Справа № 524/6181/16-к
Провадження 1-кп/524/83/20
УХВАЛА

18.08.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі : головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження відносно вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2,3 ст. 186 ч.2, ст. 190 ч.2 КК України та відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ще на 2 місяці , оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, останній може переховуватись від суду , так як неодноразово притягався до кримінальної відповідальності , на шлях виправлення не встав , може вчинити нове кримінальне правопорушення, вчинив тяжкі кримінальні правопорушення.
Суд вислухавши думку учасників судового провадження , захисника ОСОБА_4 , який заперечує проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , так як вважає , що відсутні ризики , передбачені ст. 177 КПК України для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній тривалий час перебуває під вартою з 22.06.2016 року по 14.01.2019 року та з 30.08.2019 року по теперішній час, також стороною обвинувачення тривалий час не забезпечувала явку свідків обвинувачення у судове засідання, у зв`язку із чим просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 на особисте зобов`язання, захисника ОСОБА_5 , яка підтримує думку захисника ОСОБА_9 та вважає, що відсутні ризики , передбачені ст. 177 КПК України для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримують думку своїх захисників, приходить до наступних висновків :
Згідно зі статтею 331 ч.1 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до частини другої статті 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
В пункті 2 ч. 3 ст. 197 КПК України, зазначено, що сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
На вимогу ч. 4 ст. 12 КПК України кожен, хто понад строк, передбачений цим Кодексом, тримається під вартою або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_6 знаходився під вартою з 22.06.2016 року по 14.01.2019 року та траимається під вартою з 30.08.2019 року до теперішнього часу, тобто понад 12 місяців.
Кримінальне провадження по суті до теперішнього часу не розглянуто, оскільки неодноразово у судове засідання не з`являються свідки обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , явка яких не була забезпечена стороною обвинувачення у порушення ст. 23 ч.3 КПК України майже більше 36-х місяців , також змінився стан здоров,я обвинуваченого ОСОБА_6 , він погіршився і потребує згідно медичного висновку Полтавської установи виконання покарань №23 від 11.01.2019 року лікування .
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_4 судом враховуються також вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював , що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Враховуючи рішення ЄСПЛ у справах «Смирнова проти Росії», «Вемгофф проти Німеччини», «Летельє проти Франції» судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, а саме до його затримання проживав разом із співмешканкою ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її трьома неповнолітніми дітьми, а саме ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом в.о. начальника відділу з питань державної реєстрації виконкому Глобинської міської ради( а.с. 185 т.6) , також згідно довідки медичної частини Полтавської установи виконання покарань №23 від 11.01.2019 року йому встановлений діагноз "ризик мультирезистентного туберкульозу легень, потребує лікування з урахуванням МКБ" ( а.с. 183 т. 6 ) , також обвинувачений ОСОБА_6 задовільно характеризується за місцем проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою характеристикою начальника загального відділу виконкому Глобинської міської ради ОСОБА_23 , перебуває тривалий час під вартою з 22.06.2016 року по 14.01.2019 року та з 30.08.2019 року до теперішнього часу, що свідчить про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для взяття ОСОБА_6 під варту, зменшилися.
Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») дозволяє суду зробити висновок про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме: у виді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, до 16 жовтня 2020 року, зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду. На думку суду саме вищевказаний запобіжний захід , у виді цілодобового домашнього арешту , буде достатнім й необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.12, 177, 183, 197, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 відмовити .
Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2,3, ст. 186 ч.2, ст. 190 ч.2 КК України запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці, а саме до 16 жовтня 2020 року, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , цілодобово та зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло обвинуваченого, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_6 та скерувати начальнику Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23».
Копію ухвали направити на виконання Глобинському відділу поліції ВП ГУНП у Полтавській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя :