Справа № 288/1891/19
Провадження № 1-кп/288/12/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 05 листопада 2019 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженки смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, освіта повна загальна середня, не працює, неодружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судима,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений слідством час та дату, в листопаді 2018 року ОСОБА_4 , яка проживала у будинку АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: металевих виробів системи опалення.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливою метою, у невстановлений слідством час та дату, в листопаді 2018 року ОСОБА_4 , проживаючи на підставі усної домовленості з ОСОБА_6 , у належному останній будинку АДРЕСА_2 , попросила допомогти демонтувати із будинку непрацюючу металеву систему опалення співмешканця ОСОБА_7 , якому не було відомо про протизаконний намір співмешканки. Після чого, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 демонтували непрацюючу металеву систему опалення, а саме: чавунні батареї, труби й котел марки «Артем» загальною вагою 353 кг, вартістю 3 гривні 40 копійок за 1 кг чорного металу.

В подальшому, ОСОБА_4 викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1200 гривень 20 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України не визнала та пояснила, що вона орендувала будинок у ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , та домовлялась з потерпілою ОСОБА_6 що зробить у будинку ремонт, замінить систему опалення, оскільки дана система опалення була в неробочому стані, розмерзлась. Домовленість між ними була усною. Коли помер чоловік потерпілої, то вона змінила свою поведінку, через декілька днів, після похорону чоловіка, вона приїхала до будинку і виламала в будинку двері, виявила, що відсутня система опалення і викликала працівників поліції. Демонтаж системи опалення, за її вказівкою, здійснював ОСОБА_7 , з яким вона в той час співмешкала. Договір про найм житла з ОСОБА_6 вона не укладала. Неробочу систему опалення вона здала в металолом та планувала встановити нову опалення. Вона визнає, що за систему опалення, яку зняла в будинку, вона винна потерпілій гроші, проте не визнає, що дану систему опалення вона викрадала.

При оцінці доказів, суд не приймає до уваги, показання обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки вони не є правдивими та не послідовними в динаміці розвитку подій, не узгоджуються з обвинуваченням, показаннями потерпілої, свідків, та іншими матеріалами кримінального провадження і суд розцінює це як засіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Винуватості ОСОБА_4 підтверджується слідуючими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 наданими в судовому засіданні 28 липня 2020 року, яка пояснила, що ОСОБА_4 до неї неодноразово телефонувала з проханням зняти будинок, який дістався їй у спадок, для тимчасового проживання. 17 листопада 2017 року ОСОБА_4 вмовила її і вона дала їй ключі від будинку. Також вони домовились, що ОСОБА_4 буде сплачувати 600 гривень у місяць за проживання і комунальні послуги, дані кошти буде перераховувати їй на картку. 6 місяців вона перераховувала кошти за проживання у будинку, крім того вони приїжджали з чоловіком до будинку, там було все нормально. ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї помер чоловік, вона приїхала до смт. Попільня і заїхала до ОСОБА_4 , вона віддала борг в сумі 1000 гривень за проживання у будинку. У ОСОБА_4 виникла заборгованість в сумі 6200 гривень за проживання у будинку і борг за електроенергію в розмірі 2500 гривень. Сусідка телефонувала їй та розповідала про негаразди з обвинуваченою. Через деякий час вона приїхала до будинку, але в будинок не могла зайти, тому що він був зачинений. Вона зайшла до сусідки ОСОБА_8 і та їй повідомила, що в будинку щось пиляли та стукали. Через тиждень вона зайшла в будинок і була дуже здивована побаченим, оскільки з будинку були винесені майже всі меблі, система газового опалення вирізана, розетки вирвані, розкиданий одяг, в будинку був безлад. 05 листопада 2018 року про дану подію вона повідомила поліцію, все було зафіксовано працівниками поліції. Вона не надавала дозвіл ОСОБА_4 на демонтаж газового опалення, тобто на вирізку труб, батарей, котла. Також вона не надавала дозволу на ремонт будинку. Коли вона поселяла ОСОБА_4 в будинок, то в будинку було світло, вода, газ, раковина, ванна та туалет. ОСОБА_4 її не повідомляла, що робить ремонт. Потерпіла ОСОБА_6 22 січня 2020 року надала до суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність /а.с. 36/ ;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона проживає по сусідству з будинком ОСОБА_6 , і їй відомо, що в даному будинку тимчасово проживала ОСОБА_4 за згодою власника будинку. З ОСОБА_4 проживав ОСОБА_7 . Вона чула гуркіт у будинку, звуки роботи «болгарки», і бачила як грузився металобрухт на автомобіль. Коли в листопаді 2018 року приїхала ОСОБА_6 то вона викликала працівників поліції і також їй розповідала, що вирізано газове опалення в будинку, а саме: труби, батареї, котел. Також вона повідомила, що ОСОБА_4 дозволу на демонтаж опалення не давала;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що ОСОБА_7 попросив його, щоб він своїм автомобілем перевіз металобрухт з будинку, де він проживав з ОСОБА_4 , до прийомного пункту металобрухту. На автомобіль грузили труби, чавунні батареї та котел, тобто систему опалення. ОСОБА_10 не пояснював йому що це за металобрухт. Вони з ОСОБА_7 до пункту прийому металобрухту поїхали на автомобілі з даним металобрухтом, а ОСОБА_4 приїхала на велосипеді;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що він деякий час проживав з ОСОБА_4 , яка орендувала будинок в ОСОБА_6 . Одного разу він прийшов з роботи і ОСОБА_4 йому повідомила, що ОСОБА_6 дозволила вирізати систему опалення, він взяв «болгарку» і вирізав всю систему опалення, а саме: труби, чавунні батареї, газовий котел. Після цього попросили ОСОБА_9 , щоб він, на своєму автомобілі, перевіз даний металобрухт з будинку на прийомний пункт металобрухту. Вага металобрухту при зважуванні була 350 кг, на суму 1400 гривень, 200 гривень віддали ОСОБА_9 за перевезення металобрухту, а решту коштів забрала ОСОБА_4 . Потерпілої ОСОБА_6 він не бачив, також не чув, щоб ОСОБА_4 домовлялась з ОСОБА_6 про демонтаж газового опалення. Він також зазначив, що в будинку проводили ремонт, а саме: замінили електричну проводку, встановили новий унітаз, ремонтували каналізацію. Він брав кредит у банку на ремонт будинку. Він власника будинку ОСОБА_6 не бачив, з нею домовлялась ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він працює завідуючим приймального пункту металобрухту, і йому зателефонував ОСОБА_7 і запитав чи можна здати металобрухт. Він відповів йому, що можна. Через деякий час, дати він не пам`ятає, приїхали на автомобілі марки «Газель» ОСОБА_7 з водієм даного автомобіля, а також була ОСОБА_4 і вони привезли металобрухт, а саме: систему опалення труби, чавунні батареї, котел. Він не пам`ятає скільки заважив даний металобрухт і не пам`ятає скільки їм було виплачено коштів;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він допомагав ОСОБА_4 робити ремонт у будинку, який вона орендувала. ОСОБА_4 попросила його змінити лічильник на воду, унітаз. Розраховувалась вона з ним своїми власними коштами. Він також бачив, що система опалення була в неробочому стані, труби розмерзлись, котел опалення не працював. Йому відомо, що робили ремонт у будинку, але він не знає чи ОСОБА_6 дозволяла ОСОБА_4 проводити ремонт у будинку та замінити систему опалення. Він разом з обвинуваченою їздили по магазинах і вибирали все необхідне для ремонту будинку.

Винуватість ОСОБА_4 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) ОСОБА_6 від 05 листопада 2019 року /а.с. 188/;

- протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до протоколу ОМП від 05 листопада 2019 року, згідно якого оглядався житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_2 /а.с. 190-195/;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 листопада 2019 року, згідно якого на фото № 3 свідок ОСОБА_9 впізнав обвинувачену ОСОБА_4 /а.с. 201-202/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до слідчого експерименту від 21 листопада 2019 року, за участю свідка ОСОБА_9 , який пояснив та показав як він перевозив металобрухт /а.с. 204- 207/;

- довідкою ТОВ «Укрмет Центр» про вартість чорного металу (залізо, чавун), яка станом на листопад місяць 2018 року складає 3,40 гривень за 1 кг /а.с. 208/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до протоколу від 17 грудня 2019 року, за участю обвинуваченої ОСОБА_4 , яка розповіла як демонтували та вивозили чавунні батареї, труби й котел/а.с. 217 226/.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 1 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Обираючи обвинуваченій міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , не встановлено.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , не встановлено.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді про обвинувачену у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , складеної Попільнянським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області № 33/19/268-20 від 18 лютого 2020 року, з якої вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та подолання виявлених криміногенних потреб, таких як: вирішення проблем із працевлаштуванням. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватись, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу) /а.с. 71-74/.
Судом досліджувалися дані про особу обвинувачену ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що вона не працює, не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
При даних обставинах, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції частини 1 статті 185 КК України у виді громадських робіт, так як таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`явлено.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Підстав для застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України і призначити ОСОБА_4 покарання за частиною 1 статті 185 КК України у виді 120 годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1