1Справа № 335/8674/20 1-кс/335/4664/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділення Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001374 від 25 лютого 2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно із вимогами ст. 169 КПК України,
ВСТАНОВИВ:

05.11.2020 поштою до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділення Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001374 від 25.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, під час обшуку 22.10.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошових коштів у сумі 1845 євро, 7940,00 грн. та 8 доларів США, що належать ОСОБА_3 .
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 22.10.2020 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 було вилучено особисті кошти ОСОБА_3 у сумі 1845 євро, 7940,00 грн. та 8 доларів США.
Даний обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.202 у справі ЄУН 335/8654/20 та у кримінальному провадженні № 0001374 від 25.02.2020.
Відповідно до вказаної ухвали слідчому ОСОБА_5 надано дозвіл на обшук з метою відшукання та вилучення документів іноземних громадян, розписок про отримання коштів від іноземних громадян, мобільного обладнання з сім-картками операторів стільникового зв`язку, грошових кошті, отриманих злочинним шляхом, банківських карток.
Підставою для постановлення ухвали слугувало клопотання слідчого в якому чоловік ОСОБА_3 . ОСОБА_6 зазначеній, як особа, що причетна до скоєння шахрайських дій відносно іноземних студентів.
В клопотанні прямо було зазначено, що ОСОБА_6 за свої грошові послуги забирає документи іноземних громадян, і нібито, є підстави вважати, що ОСОБА_6 зберігає документи, які належать іноземним студентам, та використовує їх (документи) в своїй шахрайській діяльності. Однак про те, якою ж саме шахрайською діяльністю ОСОБА_7 займається та про які саме кошти, отримані злочинним шляхом, йде мова у клопотанні слідчого згадано не було.
При обшуку жодних документів іноземних громадян не знайдено, але були знайдені та вилучені особисті кошти ОСОБА_3 .
Так, особи, які проводили обшук, у шкіряній сумці ОСОБА_3 , що знаходилася безпосередньо біля входу до приміщення, окрім іншого, знайшли наступні грошові кошти: 1845 євро, 794,00 грн., 8 доларів США. Вказані кошти були вилучені в ході обшуку.
Однак ці кошти належать особисто ОСОБА_3 та ні до якої «шахрайської діяльності» відношення не мають. Слідчий не зважила на пояснення ОСОБА_3 про належність грошей.
Таким чином, на думку заявника слідчий ОСОБА_8 порушила вимоги ухвали суду про обшук, де чітко було зазначено про надання дозволу на відшукання та вилучення «грошових коштів, отриманих злочинним шляхом».
Адвокат звертає увагу суду, що наразі існує стала судова практика, яка визначає, що у разі надання дозволу на вилучення коштів, здобутих злочинним шляхом, ці грошові кошти повинні бути ідентифіковані шляхом позначення серії та номеру купюри саме в ухвалі слідчого судді, оскільки так можливо встановити належність коштів до певного злочину.
Крім того, зазначає, що оскільки зазначені грошові кошти все ж таки було вилучено, сторона обвинувачення мала б подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурор протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Арешт на вилучені кошти судом накладено не було. На даний час слідчий не повернув майно особі, у якої його було вилучено, а тому бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, є незаконною.
Представник володільця майна адвокат ОСОБА_4 , що діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 89 від 28.10.2020 та власник майна ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримали, просили задовольнити, посилаючись на доводи, які викладені в матеріалах скарги. Додатково адвокат суду зазначив, що в протоколі обшуку жодної інформації про те, за якими ознаками слідчий визначив, що потрібно вилучати саме ці грошові кошти, також немає. Просив приєднати до матеріалів скарги додаткові документи.
Представник Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 у судове засідання не з`явилися, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки суду не повідомлено.
За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність представника Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та прокурора. При цьому слідчим суддею враховано положення ст. ст. 22, 26, 306 КПК України.
Вислухавши заявника, адвоката, вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділенням Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001374 від 25.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
13.10.2020, у зв`язку із здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, слідчий слідчого Вонесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 за погодженням процесуального керівника звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотання про проведення обшуку.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2020 (справа № 335/8647/20 провадження 1-кс/335/4379/2020) надано дозвіл на обшук за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання та вилучення документів іноземних громадян, розписок про отримання коштів від іноземних громадян, мобільного обладнання з сім-картками операторів стільникового зв`язку, грошових кошті, отриманих злочинним шляхом, банківських карток.
Як вбачається з протоколу обшуку, в період з 08:46 до 11:36 год, 22.10.2020 слідчим Вонесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку ст. 234 КПК України.
У поясненнях доданих до скарги адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , просив: зобов`язати слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0001374 від 25.02.2020 повернути ОСОБА_3 майно, а саме грошові кошти у сумі 1845 євро, 7940,00 грн. та 8 доларів США, які були вилучені в ході обшуку 22.10.2020.
При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Таким чином, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Статтею 169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, орган досудового розслідування з клопотанням про арешт майна, тимчасово вилученого 22.10.2020 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2020 в рамках кримінального провадження № 0001374 від 25.02.2020, не звертався, арешт на вказане майно не накладався, зазначене майно станом на день розгляду скарги ОСОБА_3 не повернуто.
Стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ОСОБА_3 , яка не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінального правопорушення, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № № 0001374 від 25.02.2020 не надано, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу.
Таким чином, оскільки слідчим Вонесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 тимчасове вилучене майно, зокрема грошові кошти в сумі 1845 євро, 7940,00 грн. та 8 доларів США, згідно опису вилучених речей і документів, що наведений в протоколі обшуку від 22.10.2020 не повернуто, що свідчить про безпідставність утримання такого майна, яке в силу положень ст. 169 КПК України підлягає негайному поверненню ОСОБА_3 .
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.
Разом із цим, будь-яких додаткових доводів щодо необхідності продовження утримання тимчасово вилученого майна чи накладення арешту на грошові кошти слідчому судді не надано.
Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для продовження утримання такого тимчасово вилученого майна та його значення у кримінальному провадженні № 0001374 від 25.02.2020, судом не встановлено, у зв`язку з чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи скарги є обґрунтованими.
При цьому, слідчий суддя також виходить із загальних засад кримінального провадження, зокрема принципу недоторканності права власності, закріпленого у ст. 16 КПК України, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. Аналогічна позиція викладена й у ч. 4 ст. 41 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним, а також у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», відповідно до якої кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
У рішенні Європейського суду по справі «Мороко проти Російської Федерації» від 12.06.2008, Судом зазначається: «Попередні положення не зменшують права держави забезпечувати виконання таких законів, які їй видаються необхідними для здійснення контролю за використанням власності відповідно до загальних інтересів чи для забезпечення сплати податків чи інших зборів та штрафів».
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та зобов`язання слідчого Вонесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 чи іншого слідчого, який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0001374 від 25.02.2020, негайно повернути ОСОБА_3 грошові кошти, тимчасово вилучені 22.10.2020 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2020.
Відповідно до частини другої статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути в тому числі про зобов`язання вчинити певну дію.
Керуючись ст.ст. 7, 16, 167-169, 171, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділення Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001374 від 25 лютого 2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно із вимогами ст. 169 КПК України - задовольнити.
Зобов`язати слідчого Вонесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , або іншого слідчого, який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001374 від 25 лютого 2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, негайно повернути ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) майно, а саме грошові кошти сумі 1845 євро, 7940,00 грн. та 8 доларів США, тимчасово вилучені 22 жовтня 2020 р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які були вилучені під час вказаного обшуку, згідно опису вилучених речей і документів відповідно до протоколу обшуку від 22 жовтня 2020 р.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1