмова заява, в якій вона просить суд, проводити підготовче, всі судові засідання та судові дебати без її присутності у зв`язку з зайнятістю на роботі.

На думку суду, вказана угода про визнання винуватості повністю відповідає приписам ст.ст. 469,470,472,473 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню судом в порядку ст.ст. 474,475 КПК України, проти чого не заперечували в судовому засіданні прокурор, підозрюваний та захисник, які просили суд затвердити угоду.

Керуючись ст.ст. 314,469,470,472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Затвердити угоду про визнання винуватості від 08.09.2020 р., укладену між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 ;

2. ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання :

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік ;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання

більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

3.На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1