Справа №586/78/20
Провадження № 1-кп/590/62/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2021 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 13.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур, Ратнівського району, Волинської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В кінці жовтня 2019 року ОСОБА_4 , проїжджаючи полем, розташованим між с. Пигарівка та с. Чернацьке, Середино-Будського району, Сумської області, знайшов дикорослі кущі рослини роду коноплі. Знаючи, що знайдені ним рослини являються наркотичними, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, обірвав з даних кущів стебла з верхівками та листям, поклав їх до полімерної сумки, яка була у нього при собі та направився до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за місцем свого мешкання, ОСОБА_4 зірвані гілки дикорослої коноплі поклав на дах господарського сараю для того, щоб висушити їх. Через декілька днів ОСОБА_4 з висушених гілок дикорослої коноплі, які він зірвав до цього, відокремив листя та подрібнив його. Після чого, ОСОБА_4 подрібнений ним наркотичний засіб поклав у паперові згортки, які зберігав в господарській споруді та на горищі за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , для власного вживання шляхом куріння. В період часу з жовтня 2019 року по 11 січня 2020 року ОСОБА_4 , розуміючи, що від куріння наркотичних засобів через саморобний пристрій «бульбулятор» на його стінках утворюються наркотичні масла, а саме: екстракт канабісу, який в подальшому можна вживати шляхом куріння, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та в домоволодінні, яке знаходиться в його фактичному користуванні за адресою: АДРЕСА_3 , через саморобний пристрій для вживання наркотичних засобів «бульбулятор», який складається з двох частин пляшок з полімерного матеріалу, вживав наркотичний засіб «канабіс», який він знайшов в кінці жовтня 2019 року на полі, розташованому між с. Пигарівка та АДРЕСА_4 , шляхом його куріння.

11.01.2020 року у ході проведення обшуку на підстави ухвали слідчого судді Середино-Будського районного суду Сумської області (справа №586/1340/19) від 21.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 , в домоволодінні, яке перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 в кімнаті будинку (умовно позначеної №5) виявлено та вилучено пристрій для вживання наркотичних засобів «бульбулятор», який складається з двох частин полімерної пляшки, які мали нашарування.

Згідно висновку експерта №19/119/7-2/123е від 21.01.2020 року речовина-нашарування на верхній частині пляшки є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - екстрактом канабісу. Маса екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 0,319 г.
Також, 11.01.2020 року у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Середино-Будського районного суду Сумської області (справа №586/1341/19) від 21.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 виявлено та вилучено: на горищі будинку речовину рослинного походження, в приміщенні літньої кухні згорток з газети з подрібненою рослинною сумішшю та в господарській споруді - пристрій для вживання наркотичних засобів «бульбулятор», який складається з трьох частин полімерної пляшки, які мали нашарування.

Згідно висновку експерта №19/119/7-2/124е від 20.01.2020 року надана на дослідження рослинна речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 3,14 г.

Згідно висновку експерта №19/119/7-2/122е від 21.01.2020 року надана на дослідження рослинна речовина є сумішшю особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабісом та дозрілих плодів рослини роду Коноплі, які наркотичними засобом не являються. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 1,547 г.

Згідно висновку експерта №19/119/7-2/125е від 21.01.2020 року пластична речовина та речовина нашарування на внутрішніх поверхнях частин пляшок є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - екстрактом канабісу. Маса екстракту канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить: із частини пляшки, яка закрита кришкою із полімерного матеріалу жовтого кольору 23,389 г, на частині пляшки, яка закрита кришкою із полімерного матеріалу коричневого кольору 1,345 г, на частині пляшки, яка закрита кришкою із полімерного матеріалу червоного кольору 0,353 г.

Загальна маса канабісу становить 4,687 г, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №18/8 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», не перевищує невеликий розмір.

Загальна маса екстракту канабісу становить 23,708 г, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №18/8 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що в кінці жовтня 2019 року він, проїжджаючи полем, розташованим між с. Пигарівка та с. Чернацьке знайшов дикорослі кущі рослини роду коноплі. Знаючи, що знайдені ним рослини являються наркотичними, він обірвав з даних кущів стебла з верхівками та листям та направився до себе додому. Перебуваючи за місцем свого мешкання, гілки дикорослої коноплі він поклав на дах, щоб висушити їх. Після чого, наркотичний засіб поклав у паперові згортки, які зберігав в господарській споруді та на горищі за місцем свого мешкання для власного вживання шляхом куріння через саморобний пристрій «бульбулятор», який складається з двох частин пляшок з полімерного матеріалу.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.309 КК України, що виразились в незаконному виготовленні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, у великих розмірах.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив нетяжкий злочин, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.49), відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий (а.с.44), позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.47,48).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що при обранні покарання обвинуваченому слід визначити покарання, у виді позбавлення волі на певний строк, при цьому враховуючи вказані обставини, суд вважає, що покарання призначене ОСОБА_4 можливе із застосуванням ст.75 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України. Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №19/119/7-2/123е від 21.01.2020 року в розмірі 785,05 грн. ( сімсот вісімдесят п`ять грн. 05 коп.), витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №19/119/7-2/125е від 21.01.2020 року в розмірі 1256,08 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість грн. 08 коп.), а всього 2041,13 грн. (дві тисячі сорок одна грн. 13 коп.) слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Матеріальна шкода не завдана.

Керуючись п.1, п.2, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

п.1.п.2 ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

п.2 ч.2 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Після вступу вироку в законну силу долю речових доказів вирішити наступним чином:

- канабіс масою 0,012 г. в первинному пакуванні, поміщений в спеціалізований пакет №2822158; канабіс масою 1,047 г. в первинному пакуванні, поміщений в спеціалізований пакет № 2806837; верхню частину пляшки з ватним тампоном та нижню частину пляшки в первинному пакуванні, поміщені в спеціалізований пакет №3080209; сухі залишки екстракту канабісу, перенесені на ватні тампони та об`єкти експертного дослідження разом з первинним пакуванням, поміщені в спеціалізований пакет №3080211, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області за адресою вул. Вокзальна, 2, м. Середина Буда, Сумської області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів на загальну суму 2041,13 грн. (дві тисячі сорок одна грн. 13 коп.), а саме:

-витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №19/119/7-2/123е від 21.01.2020 року в розмірі 785,05 грн. ( сімсот вісімдесят п`ять грн. 05 коп.),
-витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №19/119/7-2/125е від 21.01.2020 року в розмірі 1256,08 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість грн. 08 коп.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1