печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» на бездіяльність Генерального прокурора щодо нерозгляду клопотання від 25.06.2020 в порядку ст.220 КПК України та скарги від 26.06.2020 в порядку ст.308 КПК України в рамках кримінального провадження №0011851 від 31.12.2014,-

В С Т А Н О В И В :

08.07.2020 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» на бездіяльність Генерального прокурора щодо нерозгляду клопотання від 25.06.2020 в порядку ст.220 КПК України та скарги від 26.06.2020 в порядку ст.308 КПК України в рамках кримінального провадження №0011851 від 31.12.2014.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Адвокат ОСОБА_3 подав до суду через канцелярію клопотання, в якому просим розгляд скарги провести за його відсутності, вимоги скарги підтримав, та просив її задовольнити з наведених в ній підстав..

Особа, бездіяльність якої є предметом оскарження у судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Зокрема, такий строк визначений ст.220 КПК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0011851 від 31.12.2014. Процесуальне керівництва у вказаному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Судовим розглядом встановлено, що 25.06.2020 адвокат ОСОБА_3 направив на адресу Генерального прокурора клопотання від 25.06.2020 в порядку ст.220 КПК України в рамках кримінального провадження №0011851 від 31.12.2014, яке було отримано уповноваженою особою 26.06.2020.

Заявник до цього часу не отримав від Генерального прокурора відповіді щодо поданого клопотання від 25.06.2020.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Станом на день звернення зі скаргою та станом на день її розгляду слідчому судді не надано відомості щодо розгляду вказаних клопотань, з чого вбачається бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання заявника.

Відтак скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується вимог скарги щодо зобов`язання Генерального прокурора ОСОБА_4 розглянути скаргу в порядку ст. 308 КПК України та невідкладно повідомити Компанію «Лорлі Інвестментс Лімітед» про результати її розгляну з наданням відповіді то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, ч.5 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Як зазначено у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №370/2316/18 (провадження №51 - 9929 км 18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано §1 Глави 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності, яка може бути оскаржена до слідчого судді чітко визначена положеннями ст. 303 КПК України.

В постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року у справі № 5-272кс(15), зазначається, що «особливістю кримінальних процесуальних норм, на відміну від, наприклад, кримінально-правових, є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК, а окремо викладені законодавцем у різних статтях, іноді навіть розділах, КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, серед іншого, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

В даному випадку, під іншими діями, виходячи із системного аналізу положень КПК України, слід розуміти, серед іншого, невчинення дій як то не розгляд клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, чи не розгляд скарги, поданої в порядку ст.308 КПК України. Тобто, зазначаючи в диспозиції статті слово «дії», слід розуміти що оскарженню підлягають неконкретизовані в статті випадки, виходячи із норм інших статей Кримінального процесуального кодексу України.

Разом з тим, відповідно до граматичної форми числа диспозиції вищенаведеної статті вцілому, законодавець вбачає можливість оскарження конкретної дії, вживаючи слова в лексичній побудові норми закону в однині. Тобто, предметом оскарження до слідчого судді може бути лише конкретна дія або бездіяльність конкретного органу.

Виходячи із вищевикладеного, а також встановлених по справі обставин слідчий суддя вважає, що дані вимоги не можуть бути предметом розгляду одночасно при оскарженні іншої бездіяльності прокурора, оскільки розгляд в одному провадженні скарг щодо оскарження бездіяльності, яка має різну правову природу та різний предмет оскарження, суперечить вимогам імперативності.

Таким чином, наявність визначених у законі вимог щодо рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження до слідчого судді, та порядок їх оскарження не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

За таких обстави, скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» підлягає частковому задоволенню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-40, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» на бездіяльність Генерального прокурора щодо нерозгляду клопотання від 25.06.2020 в порядку ст.220 КПК України та скарги від 26.06.2020 в порядку ст.308 КПК України в рамках кримінального провадження №0011851 від 31.12.2014 задовольнити частково.

Зобов`язати Генерального прокурора розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» від 25.06.2020 в рамках кримінального провадження №0011851 від 31.12.2014, яке було отримано уповноваженою особою 26.06.2020, у порядку та строк, передбачений ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання проінформувати заявника у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1