Справа № 509/527/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження № 0001081 від 23.06.2019 р. за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2013 р.н. та 2019 р.н., працюючого рибалкою в ТОВ «Кристал Південь», зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Миколаївка, Овідіопольського району, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, холостого, працюючого рибалкою в ТОВ «Кристал Південь», зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого -
обох, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні судді Овідіопольського райсуду Одеської області ОСОБА_1 знаходяться матеріали вказаного кримінального провадження.

В процесі слухання матеріалів кримінального провадження, захисником ОСОБА_5 був заявлений відвід головуючому судді ОСОБА_1 з підстав його упередженості при розгляді вказаних матеріалів кримінального провадження, яка полягає у наданні переваги прокурору щодо допиту свідка обвинувачення ОСОБА_6 в судовому засіданні, а саме надання можливості прокурору ставити навідні питання свідку і оголошенні показів свідка, наданими ним на досудовому розслідуванні, прямому допиті свідка, та знятті запитань сторони захисту без протесту прокурора, що на думку захисника свідчить про упередженість та зацікавленість судді при розгляді зазначених матеріалів кримінального провадження на стороні обвинувачення та відсутності безсторонності судді, передбаченої п. 1 ст. 6 ЄКПЛ.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час ат місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд встановив, що ухвалою судді Овідіопольського райсуду Одеської області ОСОБА_7 від 27.10.2020 р. в задоволенні заяви захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_1 було відмовлено.

Однак, на думку суду, суддя ОСОБА_1 підлягає самовідводу в даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.

Пунктом 4 частини 1 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Статтею 80 КПК України встановлено - за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання - зобов`язані заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють и?ого наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка и?ого заявила, повинна викласти відомі і?и? обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні. Безпідставні і немотивовані відводи не повинні розглядатися.

Статтею 82 КПК України передбачено - у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею. Слідчий суддя, суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу
Згідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України та Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Пунктами 1,2 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до Закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Також, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Відповідно до ст. 6 Конвенціі? про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом Украі?ни № 475/97-ВР від17 липня 1997 року) «Кожен має право на справедливии? і публічнии? розгляд и?ого справи упродовж розумного строку».
Зі змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93).
Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).
Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 р. - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду 17.09.2019 р. виніс постанову у справі №277/599/15-к, в якій вказав, що безсторонність (неупередженість) суду має визначатися згідно з : суб`єктивним критерієм при врахуванні особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі; об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Як вказує ВС у мотивувальній частині рішення: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)».
Таким чином, враховуючи мотиви та підстав, з яких захисником ОСОБА_5 заявлявся відвід головуючому судді ОСОБА_1 , беручи до уваги, що судом під час допиту свідка обвинувачення ОСОБА_6 не в повній мірі було дотримано вимог ст. 352 КПК України, що викликало у сторони захисту обґрунтовані сумніви в об`єктивності судді, а також враховуючи обов`язок судді бути безстороннім та вільним від будь-якого упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення, з урахуванням довіри, якою повинні користуватися не тільки сторони у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому та вільності від будь-якого невідповідного упередження або впливу в очах розумного спостерігача, що випливає з позиції захисника у заяві про відвід судді, що в подальшому може вплинути на об`єктивність та повноту судового розгляду, не порушивши права обвинувачених на справедливий суд, закріплену ст. 6 ЄКПЛ, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ, застосовуючи ст. 6 ЕКПЛ, а також, запобігаючи подальшим відводам судді з боку захистку, можливого скасування вироку суду з підстав незаконного складу суду, суддя ОСОБА_1 вважає необхідним задовольнити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

УХВАЛИВ :

Заявити самовідвід судді ОСОБА_1 по кримінальному провадженню № 0001081 від 23.06.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні крмінального правопорушення, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України та передати вказані матеріали до канцелярії суду для її повторного автоматичного перерозподілу в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1