ун. № 759/157/21
пр. № 1-кп/759/630/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000674 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юрти, Тайшицького району, Іркутської області, громадянина України, освіта середньо-технічна, одруженого, працюючої фізичною особою-підриємцем, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , будучи громадянином України, у відповідності до ст. 68 Конституції України, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зокрема п.п. 1, 2 Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п.п. 12.1, 12.2, 12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів № 622 від 21.08.1998.

Однак, ОСОБА_3 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, діючи в порушення вищевказаних вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

У 1989 році, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, перебуваючи у м.Луганськ, у невстановленому досудовим розслідуванням мисливському магазині, придбав ніж, який з того часу носив при собі.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї (ножа), без передбаченого законом дозволу ОСОБА_3 , взяв даний ніж.

В подальшому, 23.11.2020 об 10 годині 45 хвилин ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи при собі ніж, який являється холодною зброєю, зайшов до станції метрополітену «Житомирська» КП «Київський метрополітен» у м. Києва, де у вестибюлі вказаної станції, був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності речей та предметів, обіг який обмежено або заборонено законом, повідомив, що у центральному відділі наплічного рюкзака знаходиться ніж.

Після чого, ОСОБА_3 , був запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції метрополітену КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де у присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено з центрального відділу наплічного рюкзака, який був при ньому - ніж, який відноситься до холодної зброї, виготовлений по типу метальних ножів, заводським способом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що приблизно в 1989 році, перебуваючи в м.Луганськ, придбав ніж, який з того часу носив при собі. 23.11.2020 приблизно о 10 годині 45 хвилин, знаходячись у вестибюлі станції метрополітену «Житомирська», він був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав ніж, який відносяться до холодної зброї.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, висновки експертизи, не оспорює, щиро кається у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.263 ч.2 КК України правильно, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, на підставі ст.ст.50, 65 КК України, враховую характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжує покарання і приходить до переконання про призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.263 КК України.

Поряд з цим, суд з врахуванням фактичних обставин справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, працює, характеризується позитивно, має постійне місце проживання та реєстрації, його поведінку як до, так і після вчинення злочину, вважає за можливе його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши йому покарання не пов`язане з позбавленням волі згідно ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Процесуальні витрати по справі покласти на обвинуваченого.

Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи, на користь держави у розмірі 1 634 гривні 45 копійок.

Речові докази по справі: ніж, який знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м.Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1