Справа №: 398/1275/20
провадження №: 1-кп/398/324/20
ВИРОК
Іменем України

"17" вересня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрії об`єднане кримінальне провадження, внесене у ЄРДР №0000113 від 5 березня 2020 року та внесене у ЄРДР №0000476 від 3 березня 2020 року, відносно,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у с. Головківка, Олександрійського району, Кіровоградської області, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, на утриманні має малолітню дитину, раніше судимого 20.02.2019 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.186 КК до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України

встановив:

За місцем свого проживання ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство в сім`ї.

Так, 09.01.2019 року, 10.01.2019 року та 27.04.2019 року ОСОБА_6 вчинив насильство, пов`язане з дією на психіку ОСОБА_7 з якою спільно проживали однією сім`єю упродовж 5 років, але не перебувають у шлюбі між собою, шляхом словесних образ, погроз, переслідування, залякування.

За вказані правопорушення 12.06.2019 року та 04.11.2019 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Проте, незважаючи на численні випадки притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства як особи, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП належних висновків для себе не зробив і продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань, 26.12.2019 року вкотре проявив відносно ОСОБА_7 акт психологічного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки в адресу потерпілої та погроз фізичною розправою.

Так, 26.12.2019 року близько 18 години 00 хвилини, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, направлений на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, в період іспитового строку, безпричинно, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, вчинив психологічне насильство стосовно ОСОБА_7 з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, що виразилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозах фізичною розправою над нею, чим принизив честь і гідність останньої, що призвело до психологічних страждань, які виразились у вкрай неприємних відчуттях останньої, при яких вона відчувала емоційний дискомфорт. Внаслідок систематичних, протиправних, злочинних дій з боку ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_7 зазнала психологічних страждань, погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення передбачене статтею 126-1 Кримінального кодексу України.

Також 11 березня 2020 року близько 21 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в період іспитового строку, прибув на територію домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_8 .

Знаходячись на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, шляхом пошкодження запираючого пристрою на вхідних дерев`яних дверях, а саме із застосуванням фізичної сили, яке виразилось в нанесенні ударів ногою по дверях, пошкодив різний замок, не маючи будь-яких законних підстав на свої дії, проник до середини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , чим здійснив незаконне проникнення до житла потерпілої ОСОБА_8 , яке здійснене всупереч її волі та за відсутності визначених законом підстав.

Своїми діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України, а саме: незаконне проникнення до житла особи.

Крім цього 11 березня 2020 року, близько 21 години 30 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та в період іспитового строку, знаходився в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_8 . Перебуваючи в одній з кімнат житлового будинку між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_8 на грунті вчинення ним незаконного проникнення до житла останньої виникла словесна сварка. У подальшому ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_8 та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс чотири цілеспрямовані удари металевим совком, який тримав у правій руці в ліву частину тулуба останньої, чим завдав їй тілесні ушкодження у вигляді: синців у верхній третині лівого передпліччя по задній поверхні, в проекції лівого кульшового суглобу, по зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині. Відповідно до висновку експерта зазначені тілесні ушкодження класифікуються як тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості з скороминучим розладом здоров`я на термін до 6 діб.

Отже, цими діями ОСОБА_6 , вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Крім цього, 11 березня 2020 року, близько 22 години, ОСОБА_6 перебував в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_8 . Перебуваючи в одній з кімнат житлового будинку у ОСОБА_6 виник умисел на нетрудове збагачення за рахунок вчинення майнового корисливого злочину. Після чого ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та повторно, в період іспитового строку, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та відкрито для останньої, шляхом ривка заволодів мобільним телефоном «Nokia» TA-1114 чорного кольору, який вона тримала біля лівої частини обличчя та належав останній, придбаний у грудні 2019 року, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1026 від 06.04.2020 року складає 569 гривень 05 копійок. В подальшому ОСОБА_6 , заволодівши вищевказаним мобільним телефоном, не реагуючи на зауваження з боку потерпілої ОСОБА_8 , вибіг з приміщення житлового будинку та з території домоволодіння у невідомому напрямку. В подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Отже, цими діями ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України.

Крім цього, 5 квітня 2020 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_6 знаходився у лісосмузі біля села Рожеве на території Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області біля поля № 7. Йдучи по польовій дорозі ОСОБА_6 помітив у лісосмузі житловий будинок з господарськими будівлями в якому проживає потерпілий ОСОБА_9 та в останнього виник умисел спрямований на заволодіння майном останнього, шляхом обману.

В подальшому, ОСОБА_6 підійшов до вказаного житлового будинку та помітив потерпілого ОСОБА_9 з яким завів розмову. Під час спілкування з потерпілим ОСОБА_6 , діючи умисно та повторно, в період іспитового строку, маючи на меті нетрудове збагачення, розуміючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за рахунок вчинення майнового корисливого злочину, представився власником полів, на території яких розташований житловий будинок та шляхом обману намагався заволодіти 3 курами породи «Ломан Браун» віком близько 1 року кожна, вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1114 від 10.04.2020 року складає 118 гривень 75 копійок за одну штуку тобто на загальну суму 356 гривень 25 копійок. Однак ОСОБА_6 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, та був затриманий потерпілим ОСОБА_9 на місці вчинення кримінального правопорушення. Після цього, подолавши фізичний опір потерпілого, ОСОБА_6 втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Цими діями ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на шахрайство, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України.

