Справа № 130/2113/20
Провадження №11-кп/801/1241/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000408 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 липня 2020 року о 20:00 годин згідно наказу МВС України №357 від 27.04.2020 року «Про затвердження Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування органах (підрозділах) Національної поліції України», на чергування форменому одязі, зі спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю відповідно до розстановки нарядів, затвердженого начальником Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, заступили інспектор Сектору реагування патрульної поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 та поліцейський Сектору реагування патрульної поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області старший сержант ОСОБА_10 , з метою виявлення та припинення адміністративних і кримінальних правопорушень на території міста Жмеринка Вінницької області.
Під час несення служби о 23:00 год. 26.07.2020 рок до чергової частини Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про спрацювання тривожної кнопки кафе «Люксор» за адресою м. Жмеринка вул. Шекінська, 58, яке було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень №4468 та на реагування якого був відправлений екіпаж у складі поліцейських ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Прибувши на місце виклику, працівники поліції підійшли до одного відпочиваючих у вказаному закладі, який поводив себе агресивно по відношенню до оточуючих, і яким виявився ОСОБА_11 з метою припинення конфлікту. Однак ОСОБА_11 , ігноруючи законні вимоги працівників поліції, продовжував виражатись нецензурною лайкою на адресу правоохоронців. В подальшому, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_11 , діючи відповідно до вимог ст.ст.44,45 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_10 та ОСОБА_9 почав застосовувати до останнього заходи фізичного примусу та спеціальні засоби.
Саме в цей час, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поряд, усвідомлюючи, що працівники поліції виконують службові обов`язки, пов`язані із припиненням протиправних дій його брата ОСОБА_11 , підбіг до правоохоронців та спільно невстановленою слідством особою, умисно наніс по тілу ОСОБА_10 . ОСОБА_9 численні удари ногами, спричинивши останнім тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта №76 від 10.09.2020 року у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми забій головного мозку легкого ступеня, який належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також забій 1-го пальця правої ступня, який належить до легких тілесних ушкоджень, що не спричинило зазначених вище наслідків.
Відповідно до висновку експерта №77 від 10.09.2020 року у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9-го ребра справа, який тягне за собою тривалий розлад здоров`я (понад 21 доби), тому та належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, перелом кістки лівої очниці, забійна рана лівої очниці, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувачений ОСОБА_8 , хоча в силу ст.89 КК України не судимий, має дружину, малолітню дитину, проте неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності; в період перебування на домашньому арешті у іншому кримінальному провадженні за ч.4 ст.296 КК України обвинувальний акт якого направлено до суду.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, встановити розмір застави 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, мотивуючи свої вимоги тим, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, а саме одружений має малолітню дитину (2020 р.н.), раніше не судимий.
Посилання суду першої інстанції на направлення до суду обвинувального акту за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України є передчасним, оскільки є презумпція невинуватості.
Заслухавши захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховати або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дію запобіжного заходу продовжив.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.345 КК України, з чим і погоджується колегія суддів, суд першої інстанції, врахував, що останній в силу ст.89 КК України не судимий, однак перебуваючи на домашньому арешті по іншому кримінальному правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України (за яким обвинувальний акт скеровано до суду), на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України (щодо працівників правоохоронних органів) за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, перебуваючи на волі є підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того у останнього відсутнє джерело доходу, так як він не працює; судове дослідження доказів по матеріалам справи не проведено, тому є підстави вважати, що останній може впливати на свідків та потерпілу сторону, які ще не допитані в суді.
Ризики передбачені ст.177 КПК України на час апеляційного розгляду продовжують існувати, нових доказів, які б слугували підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою із встановленням застави у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб учасниками кримінального провадження не надано.
Викладені стороною захисту апеляційні доводи в своїй сукупності не дають підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.345 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4