Справа № 404/4410/20
Номер провадження 1-кп/404/304/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0007848 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.11.2018 року Ленінським районним судом міста Кіровограда за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 11.04.2019 року Ленінським районним судом міста Кіровограда за ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України, з застосуванням ч.1, ч.4 ст.70 КК України, до 7 років позбавлення волі, 24.09.2019 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
14.10.2019 року о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 та особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, перебуваючи біля «Ковалівського парку» у м. Кропивницькому, побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_5 . В цей момент у них виник умисел, направлений на відкрите заволодіння майном останнього. Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи узгоджено між собою, ОСОБА_3 та особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, наздогнавши ОСОБА_5 біля житлового комплексу «Ковалівський», який розташований по вулиці Івана Похитонова, 5 в місті Кропивницькому, перегородили йому шлях, після чого особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, завдав ОСОБА_5 один удар правою рукою в область лівого ока, а ОСОБА_3 , завдав один удар рукою в область потилиці ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю, спричинивши такими діями ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді синця на нижній повіці ока, яке згідно висновку експерта № 575 від 23.10.2019 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Подолавши в такий спосіб опір ОСОБА_5 , особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, почала тримати ОСОБА_5 за руки та ноги, щоб той не вирвався, а в цей час ОСОБА_3 витягнув з правої кишені штанів ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3000 гривень та смартфон «Iphone 6 Plus», об`ємом пам`яті 16 Gb, вартістю 3505 гривень, а з лівої кишені штанів мобільний телефон «Iphone 5S», сірого кольору, вартістю 2544 гривні, які належали ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_3 та особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9049 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 cкоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. Вказував, що скоїв кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому розкаювався та просив суворо не карати, при цьому пояснив, що дійсно 14.10.2019 року, у вечірній час, перебував разом з ОСОБА_7 (стосовно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження), біля Ковальівського парку в місті Кропивницькому, де вони побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_5 . В цей момент у них виник умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_5 . В подальшому діючи узгоджено між собою, вони наздогнали ОСОБА_5 та з застосуванням до нього насильства відкрито заволоділи його грошовими коштами в сумі 3000 гривень та смартфони, після чого вказаним майном розпорядились на власний розсуд.

Крім показань обвинуваченого, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив суду, що 14.10.2019 року, у вечірній час, він перебував біля «Ковалівського парку» в місті Кропивницькому. В цей час до нього підійшли ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та запитали, що у нього є в кишенях. Потім один з них вдарив його в око, а інший в затилок, від якого впав та його почали забивати ногами. Один з грабіжників, а саме ОСОБА_3 нишпорив по кишенях, поки ОСОБА_7 його тримав. Обличчя ОСОБА_3 він пам`ятає добре, оскільки таке важко забути. Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з застосування насильства до нього відкрито заволоділи його грошовими коштами в сумі 3000 гривень та смартфоном «Iphone 6 Plus», після чого зникли з місця вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що цивільний позов заявляти не бажає, просить призначити суворе покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив суду, що він працює на ринку, а саме займається купівлею-продажем мобільних телефонів. В 2019 році, точної дати не пам`ятає був допитаний працівниками поліції з приводу придбання ним мобільного телефону «Iphone 6 Plus». Більше обставин у даній справі йому не відомо;

- протоколом від 15.10.2019 року про прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення (а.п.21 т.1);

- протоколом огляду місця події від 15.10.2019 року з фототаблицею до нього, під час якого було оглянуто ділянку місцевості, розташовану біля будинку АДРЕСА_2 (а.п.22-23, т.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2019 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_7 (матеріали кримінального провадження стосовно якого були виділені в окреме провадження), як особу, яка 14.10.2019 року відкрито заволоділа належним йому майном (а.п.28-29, т.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2019 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 14.10.2019 року відкрито заволоділа належним йому майном (а.п.30-31, т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2019 року з відеозаписом до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_5 повідомив про обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення, які повністю відповідають обставинам, що зазначені ним в показаннях, наданих в судовому засіданні (а.п.32-35 т.1);

- ксерокопією коробки від смартфону «Iphone 6 Plus», наданою потерпілим ОСОБА_5 (а.п.39-40, т.1);

- висновком судово-медичної експертизи №575 від 23.10.2019 року та висновком судово-медичної експертизи № 632/575 від 12.11.2019 року, відповідно до яких у ОСОБА_5 малось тілесне ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п.44, 46-47, т.1);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2019 року, в ході якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 (матеріали кримінального провадження стосовно якого були виділені в окреме провадження), як особу, яка 15.10.2019 року продала йому мобільний телефон «Iphone 5S», який був викрадений 14.10.2019 року у ОСОБА_5 (а.п.49-50, т.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2019 року, в ході якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 15.10.2019 року продала йому мобільний телефон «Iphone 5S», який був викрадений 14.10.2019 року у ОСОБА_5 (а.п.51-52, т.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2019 року, в ході проведення якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_7 (матеріали кримінального провадження стосовно якого були виділені в окреме провадження), як особу, яка 15.10.2019 року продала йому мобільний телефон «Iphone 6 Plus», який був викрадений 14.10.2019 року у ОСОБА_5 (а.п.55-56, т.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2019 року, в ході проведення якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 15.10.2019 року продала йому мобільний телефон «Iphone 6 Plus», який був викрадений 14.10.2019 року у ОСОБА_5 (а.п.57-58, т.1);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 4557/4785/19-27 від 28.11.2019 року, яким встановлена вартість мобільного телефону «Iphone 6 Plus» та мобільного телефону «Iphone 5S», що відповідно становить 3505 гривень та 2544 гривні (а.п.63-66, т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.10.2019 року з відеозаписом до нього, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_3 розповів та показав, де і за яких обставин він за попередньою змовою з ОСОБА_7 (матеріали кримінального провадження стосовно якого були виділені в окреме провадження) з застосуванням насильства до потерпілого ОСОБА_5 , відкрито заволодів майном останнього (а.п.76-79, т.1).

Приведенні вище та дослідженні в судовому засіданні докази є належним, достовірними та допустимими, так як вони отримані органом досудового розслідування у порядку, встановленому КПК України, та містять у собі фактичні дані, які вказують на місце, час та спосіб вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення та розмір завданої злочином шкоди за обставин, встановлених судом.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики «Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі справа «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення № 42310/04, п.150, від 21.04.2011).

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, оскільки підтверджується вищевказаними доказами по справі і не заперечується обвинуваченим і потерпілим.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є умисним тяжким злочином, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, особу винного, який не працює, не одружений, на обліку в лікарнях не перебуває (т.1 а.п.100, 101), раніше судимий.
До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

З урахуванням наведеного, характеру та тяжкості наслідків вчиненого кримінального правопорушення, вищенаведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 який, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий злочин, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк, яке обвинувачений повинен відбувати реально.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів, оскільки останній повністю визнав факт вчинення протиправних дій по відношенню до потерпілого ОСОБА_5 та усвідомив їх протиправність, а його сприяння розкриттю злочину протягом досудового розслідування і судового розгляду, вказують на наявність в нього щирого каяття. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Так як судом призначається покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи встановлені раніше обставини, які визначені ст.178 КПК України та ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду неможливе у разі застосування до вказаного обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Тому до набрання вироком законної сили суд залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання з 04.08.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 471 грн.

Речовий доказ: «DVD-R» диск з відеозаписом ходу проведення експерименту з підозрюваним ОСОБА_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст.395, 396 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1