Справа № 446/2241/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2020 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000066 від 01.11.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Замочок, Жовківського району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, безробітного, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:
31 жовтня 2020 року о 01:57 год. на 506 км., автодороги "Київ-Чоп" у с.Банюнин Львівського району (відповідно до постанови Верховної ради України від 17.07.2020 №807-IX "Про утворення та ліквідацію районів") Львівської області, працівниками УПП у Львівській області ДПП з метою перевірки документів зупинено ОСОБА_5 , який керував автомобілем марки "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Після зупинки автомобіля, на прохання пред`явити документи водія та на транспортний засіб, останній достовірно знаючи, що свідоцтво про реєстрацію автомобіля "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 від 25.10.2011 видане на ім`я ОСОБА_6 , жителя с.Корничі Самбірського району Львівської області, є підробленим, пред`явив його працівникам поліції. Зображення в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25.10.2011 заповненого на автомобіль марки "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_1 виконані за допомогою комп`ютерної, чи іншої оргтехніки з використанням знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом нанесення зображення та виготовлений не поліграфічним підприємством ТОВ "Знак" Консорціуму "ЄДАПС", яке здійснювало виготовлення бланків типових документів та не відповідає аналогічним документам, які перебувають в офіційному обігу.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованому йому кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно його зупинила поліції для перевірки документів, які він на вимогу пред`явив знаючи, що вони підроблені. Вказав, що в нього була необхідність в автомобілі, тому здійснював поїзду по підроблених документах.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, сторона захисту також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальний проступок, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, здійснивши допит у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали щодо речових доказів, процесуальних витрат, суд дійшов висновку, що при встановлених обставинах вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа доведена повністю.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст. 89 КК України не судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, безробітній.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути пов`язано з накладенням штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільного позову не було заявлено.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта Львівського НДЕКЦ МВС України для проведення судової технічної експертизи в розмірі 980,70 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого в користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію автомобіля "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 - знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта Львівського НДЕКЦ МВС України для проведення судової технічної експертизи в розмірі 980,70 грн (дев`ятсот вісімдесят гривень сімдесят копійок).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1