справа №619/634/20
провадження №1-кс/619/1029/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого (прокурора) про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженню №80001462 від 24.10.2019.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на рішення слідчого (прокурора) про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №80001462 від 24.10.2019.

Заявник просить зобов`язати прокурора ОСОБА_4 розглянути заяву ОСОБА_3 від 17.09.2020 про залучення сина ОСОБА_3 та ОСОБА_3 у якості потерпілих по кримінальному провадженню №80001462 від 24.10.2019, та надати пам`ятку про ознайомлення з правами потерпілого; зобов`язати прокурора ОСОБА_4 повідомити ОСОБА_3 про результат розгляду заяви від 17.09.2020 у встановлений вимогами КПК термін та спосіб.

Заявник посилається на те, що 17.09.2020 він звернувся з четвертою заявою до процесуального керівника Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001462 від 24.10.2019 для вирішення питання про залучення його сина та заявника у якості потерпілих, бо слідчим це питання ігнорується. Але всупереч вимог КПК України, процесуальний керівник не розглянув заяву ОСОБА_3 від 17.09.2020. Так 28.09.2020 ОСОБА_3 поштою отримав відповідь від прокуратури за підписом ОСОБА_5 , але питання не було вирішено.

На час звернення до суду відповідно до вимог КПК України про терміни на оскарження заявник не отримав від прокурора ОСОБА_4 жодної відповіді з порушеного в четвертий раз питання.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності та просив задовольнити скаргу у повному обсязі.
Прокурор Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, згідно наданої суду заяви просила розглядати скаргу за її відсутністю.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Ч.5 ст. 55 КПК України регламентує, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

17.09.2020 ОСОБА_3 звернувся з четвертою заявою до процесуального керівника Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001462 від 24.10.2019 для вирішення питання про залучення його сина та заявника у якості потерпілих, бо слідчим це питання ігнорується. Але всупереч вимог КПК України, процесуальний керівник не розглянув заяву ОСОБА_3 від 17.09.2020.

28.09.2020 ОСОБА_3 поштою отримав відповідь від першого заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про те, що заява ОСОБА_3 направлена начальнику Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області для вирішення питань викладених у заяві.

В запереченнях на скаргу ОСОБА_3 прокурор ОСОБА_4 зазначила, що 30.06.2020 слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №80001462 від 24.10.2019.

25.05.2020 слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні неповнолітнього сина заявника ОСОБА_3 ОСОБА_7 потерпілим у кримінальному провадженні №80001462 від 24.10.2019.

Вказані постанови заявнику ОСОБА_3 були направлені слідчим поштовим відправленням 11.06.2020 за №10795 та 09.07.2020 за №12209.

Суд керується Узагальненням ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», в якому зазначається , що покладення слідчим суддею на слідчого зобов`язання визнати заявника потерпілимне враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим.

Покладення зобов`язань на слідчого, прокурора щодо задоволення таких вимог не ґрунтується на законі, оскільки слідчим суддею не приймається рішення про покладення зобов`язання на слідчого, прокурора визнати заявника протерпілим.

Таким чином, скарга не підлягає задоволенню, так як заява ОСОБА_3 по суті розглянута, тобто не має місце бездіяльність прокурора у прийнятті по заяві рішення.

Керуючись ст.ст. 55, 303 ,306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого (прокурора) про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженню №80001462 від 24.10.2019 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1