УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020, в рамках кримінального провадження №0000658 від 01.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.2 ст.15 п.п. 1,6 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

31 серпня 2020 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020, в рамках кримінального провадження №0000658 від 01.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.2 ст.15 п.п. 1,6 ч.2 ст. 115 КК України.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020 (справа № 761/16800/20) накладено арешт на майно, вилучене працівниками поліції під час проведення невідкладного обшуку 02.06.2020, а саме на: автомобіль марки «AUDIА4», н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 ; кепку з написом «NIKE»; номерний знак НОМЕР_3 ; мобільний телефон «IPHONE», сім-карту оператора мобільного зв`язку «КИЇВСТАР», скетч-карту.

При цьому, заявник зазначає, що обшук автомобіля AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 було проведено 02.06.2020, а з відповідним клопотанням про проведення обшуку слідчий звернувся до суду лише 10.06.2020, чим грубо порушив вимоги КПК України.

Крім того, 11.06.2020 на час розгляду слідчим суддею клопотання про накладення арешту на вилучене майно, до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та він знаходився у ДУ «Київський слідчий ізолятор», про що слідчому судді було достовірно відомо, та незважаючи на це, ОСОБА_5 та/або його захисник до судового засідання не викликався та не мав змоги надати свої пояснення стосовно проведеного обшуку та вилученого належного йому майна.

Таким чином, сторона захисту вважає, що арешт на майно, вилучене у ОСОБА_5 02.06.2020 накладено необґрунтовано.

До свого затримання ОСОБА_5 працював у таксі, але на даний час, у зв`язку з тим, що його автомобіль вилучено, від позбавлений можливості матеріально забезпечувати свою сім`ю.

У зв`язку з вищевикладеним та тією обставиною, що повернення вказаного майна, зокрема автомобіля, необхідне заявнику задля матеріального забезпечення своєї сім`ї, адже до моменту затримання ОСОБА_5 працював у службі таксі, представник заявника просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та додатково пояснив, що вказаний автомобіль використовувався ОСОБА_5 як засіб отримання доходу та відповідно утримання родини. Вказав, що авто перебуває у розпорядженні слідчого три місяці, та на даний час відпала необхідність у накладенні арешту.

Старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання. Зазначив, що потреба в арешті вказаного майна зберігається задля убезпечення його відчуження, продажу, знищення. При цьому вказав, що майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, вивчивши клопотання про скасування арешту майна, а також клопотання про накладення арешту на майно (справа №761/16800/20) в 1-му томі, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000658 від 01.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.2 ст.15 п.п. 1,6 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020 накладено арешт на майно, вилучене 02.06.2020 працівниками поліції під час проведення невідкладного обшуку автомобіля, а саме на: автомобіль марки «AUDIА4», н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 ; кепку з написом «NIKE»; номерний знак НОМЕР_3 ; мобільний телефон «IPHONE», сім-карту оператора мобільного зв`язку «КИЇВСТАР», скетч-карту.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020 вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що майно, яке було вилучено під час проведення невідкладного обшуку 03.06.2020 відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

При цьому слідчим суддею було встановлено, що клопотання не суперечить вимогам КПК України, містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, арешт майна відповідає принципу розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, є пропорційним тяжкості правопорушення та не становитиме надмірного тягаря для володільця майна.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

На час розгляду слідчим суддею цього клопотання про скасування арешту майна, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність. Також представником заявника не наведено доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020.

Крім того, старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 в судовому засіданні було доведено необхідність збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, шляхом надання слідчому судді відповідних документів.

Проаналізувавши наведені аргументи, слідчий суддя не знаходить підстав для висновку, що арешт на вказане майно накладено необґрунтовано або на даний час відпала необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020, в рамках кримінального провадження №0000658 від 01.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.2 ст.15 п.п. 1,6 ч.2 ст. 115 КК України.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020, в рамках кримінального провадження №0000658 від 01.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.2 ст.15 п.п. 1,6 ч.2 ст. 115 КК України, а саме на: автомобіль марки «AUDIА4», н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 ; кепку з написом «NIKE»; номерний знак НОМЕР_3 ; мобільний телефон «IPHONE», сім-карту оператора мобільного зв`язку «КИЇВСТАР», скетч-карту, що належить на праві власності ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 16жовтня 2020 року о 08 годині 25 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1