Провадження № 11-кп/4820/182/20
Справа № 684/516/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
доповідача- судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 0000075 від 24 липня 2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2019 року,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на час постановлення вироку судимого 21 червня 2019 року Старосинявським районним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 220 годин громадських робіт, які повністю не відбув,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому за цим злочином покарання у виді 3 (трьох років) позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Старосинявського районного суду від 21 червня 2019 року у виді 220 годин громадських робіт, більш суворим за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Зарахувано у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, частково відбуте покарання за вироком Старосинявського районного суду від 21 червня 2019 року у виді 36 годин громадських робіт, виходячи з положень статті 72 КК України, що одному дню позбавленню волі відповідає вісім годин громадських робіт, а саме 4 (чотири) дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної моральної шкоди задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 1500 грн. матеріальної шкоди, 1 000 грн. моральної шкоди, а всього 2500 грн.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як вбачається з вироку, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи притягнутим 25.01.2019 року до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яке в подальшому був засуджений, на шлях виправлення не став та вчинив новий майновий злочин.
Так, 10.06.2019 року близько 18.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , вирішив викрасти грошові кошти із житлового будинку ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 . Втілюючи в життя свій злочинний намір, у той же день, близько 18.05 год., ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 перебуває на території власної земельної ділянки, за будинком, зайшов на подвір`я господарства, що по АДРЕСА_2 , де через незачинені вхідні двері проник у приміщення веранди, після чого на столі виявив поліетиленовий пакет, з якого умисно, таємно, повторно, викрав гаманець вартістю 100 грн. із грошовими коштами в сумі 1400 грн., та розпорядився ними на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 1500 грн.
Такими діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити йому більш м`яке покарання, а саме застосувати ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Вважає призначене покарання занадто суворим. Вказує, що судом не в повній мірі враховано, що вину у вчиненні інкримінованого злочину він визнав повністю, щиро розкаявся, давав послідовні визнавальні покази, просив вибачення у потерпілої, які були нею прийнятті. Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що на даний час матеріальна шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі. Просить врахувати той факт,що він раніше ніколи не відбував покарання в місцях позбавлення волі в бажає виправитись без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та відповідно його кримінально - правова оцінка не оскаржується.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вище зазначеного злочину при наведених у вироку обставинах підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених в судовому засіданні, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинене повторно, поєднаного з проникненням у житло.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначене у відповідності до вимог ст. 65 КК України із врахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушень, який є тяжким злочином, особи винного, який за місцем проживання характеризується добре, проживає один, не працює, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, фактичних обставин справи, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставина, яка обтяжують покарання обвинуваченого вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до даних досудової доповіді існує дуже високий ризик вчинення повторного правопорушення, високий ризик небезпеки для суспільства та неможливість виправлення обвинуваченого без цілодобового контролю та нагляду в умовах ізоляції.

Зазначене дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він може продовжити злочинну діяльність.

Призначене покарання мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України є необхідним й достатнім для його виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення більш м`якого покарання колегія суду не вбачає. Як не вбачає і підстав для застосування ст. 75 КК України і звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом не в повній мірі враховано, що вину у вчиненні інкримінованого злочину він визнав повністю, щиро розкаявся, давав послідовні визнавальні покази, спростовуються вищенаведеним.

Посилання апелянта на те, що він просив вибачення у потерпілої, які були нею прийнятті та на даний час матеріальна шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі, не дають підстав, колегії суддів для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, оскільки шкода завдана злочином відшкодована частково (в частині завданих матеріальних збитків) та після постановлення вироку суду, в період апеляційного оскарження.

Істотних порушень вимог КПК України в кримінальному провадженні не встановлено.

На підставі вищенаведеного колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді