Справа № 551/961/20
ВИРОК
Іменем України

11 листопада 2020 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000210 від 30 липня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шишаки Шишацького району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, одруженого, раніше судимого, а саме:

- 13 травня 2015 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;

- 31 липня 2015 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки,

- 08 вересня 2015 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту, звільненого 28.01.2016 по відбуттю строку покарання;

- 19 травня 2016 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

- 14 червня 2016 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 19 квітня 2017 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання 4 роки 4 місяці позбавлення волі. 29 жовтня 2018 року звільнений умовно-достроково із невідбутим строком 1 рік 2 місяців 2 дні.

- 05 жовтня 2020 року Чорнухинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 11-00 год. 29 липня 2020 року ОСОБА_4 прибув до с. Велика Бузова Шишацького району Полтавської області, маючи намір відвідати свого знайомого ОСОБА_6 . Зайшовши до будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 без дозволу останнього та скориставшись відсутністю власника, ОСОБА_4 вирішив викрасти бензинову косу, яку помітив в приміщені будинку. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом на викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 з приміщення вищевказаного будинку таємно викрав бензинову косу марки «WINTECH» модель WGTG-2200 синього кольору. Після цього залишив територію домоволодіння ОСОБА_6 , довівши свій намір до кінця та спричинивши потерпілому збитки на суму 1629,99 грн.

Тобто своїми вищевказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло.

10 листопада 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , із залученням захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. На укладання даної угоди прокурором отримана письмова згода потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно даної угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, а також виду і міри покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за даним злочином у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Також сторонами погоджено остаточне покарання у вигляді 5 позбавлення волі, визначене за правилами ч.4 ст. 70 КК України за даним вироком та вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2020 року, згідно якого ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі та звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробування, з іспитовим строком 2 роки.

Крім того сторонами угоди погоджено звільнення ОСОБА_4 від відбування остаточного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком, визначеним судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (абз. 2 п.3 ч.4 ст. 469 КПК).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, якій згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Вказаним злочином шкода завдана, як суспільним інтересам, так і інтересам потерпілого.

Потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду прокурору ОСОБА_3 на укладання даної угоди та висловлено письмову згоду з кваліфікацією дій обвинуваченого, а також призначення йому покарання зі звільненням від його відбування.

Суд вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, в тому числі обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого (щире каяття) цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, визначеному в межах санкції статті.

Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК та не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд переконався, що обвинувачений беззастережно визнає себе винним у вчиненому злочині та погоджується на призначення узгодженого покарання зі звільнення від його відбування, розуміє суть цього покарання та умови звільнення, цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч.2 ст. 52 КПК України при укладанні угоди забезпечена участь захисника, який в повній мірі підтримав правову позицію обвинуваченого та просив суд затвердивши угоду, призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання з подальшим звільненням від його відбування.

3а даних обставин, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з призначенням узгодженої сторонами виду та міри остаточного покарання, а також звільненням обвинуваченого від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

З огляду на характер вчинених обвинувачених кримінальних правопорушень, з метою забезпечення виправлення обвинуваченого, для належного контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання, суд вважає необхідним визначити іспитовий строк у максимальному розмірі, передбаченому ч.4 ст. 75 КК України та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Кримінальним правопорушенням завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1629,99 грн, яка відшкодована на стадії досудового розслідування.

Керуючись вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати у розмірі 653,80 грн. на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Предмет злочину у відповідності до ст. 100 КПК України необхідно повернути потерпілому.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 листопада 2020 року, укладену між прокурором Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до даного покарання приєднати частину покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі, що було призначено обвинуваченому вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. на відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта у кримінальному провадженні.

Бензинову косу марки «WINTECH» модель WGTG-2200 синього кольору, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутою останньому.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1