ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/199/21 Справа № 932/521/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2,3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0001856,
за участю секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, строком до 19 березня 2021 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що матеріали клопотання підтверджують причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин, але в матеріалах клопотання відсутні докази про причетність останнього саме до збуту вказаних речовин. Ризики заявлені прокурором, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, очевидно існують, однак, судом не встановлено, що їх ступінь є достатньо високою, тому запобігти заявленим ризикам, можливо застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В апеляції:
- прокурор просить поновити строк апеляційного оскарження судового рішення, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення вказує, що 20.01.2021 р. судом було оголошено резолютивну частину ухвали, повний текст до цього часу йому не було вручено, тому просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, як пропущений з поважних причин.
В обґрунтовування апеляційних вимог зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2,3 ст. 307 КК України, що підтверджується належними доказами. У ході досудового розслідування не встановлено обмежень за віком та станом здоров`я, які б перешкоджали перебуванню ОСОБА_6 в умовах позбавлення волі та встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що слідчим суддею не була врахована тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, відсутність соціальних зв`язків та місця роботи, не належне грошове забезпечення останнього.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дні її оголошення. Враховуючи, що 20.01.2021 року судом було оголошено резолютивну частину ухвали, до теперішнього часу копію оскаржуваного рішення прокурором отримано не було, з метою недопущення права на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідним поновити прокурору строк апеляційного оскарження судового рішення, як пропущений з поважних причин.

Заслухавши думки прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, 03 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 чт. 307, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України за № 0001856.

19.01.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів.

20.02.2021 року слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, дійшов до висновку про необхідність відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, окрім висновку недоведеності причетності підозрюваного до збуту психотропних та наркотичних речовин, та обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, оскільки вважає при встановлених ризиках і даних про особу підозрюваного забезпечити належну його процесуальну поведінку і запобігти ризикам може тільки цілодобовий домашній арешт.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вивчивши клопотання слідчого, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В свою чергу запобіжний захід у виді тримання під вартою, який просить застосувати прокурор є занадто суворим, оскільки в клопотанні слідчого не достатньо викладені обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Із наданих матеріалів слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 307 КК України, підтверджується даними, які долучені до клопотання, зокрема: протоколами огляду від 02.20.2020 року та від 03.10.2020 року, де зафіксовано неодноразове вилучення у підозрюваного розфасованих сліп-пакетів з психотропними та наркотичними речовинами в особливо великих розмірах, висновком експерта № 19/104-8/4985 від 28.12.2020 року, яким підтверджено, що вилучені у ОСОБА_6 речовини відносяться до наркотичних та психотропних речовин, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.10.2020 року та іншими матеріалами в їх сукупності, що досить обєктивно може свідчити про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому злочинів, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин та особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту..
Тому, висновок суду першої інстанції щодо сумнівів причетності підозрюваного до збуту є хибним і таким, що не відповідає матеріалам долученим до клопотання слідчого.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Таким чином, на даному етапі кримінального провадження докази обґрунтованості підозри повинні бути переконливими та очевидними, щоб створювати у суду реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, а доведеність вини підозрюваного є завданням послідуючих стадій кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 , може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, а також ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.
При цьому не можна не врахувати дані про особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, що він раніше не судимий, не одружений, не працює, має постійне місце проживання.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені ризики є невисокими та про недоведеність прокурором недостатності застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Отже, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих злочинів, встановлених по справі ризиків та даних про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним, пропорційним заходом із ступенем встановлених ризиків та буде в повній мірі відповідати завданню кримінального провадження на даній його стадії.
Доводи прокурора, на які він посилається в апеляційній скарзі, були враховані судом в сукупності з іншими доказами по справі.
Тому, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2020 року задовольнити та поновити його.
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Шевченківського Вп ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання: АДРЕСА_2 , строком до 19 березня 2021 року, включно.

Відповідно до п.п.1,2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;

- не відлучатися з місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 19 березня 2021 року, включно;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадження.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, направивши їм копію цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4