Справа № 1-кп/593/164/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2020 р. Бережанський районний суд Тернопільської області
у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Бережани Тернопільської області клопотання прокурора Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000290 від 20 серпня 2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Прокурор Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури звернувся до суду із письмовим клопотанням, згідно якого просив суд продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави. В клопотанні зазначив, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, є тяжким і за його вчинення передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення й значний термін покарання у виді позбавлення волі, є причиною того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може умисно переховуватися від суду, як на території України, так і поза її межами. В обґрунтування заявленого ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, прокурор послався на те, що з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів у судовому засіданні, зважаючи на те, що свідки по справі у суді не допитувалися, до проведення такого допиту, під незаконним впливом обвинуваченого, такі особи можуть змінити свої показання, які вони давали слідчому. Крім цього, перебуваючи на волі та маючи інформацію про свідків, обвинувачений як особисто, так і через третіх осіб, шляхом тиску та залякувань, може незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого ОСОБА_4 з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань, від дачі свідчень або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань. Прокурором також заявлено про ризик того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Загалом в обґрунтування таких ризиків прокурор послався на те, що обвинувачений ОСОБА_5 не працює та не навчається, немає джерела доходу, що може спонукати його до вчинення корисливих злочинів з метою отримання коштів для виїзду з місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду. Вважає, що вказані у клопотанні ризики виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та підтверджують наявність ризиків, які існували, як під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу, так і під час його продовження на стадії досудового розслідування та у суді. На думку прокурора, саме такий, існуючий запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також унеможливить вказані у клопотанні ризики.
Крім зазначеного, прокурор також клопоче про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на термін 60 днів, без визначення розміру застави. В обґрунтування клопотання зазначив, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється, є тяжким і за його вчинення передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопорушення й значний термін покарання за його вчинення у виді позбавлення волі є причиною того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може умисно переховуватися від суду, як на території України, так і поза її межами, оскільки тривалий час він проживав у Королівстві Іспанії, з 24 червня 2019 року знятий з реєстрації проживання в м.Бережани Тернопільської області і на даний час не має постійного місця проживання. В обґрунтування заявленого ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, прокурор послався на те, що з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів у судовому засіданні, зважаючи на те, що свідки по справі у суді не допитувалися, до проведення такого допиту, під незаконним впливом обвинуваченого, такі особи можуть змінити показання, які вони давали слідчому. Прокурор вважає, що перебуваючи на волі та маючи інформацію про свідків, обвинувачений, як особисто, так і через третіх осіб, шляхом тиску та залякувань, може незаконно впливати на свідків та обвинуваченого ОСОБА_5 , з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань, від дачі свідчень або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань. Прокурором також заявлено про ризик того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування таких ризиків прокурор послався на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не працює та не навчається, не має постійного місця проживання, немає джерела доходу, що може спонукати його до вчинення корисливих злочинів з метою отримання коштів для виїзду з місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду. Вважає, що вказані у клопотанні ризики виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та підтверджують наявність ризиків, які існували, як під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу, так і під час його продовження на стадії досудового розслідування та у суді і саме такий, існуючий запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також унеможливить вказані у клопотанні ризики.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подані ним клопотання підтримав, просив їх задоволити.
Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься її письмова заява про проведення судового засідання по даному кримінальному провадженні без її участі.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 вважає клопотання прокурора необґрунтованим та просила суд відмовити у його задоволенні. Одночасно із запереченнями проти клопотання прокурора заявила усне клопотання про зміну обраного її підзахисному запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Обґрунтовуючи заперечення проти клопотання прокурора і доводячи підставність свого клопотання про зміну запобіжного заходу, зазначила, що вказані прокурором ризики нічим не підтверджені і надумані. Натомість пояснила, що її підзахисний сам добровільно з`явився до поліції і визнав вину у скоєнні злочину, а тому ризику ухилення його від правосуддя, впливу на свідків на сьогоднішній день не існує.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив клопотання прокурора залишити без задоволення та змінити йому обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Крім вищевказаного, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 й сам обвинувачений повідомили суд, що обставини, раніше встановлені у судових засіданнях при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишилися незмінними, нових обставин, які мають враховуватися під час вирішення питання щодо запобіжного заходу, обраного обвинуваченому, суду не повідомили.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 просив у задоволенні клопотання прокурора стосовно його підзахисного відмовити, заявив усне клопотання про зміну обраного його підзахисному запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Заперечуючи проти клопотання прокурора і обґрунтовуючи своє клопотання про зміну його підзахисному запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, захисник вказав, що всі ті заперечення, які він раніше вказував при попередньому продовженні його підзахисному строку обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишилися незмінними. Пояснив, що вказані прокурором у клопотанні ризики не обґрунтовані. Перебуваючи на волі, його підзахисний втікати і переховувати від суду, чи впливати на свідків не буде.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив клопотання прокурора залишити без задоволення та змінити йому обраний раніше запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
На уточнюючі запитання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що обставини, раніше встановлені при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою у судових засіданнях, фактично залишилися незмінними.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про зміну обраного її підзахисному запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну обраного його підзахисному запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - заперечив, вважає їх необґрунтованими, безпідставними й такими, що не підлягають до задоволення з підстав, які є аналогічними вказаним у його клопотанні про продовження обвинуваченим вже обраного запобіжного заходу.
Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає, що клопотання прокурора про продовження обраного щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задоволити, а усні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжному заході у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.
