Справа № 136/972/20
Провадження №11-кп/801/1200/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7 ,
представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали подання інспектора Липовецького районного філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання,

за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року, якою подання інспектора задоволено, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено засуджену особу для відбування призначеного судом покарання відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Скитка Липовецького району Вінницької області, із повною середньою освітою, офіційно непрацюючої, незаміжньої, яка має на своєму утриманні чотирьох неповнолітніх дітей 2004, 2005, 2009 та 2012 років народження, раніше неодноразово судимої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженої 14.08.2018 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладеними на неї судом обов`язками згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України,

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

08.07.2020 до Липовецького районного суду Вінницької області надійшло подання інспектора Липовецького районного сектору з питань пробації ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_7 .

Подання мотивоване тим, що вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 14.08.2018 ОСОБА_7 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком у 2 роки та покладено обов`язки відповідно до п.1, 2, ч.1 ст.76 КК України. Вирок суду набрав законної сили та був звернутий до виконання шляхом направлення до Липовецького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області та прийнятий до виконання 12.03.2019, де ОСОБА_7 було роз`яснено порядок та умови перебування на обліку в інспекції під час випробувального терміну, а також попереджено про наслідки ухилення від виконання покладених обов`язків та систематичне скоєння адміністративних правопорушень, в зв`язку з чим відібрана підписка відповідного змісту та інші документи передбачені діючим законодавством.

Утім у період іспитового строку ОСОБА_7 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 44-3, 51 ч.1, 173, 176, 178 ч.1, 2 КУпАП, за що на неї було накладено адміністративні стягнення за санкціями вказаних норм.

Зважаючи на те, що засуджена систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, у зв`язку із чим неодноразово органом пробації до неї застосовувались письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання, що свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, наведене стало підставою звернення до суду представника органу пробації із даним поданням, в якому він ставить питання про скасування випробувального терміну стосовно засудженої та направлення її в місця позбавлення волі згідно вироку суду.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_7 - задоволено.
Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засуджену ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання, згідно вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 14.08.2018.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року щодо неї скасувати.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що вона стала на шлях виправлення, тримає сільське господарство, є інвалідом дитинства, до органу пробації з`являлася щомісячно, без порушень. Фактично їй працівники пробації штучно створили такі умови, які стали підставою для заміни звільнення від покарання з випробуванням на відбування призначеного їй покарання реально.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, пояснення засудженої ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу з підстав наведених у ній, думку прокурора та представника ДУ «Центр пробації», які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, яку вважають законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши матеріали особової справи на засуджену, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приймаючи рішення щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що вироком Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 було засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України її було звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки та покладено згідно ст.76 КК України певні обов`язки. Вказаний вирок набув законної сили та був звернутий судом до виконання шляхом направлення його до органів уповноважених на виконання вироку суду.

Відповідно до матеріалів особової справи під час випробувального терміну ОСОБА_7 було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме: 03.04.2019 за ст.176 КУпАП накладено штраф в сумі 51 грн.; 22.07.2019 за ст.173 КУпАП 85 грн.; 12.02.2020 за ст. 178 ч.1 КУпАП попередження; 20.02.2020 за ст.51 ч.1 КУпАП 170 грн.; 23.06.2020 було вчинено два адміністративних правопорушення за ст.178 ч.2 КУпАП та накладено штраф, а також є за ст.173 та 44-3 КУпАП, по яких було закрито провадження. А тому враховуючи характер вчинених правопорушень, періодичність їх вчинення, незважаючи на попередження про можливість скасування іспитового строку, подальше вчинення адміністративних правопорушень свідчить про небажання особи стати на шлях виправлення.
Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Також, як передбачено ст.ст.537, 539 КПК України, скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеним вироком суду у відповідності зі ст. 75 і ст. 76 КК України, здійснюється судом за місцем проживання засудженого на підставі подання органу виконання покарання за наявності підстав, передбачених ст. 78 КК України.

