УХВАЛА
16 жовтня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління ГУ ДФС в Одеській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000081 від 22.11.2019 року,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління ГУ ДФС в Одеській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000081 від 22.11.2019 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведеного 07.10.2020 року обшуку торгово-складського приміщення з позначенням «№141» на території ТОВ «Промтоварний ринок», за вул. Рожевою, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління ДФС в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 22.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ФОП « ОСОБА_5 » (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована в Південному управлінні у м. Одесі Головного управління ДПС в Одеській області, шляхом не відображення у податковій звітності реального обсягу доходу, ухилився від сплати єдиного податку на суму 6813075 грн.

З 23.10.2007 року ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є фізичною особою підприємцем, перебуває на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, зареєстрована в якості платника єдиного податку 2 групи). Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . Основним видом діяльності є роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям. Посвідка на постійне проживання ОД НОМЕР_2 від 31.08.2011 року.

Згідно інформації з бази даних «Укрпатент» встановлено, що торгова марка «DILVIN» зареєстрована на громадянку ОСОБА_6 (і.п.н. НОМЕР_1 ).

Крім того, до протиправної діяльності пов`язаної з ухиленням від сплати податків задіяна ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), з 06.12.2019 року є фізичною особою підприємцем. Перебуває на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області. Зареєстрована в якості платника єдиного податку). Адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; основним видом діяльності є оптова торгівля текстильними товарами. Посвідка на постійне проживання НОМЕР_3 від 14.04.2017 року.

ФОП ОСОБА_5 , зареєстрована в якості платника єдиного податку другрої групи, основним видом діяльності якої є роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям. Згідно інформації з бази даних «Укрпатент» встановлено, що ОСОБА_5 (і.п.н. НОМЕР_1 ) являється власником торгової марки «DILVIN».

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що громадянки Молдови: ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_8 , займаються ввезенням на митну територію України одягу з Туреччини, ТМ «DILVIN» за допомогою «карго» оператора «ALSU-TRANS».

Розрахунок з оператора «ALSU-TRANS» здійснюється готівковими коштами, без будь якого відображення у податковій та бухгалтерській звітності, та в подальшому ввезений товар реалізують на постійній основі на внутрішньому ринку України в оптовій та роздрібній мережі на ринку та магазинах міста, без повного відображення отриманих доходів та відповідної сплати податків.

Фактично, з митниці вантаж кожного тижня доставляється до складського приміщення підконтрольного громадянкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку економічного дослідження № 111 від 14.11.2019 року, за умови, що загальний обсяг доходу від провадження господарської діяльності, отриманий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з червня по середину листопада 2019 року, складає в сумі 46920500 грн., заниження вказаною особою податкових зобов`язань по єдиному податку нормативно підтверджується на суму 6813075 грн., що є особливо великим розміром та відповідальність за яке, передбачено ч.3 ст.212 КК України.

Так, 07.10.2020 року проведено обшук торгово-складського приміщення з позначенням «№141» на території ТОВ «Промтоварний ринок», за вул. Рожевою, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, за результатами якого виявлено та вилучено наступне:

-два блокноти жовто-блакитного кольору;

-блокнот чорного кольору;

-5 блокнотів різного кольору;

-зошит з чорновими записами;

- роздруківки з чорновими записами на 3 арк.

08.10.2020 року слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами речей та документи, які вилучені під час даного обшуку.

Одним з доказів умисного ухилення від сплати податків являються первинні бухгалтерські, облікові та інші документи, чорнові записи, носії електронної інформації, які відображають об`єми, хронологію та інші дані про фактичні фінансово - господарські операції, що є об`єктами оподаткування.

Таким чином, виявлені та вилучені в ході обшуку по кримінальному провадженню первинні фінансово-господарські документи, чорнові записи, печатки та грошові кошти та товарно-матеріальні цінності згідно положень ст.ст. 98, 99 КПК України є речовими доказами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

У органу досудового розслідування є підстави та розумні підозри вважати, що вилучені у ході обшуку речі та документи є доказом умисного ухилення від сплати податків, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, ТМЦ.

В свою чергу повернення, не заборона використання та розпорядження вилученими у ході проведення обшуку речами та документами може призвести до їх зникнення, втрати або пошкодження, або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і суттєво вплинути на його подальший хід. Вказане в тому числі може призвести до втрати речових доказів у кримінальному провадженні.

Також, вилучені речі та документи необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на вказане майно.
Слідчий ОСОБА_3 надала до суду заяву, у якій клопотання підтримала та просила судове засідання провести за її відсутності.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_11 надала до суду заяву, у якій заперечувала проти накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, посилаючись на те, що воно не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та просила судове засідання провести за її відсутності.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління ДФС в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 22.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ФОП « ОСОБА_5 » (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована в Південному управлінні у м. Одесі Головного управління ДПС в Одеській області, шляхом не відображення у податковій звітності реального обсягу доходу, ухилився від сплати єдиного податку на суму 6813075 грн.

Вивченням клопотання слідчого встановлено, що майно, яке було виявлене та вилучене під час проведення 07.10.2020 року обшуку торгово-складського приміщення з позначенням «№141» на території ТОВ «Промтоварний ринок», за вул. Рожевою, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, може містити відомості про обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, чи бути знаряддям вчинення злочину, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні.
Так, 07.10.2020 року проведено обшук торгово-складського приміщення з позначенням «№141» на території ТОВ «Промтоварний ринок», за вул. Рожевою, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, за результатами якого виявлено та вилучено наступне:

-два блокноти жовто-блакитного кольору;

-блокнот чорного кольору;

-5 блокнотів різного кольору;

-зошит з чорновими записами;

- роздруківки з чорновими записами на 3 арк.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно.
Керуючись ст.ст. 167-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління ГУ ДФС в Одеській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню №0000081 від 22.11.2019 року, задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000081 від 22.11.2019 рокув ході проведеного 07.10.2020 року обшуку торгово-складського приміщення з позначенням «№141» на території ТОВ «Промтоварний ринок», за вул. Рожевою, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, а саме:

-два блокноти жовто-блакитного кольору;

-блокнот чорного кольору;

-5 блокнотів різного кольору;

-зошит з чорновими записами;

- роздруківки з чорновими записами на 3 арк.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.
Слідчий суддя ОСОБА_1