Крім цього, 2 березня 2020 року близько 20 години 40 хвилин, ОСОБА_6 маючи не зняту та непогашену судимість за корисливий злочин, перебуваючи на сходах біля входу до майстерні Олександрійської дистанції колії (ПЧ 11), які розташовані на прилеглій території до залізничного вокзалу міста Олександрія, що за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця Привокзальна 12А, підійшов до ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна та не приховуючи свого наміру протиправно заволодіти майном ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, повторно, діючи відкрито, наніс кулаком один удар в обличчя та потім один удар в область грудей ОСОБА_10 та, ігноруючи спроби ОСОБА_10 зупинити його, з метою покращення власного матеріального становища ОСОБА_6 , утримуючи його своїми руками, відкрито із кишень ОСОБА_10 заволодів мобільним телефоном Nokia 216 Dual Sim чорного кольору, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 196 від 17.03.2020 року, становить 490 гривень 83 копійки, чоловічим гаманцем Tailian MNB152D-12H09 (з натуральної шкіри), коричневого кольору згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 196 від 17.03.2020 року, становить 276 гривень 67 копійок у якому знаходились грошові кошти у сумі 10 гривень. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 з місця вчинення події зник, разрядившись викраденим майном, яким він незаконно заволодів, на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 772 гривень 05 копійок.

Цими діями ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України.

Суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за відсутності заперечень учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_11 , та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих обвинуваченого матеріалів, документів щодо речових доказів, процесуальних витрат. Суд переконався, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, і також роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати зазначені обставини в апеляційному порядку.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Також обвинувачений пояснив, що протягом тривалого часу вчиняв домашнє насильство відносно жінки, з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах, ОСОБА_7 . Востаннє вчинив сварку з нею у кінці 2019 року, ображав її нецензурною лайкою та погрожував їй. У березні 2020 року прийшов до ОСОБА_12 щоб попросити сигарет у АДРЕСА_2 . Постукав, ніхто не відкрив, тому він штовхнув двері і вони відкрилися, зайшов, побачив що мешканці будинку ОСОБА_13 і ОСОБА_14 спали. Потім ОСОБА_13 , побачивши ОСОБА_15 , здійняла галас, потім взяла совок і почала бити ОСОБА_15 за те, що він вибив двері. ОСОБА_15 вихватив совок з рук ОСОБА_13 і декілька разів вдарив ним її по руками чи по спині, точно не пам`ятає. Також він відкрито забрав телефон Нокіа у потерпілої ОСОБА_8 . Потім пішов з будинку. Також навесні 2020 року у полі біля села Рожеве побачив будинок, підійшов, представився власником полів та шляхом обману намагався заволодіти курами, однак ОСОБА_9 , зрозумівши що його обманюють, взявся за сапу і прогнав ОСОБА_6 . Також навесні 2020 року на залізничному вокзалі побачив чоловіка, попросив у нього закурити, потім подивився куди він буде йти, пішов за ним, вдарив його і забрав його речі - мобільний телефон Нокіа та гаманець. Телефон продав на ринку.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 , в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призводять до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України, у вчиненні незаконного проникнення до житла особи, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 162 КК України, у вчиненні легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у вчиненні закінченого замаху на шахрайство, вчинене повторно, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, та у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу) поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що тяжкість вчинених кримінальних правопорушеннь, два з яких є кримінальними проступками, інші є злочинами, які відноситься до категорії нетяжких злочинів та один тяжкий злочин, ОСОБА_6 має непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, а саме грабежу, вчинив нові злочини в період іспитового строку, має негативну характеристику сільського голови за місцем проживання як людина, яка не працює, зловживає алкогольними напоями, вихованню дітей не приділяє уваги, неодноразово надходити скарги від односельців про негативну поведінку в громадських місцях, були випадки домашнього насильства в сім`ї, неврівноважена, схильна до агресії людина. Також суд враховує відомості про сімейний стан обвинуваченого, а саме те, що він проживає разом зі співмешканкою та дитиною. Також ОСОБА_6 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, але згідно заключення судово-наркологічної експертизи від 24 квітня 2020 року страждає на психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, потребує протиалкогольного лікування, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 24.11.2009 року з діагнозом: легкий когнітивний розлад. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №165 від 14.04.2020 в момент скоєння правопорушення не страждав і на даний час психічними захворюванням не страждає, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, відмічена аномалія у вигляді емоційно-нестабільного розладу особистості (МКХ-10, F-60.3), яка не є проявом психічного захворювання і не впливає на його осудність.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття.

Передбаченими ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Орган пробації також вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, виконання покарання у громаді можливе у винятковому випадку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів за ст. 126-1, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України є покарання у виді позбавлення волі у межах передбаченої законом санкції, за ч. 1 ст. 125 КК України - покарання у виді громадських робіт у межах санкції зазначеної статті і за ч. 1 ст. 162 КК України - покарання у виді обмеження волі у межах санкції зазначеної статті. Остаточне покарання відповідно до ст. 70, 72 КК України та враховуючи характер вчиненого злочину і особу обвинуваченого слід призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.02.2019 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Суд відповідно до ст.71, 72, 78 КК України призначає покарання за сукупністю вироків, а саме, до призначеного за новим вироком покарання має бути частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 20.02.2019 року.

Цивільні позови не заявлялися.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази по кримінальним провадженням відсутні.

Керуючись ст.ст. 370,371,373,374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - у вигляді ста годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 162 КК України - у вигляді двох років обмеження волі;

- за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на один рік;

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на чотири роки;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 81 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.02.2019 року у вигляді трьох місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати за проведення судово-психіатричної експертизи №165 від 14.04.2020 року в розмірі 6594,42 грн., судово-товарознавчої експертизи № 196 від 17.03.2020 року в розмірі 942,06 грн., на загальну суму 7536,48 грн.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1