Справа № 487/5246/20
Провадження № 1-кс/487/5861/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2020 року
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві в режимі відеоконференції із ДУ "Одеський слідчий ізолятор" скаргу ОСОБА_3 на постанову від 19.08.2020 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000620 від 03.07.2020 року,
ВСТАНОВИВ:

24.09.2020 року до слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову від 19.08.2020 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000620 від 03.07.2020 року(справа №487/5246/20 провадження 1-кс/487/5861/20) .

Крім того, 12.10.2020 року до слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову від 19.08.2020 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000620 від 03.07.2020 року (справа 487/5246/20 провадження 1-кс/487/6107/20).

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.10.2020 року обидві скарги об`єднанні в одне провадження за спільним номером (справа №487/5246/20 провадження 1-кс/487/5861/20) .

У своїй скарзі скаржник посилається на те, що 19.08.2020 слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000620 від 03.07.2020 року у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Вважає, що дана постанова є передчасною, оскільки він не був допитаний як потерпілий та слідчим не були проведенні всі необхідні слідчі дії, а тому просив її скасувати.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, просив розглянути скаргу без його участі та відмовити у її задоволенні, оскільки в ході всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки показань та документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, не здобуто будь яких доказів, що вказували б на вчинення прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000620 від 03.07.2020 року, слідчий суддя прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів скарги та слідчим суддею встановлено, що прокуратурою Одеської області до ЄРДР внесено відомості та розпочато кримінальне провадження № 0000620 за ч.2 ст.372 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 від 18.06.2020 у справі №522/2540/20, № 1-кс/522/2966/20, якою зобов`язано відповідальних осіб прокуратури Одеської області внести до ЄРДР відомості які містяться у заяві ОСОБА_3 від 23.01.2020.

На підставі постанови прокурора прокуратури Одеської області про доручення проведення досудового розслідування від 03.07.2020, проведення досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні доручено слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві.

В подальшому постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 від 19.08.2020, кримінальне провадження № 0000620 від 03.07.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 складу такого кримінального правопорушення.

Підставою винесення зазначеної вище постанови стало те, що під час досудового розслідування не встановлено ознак наявності суб`єктивної та об`єктивних сторін злочину. Будь-яких даних, які б вказували на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_5 не встановлено.

Не погоджуючись із постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 , ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, оскільки він не був допитаний як потерпілий та слідчим не були проведенні всі необхідні слідчі дії.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно із вимогами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Так, закриваючи кримінальне провадження, слідчий посилався лише на пояснення свідка ОСОБА_5 , якого згідно копії протоколу допиту від 27.03.2020, допитано в іншому кримінальному провадженню № 0000327 від 20.03.2020, в той час, як відомості про кримінальне провадження № 0000620 внесено лише 03.07.2020, що підтверджується наявним в матеріалах кримінального провадження витягом з ЄРДР № 0000620 від 03.07.2020.

Крім того, в даному кримінальному провадженні не допитаний ОСОБА_3 .

Встановлені слідчим суддею вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що постанова слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 19.08.2020 року є передчасною, оскільки останнім не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий судя -
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.
Постанову від 19.08.2020 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000620 від 03.07.2020 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1