Провадження №1-в/523/445/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі :

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
представника КНП «ООМЦПЗ» - лікаря ОСОБА_5
у присутності хворого ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси заяву генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 7.12.2020р. ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сімферополя АРК, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не працевлаштованого, без визначеного місця проживання,

підозрюваного у скоєнні суспільно - небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.121 ч.2 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява генерального директора КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричному стаціонарі зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , який знаходиться на примусовому лікуванні з 1.12.2017р. до теперішнього часу.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 9.09.2016 року за №521/14551/16-к (Пр.1-кп/521/767/16 до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у медичний заклад з посиленим наглядом, а ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.10.2017 року примусові заходи медичного характеру були змінені, до ОСОБА_6 було продовжено застосування примусових заходів у відділенні із звичайним наглядом.
В подальшому ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси за №523/8680/20 (Пр.1-кп/523/251/20) від 12.06.2020 року щодо ОСОБА_6 був продовжений строк застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу у відділенні зі звичайним видом спостереження з діагнозом: «маревний розлад F-22.0», як до особи, що вчинила суспільне-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В результаті проведеної терапії та реабілітаційних заходів стан хворого покращився незначно, став більш впорядкований в поведінці, але зберігається психотическая продукція у вигляді параноїдального синдрому, періодично визначаються коливання настрою, критика до скоєного діяння і свого захворювання відсутня, не завжди дотримується режиму відділення, періодично проявляє агресію до інших пацієнтів, конфліктує з персоналом, тому у зв`язку із можливістю продовження агресивних дій, хворий потребує продовження примусового лікування у відділенні із звичайним наглядом.

У судовому засіданні представник КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_5 в підтримку заяви, зазначив, що дійсно стан ОСОБА_6 декілька покращився, але він продовжує проявляти агресію до оточуючих, двом наніс травму, висловлює погрози, не має соціальних зв`язків, за весь тривалий час перебування на лікуванні до нього жодного разу ніхто не приходив, у зв`язку з чим просив продовжити примусове лікування відносно хворого.
Прокурор ОСОБА_3 погодилася з заявою головного лікаря щодо продовження примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 за наявності висновку лікарів-психіатрів, відповідного якого хворий потребує продовження лікування.
Захисник ОСОБА_4 висловила свою позицію, що не заперечує проти задоволення клопотання лікарів, якщо підзахисний сам вважає, що йому потрібне подальше лікування.

ОСОБА_6 фактично не заперечував проти продовження відносно нього примусового лікування, зазначаючи, що якщо потрібне лікування, значить він готовий лікуватися, також пояснюючи, що на теперішній час він постійно приймає пігулки, нормально себе почуває.

Разом з цим, за змістом висновку акту комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру за №7 від 7.12.2020 року, наданого до заяви та дослідженого в ході судового засідання з`ясовано, що на теперішній час у ОСОБА_6 не сформовані стійкі позитивні соціально-трудові установки, не має критики до скоєного правопорушення, в майбутньому не планує відвідувати лікаря-психіатра, приймати лікування, має агресивні тенденції в поведінці, тобто не наступило поліпшення психічного стану, що свідчить про наявність суспільної небезпеки для оточуючих. Враховуючи, що на теперішній час за психічним станом хворий все ще представляє суспільну небезпеку, із метою продовження лікувально-реабілітаційного процесу, комісія прийшла до висновку про необхідність продовження примусових заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом. Діагноз «Маячний розлад», код згідно з чинним переглядом МКХ-10 F-22.0.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до заяви, а саме висновок акту комісії лікарів-психіатрів за №7 від 7.12.2020 року, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 9.09.2016р., ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12.06.2020 року, суд приходить до висновку, що заява генерального директора КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради ОСОБА_7 підлягає задоволенню за наступних підстав.

За положеннями ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.
У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в закладі з надання психіатричної допомоги проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених ст. 93-95 КК України, ст.ст. 512, 514 КПК України.

За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру:
1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;
4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів.

За змістом ст.93 п.1 КК України - примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Згідно зі ст.95 ч.1 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Статтею ст.512 КПК України регламентовано, що судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно зі загальними правилами цього Кодексу.

Положеннями ст.514 ч.1 КПК України передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Таким чином, на підставі викладеного, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , у якого виявлений психічний розлад, не пройшов повне лікування, внаслідок чого у нього зберігаються агресивні тенденції, враховуючи не стійкий психічний стан хворого, поведінка якого становить соціальну небезпеку для суспільства, суд вважає за можливе задовольнити заяву генерального директора КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради ОСОБА_7 про продовження застосування відносно зазначеної особи примусових заходів медичного характеру в психіатричному стаціонарі зі звичайним наглядом.

Оскільки у судовому засіданні представником лікарні не була висловлена думка щодо строків продовження лікування, суд вважає за доцільне визначити строк госпіталізації ОСОБА_6 до 6 місяців.

На підставі ст.ст.14,17,19 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.ст.93-95 КК України, ст.ст. 395, 512, 514 КПК України, суд, -

Постановив:

Заяву генерального директора КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричному стаціонарі зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру в умовах КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР із звичайним видом спостереження строком на 6 місяців.

Зобов`язати медичний заклад звернутися до суду з відповідним клопотанням про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, якщо внаслідок змін у стані здоров`я ОСОБА_6 в раніше застосованих заходах медичного характеру відпала потреба.

Копію ухвали для виконання направити до КНП «ООМЦПЗ» ООР, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Воробйова, 9.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1