За змістом ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Згідно з п.5.3 п.5 розд. IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 19.12.2003 року № 270/1560, зареєстровано в МЮУ 09.01.2004 за № 16/8615, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами), то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

При розгляді питання про скасування звільнення від покарання з випробовуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього судом обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення. У судовому засіданні суд зобов`язаний дослідити докази, які підтверджують наявність обставин, що мають значення для правильного вирішення питань, які виникли в процесі виконання вироку.

Детально проаналізувавши доводи апеляційної скарги засудженої, дослідивши матеріали провадження та особової справи на засуджену ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційного суду не може погодитись висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Аналізуючи вимоги ст.166 КВК України, слід дійти висновку, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

З матеріалів особової справи №10/2019 вбачається, що ОСОБА_7 дійсно у 2019 та 2020 роках вчинила понад три адміністративні правопорушення а саме за ст.ст.44-3, 51 ч.1, 173, 176, 178 ч.ч.1, 2 внаслідок чого на неї було накладено адміністративні стягнення, а також органом пробації проводились індивідуально-профілактичні бесіди відносно вчинення адміністративних правопорушень та було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням і направлення до відбування призначеного покарання.

Проте, з огляду на характер вчинених засудженою ОСОБА_7 адміністративних правопорушень, апеляційний суд вважає, що зазначене не є переконливим доказом небажання виправитися останньої.

Встановлено, що засуджена ОСОБА_7 за час перебування на обліку нових кримінальних правопорушень не скоїла, неявок на реєстрацію до органу пробації не допускала, займається сільським господарством, згідно довідки за №737 виданої Липовецькою міською радою від 13.04.2020 має чотирьох неповнолітніх дітей-доньок: ОСОБА_9 2004 р.н., ОСОБА_10 2005 р.н., ОСОБА_11 2009 р.н. та ОСОБА_12 2012 р.н., по відношенню до яких відповідно до відповіді Служби у справах дітей Липовецької райдержадміністрації від 05.04.2019 №01-11/272 за рішенням суду позбавлена батьківських прав, яким також на користь дітей було стягнуто аліменти до досягнення ними повноліття.

Колегія суддів апеляційного суду переконана, що досліджені фактичні обставини не дають підстави для висновку, що засуджена ОСОБА_7 не бажає стати на шлях виправлення, оскільки відсутні дані про систематичне порушення нею покладених обов`язків, так як матеріали провадження не дають достатніх підстав вважати доведеним факт умисного ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Також розглядаючи подання та приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що не є перешкодою для її розгляду. Проте, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулося до суду (а.п.7) вбачається, що у ньому відсутня розписка ОСОБА_7 в отриманні повістки про виклик до суду, а наявний лише підпис працівника поштового зв`язку. Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи вказане подання без участі засудженої, порушив загальні засади кримінального провадження, тим самим позбавив останню права на судовий захист своїх законних інтересів.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що розглядаючи матеріали подання 08 вересня 2020 року та ухвалюючи відповідне рішення, судом першої інстанції не було враховано те, що на той час визначений ОСОБА_7 за вироком Немирівського суду Вінницької області від 14.08.2018 року, закінчився іспитовий строк у відповідності до положення ч.1 ст.165 КВК України, який обчислюється з моменту проголошення вироку. А тому зазначені обставини не давали суду законних підстав для задоволення подання про направлення засудженої ОСОБА_7 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі на час його розгляду судом першої інстанції.
На думку колегії суддів, основна мета призначення засудженій покарання з випробуванням - запобігання можливості вчинення нею нових злочинів досягнута, оскільки протягом іспитового строку, який закінчився 14.08.2020 року, засуджена нових злочинів не вчинила, органом пробації та прокурором в суді апеляційної інстанції не доведений факт небажання засудженої стати на шлях виправлення, як того вимагає п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 23 жовтня 2003 року, а тому апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок районного суду про наявність на теперішній час достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженої для відбування покарання.
Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, передбачено підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Оскільки суд першої інстанції не з`ясував повно і всебічно всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення подання, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою та відповідно до вимог ст.ст.407, 409, 412 КПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали - про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст.24, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 532, 537-539 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання інспектора Липовецького районного філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_7 відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4