Справа №690/535/20
Провадження №1-кп/690/67/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2021 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого cудді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 13 листопада 2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Звенигородка, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, інваліда 3 групи, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
обвинувачений ОСОБА_3 30.10.2020 близько 09.30 год., перебуваючи в приміщенні КНП «Ватутінська міська лікарня Ватутінської міської ради» за адресою: вул.Чайковського, 11 в м.Ватутіне, Черкаської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, не маючи прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, однак передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та легковажно розраховуючи на їх відвернення, штовхнув ОСОБА_5 руками в спину, від чого остання впала на стілець та отримала тілесне ушкодження у вигляді у вигляді перелому 8 ребра справа зі зміщенням, що згідно висновку судово-медичного експерта №05-9-01/327 від 16.11.2020 належить до тілесних ушкоджень середнього ступня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 30.10.2020 перебуваючи в приміщенні міської лікарні у нього з ОСОБА_5 виникла суперечка, оскільки остання хотіла зайти на прийом до лікаря без черги, він штовхнув її та вона впала. Перед потерпілою він вибачається та просить суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона 30.10.2020 прийшла на прийом до лікаря та хотіла зайти без черги, оскільки її чекало таксі, люди які стояли в черзі почали обурюватися, а ОСОБА_3 штовхнув її та вона впала і вдарилася спиною, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження. Питання про стягнення матеріальних та моральних збитків з обвинуваченого вона не ставить. Претензій до нього немає.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст.128 КК України, необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При визначенні та призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ст. 128 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, надав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 характеризується посередньо.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд приймає до уваги суспільну небезпеку, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому міру покарання у виді обмеження волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою для його виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів та надасть можливість останньому довести розуміння своїх протиправних дій та своє виправлення.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Підстав для обрання засудженому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу на даний час немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного йому судом покарання, якщо він на протязі однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися до органу пробації для реєстрації та повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи.
Підстав для обрання засудженому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу на даний час немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку невідкладно вручається прокурору та засудженому.

Головуючий ОСОБА_1