Справа № 346/3189/20
Провадження № 1-в/346/183/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
представника Коломийської виправної колонії № 41: ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області в режимі відеоконференції спільне подання начальника Коломийської виправної колонії № 41 ОСОБА_6 та голови спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, засудженого 27.06.2014 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 115 ч.1, 122 ч.1, 296 ч.2, на підставі ст. 70 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ст.ст. 115 ч.1, 122 ч.1, 296 ч.2, на підставі ст. 70 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі. Адміністрація Коломийської виправної колонії № 41 та голова спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації звернулись до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк, мотивуючи тим, що з 28.08.2014 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Коломийська ВК-41». До роботи відноситься добросовісно, приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі, за добросовісне відношення до праці оголошені заохочення, мав стягнень, які погашено. З засудженими не конфліктний, підтримує доброзичливі відносини, з представниками адміністрації ввічливий та тактовний, за характером врівноважений, спокійний відвертий. Приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених: «Підготовка до звільнення», «Духовне відродження», «Професія». Зв`язок з рідними підтримує шляхом побачень, отримує посилки та передачі, вину в скоєному злочині визнає повністю, позов за виконавчим листом на суму 1005,28 грн. погасив достроково. Станом на 16 липня 2020 року відбув 3/4 призначеного судом покарання, довів своє виправлення.
Представник спостережної комісії при Коломийській РДА Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився.
В судовому засіданні представник Коломийської виправної колонії № 41 подання підтримав, вказавши, що засуджений відбув встановлену законом частину терміну покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, вказав, що залишилось засудженому відбути - 2 роки 4 місяці.
Прокурор в судовому засіданні подання підтримав.
Засуджений ОСОБА_5 просив суд звільнити його умовно-достроково.
Заслухавши доводи представника Коломийської виправної колонії № 41, прокурора, та пояснення засудженого, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
Згідно із п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Згідно з положеннями ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, умовно-дострокове звільнення можливе за умови, якщо засуджений довів своє виправлення.
Згідно п.п.1, 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто досягнення мети передбаченої ст. 50 КК України.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 станом на 16 липня 2020 року відбув 3/4 призначеного судом покарання, засуджений до роботи відноситься добросовісно відповідно до характеристики (а.с. 2), згідно із довідкою про заохочення, оголошено засудженому чотири заохочення (за добросовісне відношення до праці) та накладено 8 стягнень (зокрема, за зберігання заборонених предметів, за відмову від виконання вправ ранкової фізичної зарядки, за відмову від чергування в ДКДіР, за відмову від виконання робіт по благоустрою МПВ, за виготовлення та зберігання заборонених предметів, за порушення розпорядку дня), які погашено (а.с. 3), позов за виконавчим листом на суму 1005,28 грн. погасив (а.с.4), засуджений працездатний, відповідно до довідки про працевикористання засудженого, засуджений отримує заробітну плату за працю.
Як вбачається із довідки про заохочення та стягнення, на засудженого ОСОБА_5 накладено 8 стягнень, які погашено, і тільки 4 заохочення, за добросовісне відношення до праці.
З огляду на вище викладене, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, з наступних підстав: згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Єдиною і достатньою підставою умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання: виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Як вбачається з матеріалів подання, на засудженого накладалися 8 стягнень ( зокрема, за зберігання заборонених предметів, за відмову від виконання вправ ранкової фізичної зарядки, за відмову від чергування в ДКДіР, за відмову від виконання робіт по благоустрою МПВ, за виготовлення та зберігання заборонених предметів, за порушення розпорядку дня), які на даний час вже погашені. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вище зазначене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, що є підставою для умовно-дострокового звільнення, хоча відбув необхідний строк, призначеного покарання, як того вимагає ч.3 ст. 81 КК України.
Тому, зазначені доводи у поданні Коломийської виправної колонії № 41 та спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації є необгрунтованими, не підтверджені матеріалами подання, та матеріалами особової справи засудженого.
Відповідно до вище викладеного, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, тому законнних підстав для застосування ст. 81 КК України немає, і у поданні слід відмовити.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів, засудженим з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1