Згідно положень ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 22 серпня 2019 року підозрюваним ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. Судове рішення щодо обрання вказаного запобіжного заходу обвинуваченим за поданою стороною захисту апеляційною скаргою було предметом розгляду суду апеляційної інстанції, за наслідками якого такий вид запобіжного заходу щодо обвинувачених залишено без змін.
Крім цього, ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2020 року вказаний запобіжний захід було продовжено. Вищезазначена ухвала суду обвинуваченими та їх захисниками не оскаржувалася.
Згідно ухвали, постановленої Бережанським районним судом 17 липня 2020 року, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обох обвинувачених закінчується о 23 год 59 хв. 14 вересня 2020 року.
У зв`язку зі спливом строку з дня продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання їх під вартою.
Із поданого суду клопотання та обвинувального акту видно, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, яке є тяжким, насильницьким й умисним, за вчинення якого передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі без альтернативного виду покарання.
Обґрунтованість підозри, повідомленої під час досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які на даний час є обвинуваченими, учасниками процесу не оспорена і під сумнів не поставлена.
Із встановлених в судовому засіданні відомостей, які стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_5 , достовірність й повнота яких не заперечена учасниками процесу, останній не має постійного джерела доходу, не одружений, утриманців не має, до затримання не працював; серед родичів підтримує стосунки лише з сестрою, має зареєстроване місце проживання у будинку сестри в с.Павлів Бережанського району Тернопільської області, хоча за вказаним місцем проживання перебував рідко, оскільки фактично постійно їздив на тимчасові заробітки у Польщу, у володінні ні рухомого, ні нерухомого майна немає, важкими хронічними захворюваннями не страждає, не судимий, інших кримінальних проваджень щодо нього немає і запобіжні заходи у кримінальному провадженні раніше до нього не застосовувалися.
Такі встановлені судом обставини продовжують існувати й свідчать про відсутність у ОСОБА_5 стійких позитивних соціальних зв`язків в суспільстві. Враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, суд розцінює такі обставини, як такі, що свідчать про наявність ризику ухилення обвинуваченого (переховування) від суду у випадку застосування до нього іншого, більш м`якого, не пов`язаного із утриманням під вартою, запобіжного заходу.
Інші, вказані прокурором у його клопотанні ризики вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому не можуть вважатися обґрунтованими.
Судом також встановлено, що будь-яких нових, раніше не повідомлених суду як під час обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час його продовження на стадії досудового розслідування та у суді, відомостей, які б слугували підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який, суду не повідомлено і у судовому засіданні не здобуто.
Тобто, вищенаведені, встановлені у судовому засіданні обставини є достатніми підставами вважати, що обґрунтований ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, продовжує існувати й на даний час, а тому більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання такому ризику.
Із зазначених підстав суд вважає, що клопотання прокурора стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 слід задоволити та продовжити останньому строк тримання під вартою до 60 днів - з 9 вересня 2020 року до 6 листопада 2020 року включно, а у клопотанні адвоката ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 існуючого запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити за безпідставністю.
Крім цього, суд вважає, що усне клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу заявлено захисником з порушенням вимог, встановлених статтею 201 КПК України.
Що стосується запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_4 суд зазначає наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час складання обвинувального акту не мав і не має постійного джерела доходу, до затримання не працював; неодружений, утриманців не має, серед родичів фактично підтримує стосунки лише з батьком, з малолітнього віку фактично постійно проживав на території Королівства Іспанії, а на територію України прибув лише у травні 2019 року, зареєстрованого місця проживання на території України не має, у володінні ні рухомого, ні нерухомого майна немає, рішенням суду від 20 серпня 2019 року визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та 185 КУпАП, відомості про його судимість відсутні, інших кримінальних проваджень щодо нього немає і запобіжні заходи у кримінальному провадженні раніше до нього не застосовувалися.
Суд вважає, що обставини, які існували і на час обрання і попереднього продовження судом обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати й на даний час і свідчать про відсутність у нього стійких позитивних соціальних зв`язків в суспільстві. Враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, суд розцінює такі обставини, як такі, що свідчать про наявність ризику ухилення обвинуваченого (переховування) від суду у випадку застосування до нього іншого, більш м`якого, не пов`язаного із утриманням під вартою, запобіжного заходу.
Інші, вказані прокурором у його клопотанні ризики вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення - не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому не можуть вважатися обґрунтованими.
Однак, вищенаведені встановлені у судовому засіданні обставини є достатніми підставами вважати про продовження існування обґрунтованого ризику того, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, а тому більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання такому ризику.
Тобто суд визначивши наявними підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України прийшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним клопотання прокурора задоволити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до шістесяти днів - з 9 вересня 2020 року до 6 листопада 2020 року включно.
Що стосується клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну його підзахисному ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, то вказане клопотання слід залитиши без задоволення за його необгрунтованістю.
Крім цього, суд вважає, що усне клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу заявлено стороною захисту з порушенням вимог, встановлених статтею 201 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задоволити.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Баранівка Бережанського району Тернопільської області, у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів до 6 листопада 2020 року включно.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Іванівка Теребовлянського району Тернопільської області, у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів до 6 листопада 2020 року включно.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про зміну обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.
Ухвала підлягає виконанню з моменту її проголошення та діє стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до 6 листопада 2020 року включно.
Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , їх захисникам адвокатам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перекладачу ОСОБА_8 для здійснення перекладу та надіслати начальнику Чортківського СІЗО №-26 за місцем утримання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 для виконання.
Відповідно до ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали складено 10 вересня 2020 року.
Учасники судового провадження на ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою можуть подати апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які перебувають під вартою, - з моменту вручення їм копії ухвали.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.
Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1