ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2020 року за №0003241 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця м. Краснодон, Луганської області, не офіційно працюючого на будівництві, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України,-

встановив:

13.11.2020 року ОСОБА_5 , разом зі своїм знайомим, приблизно о 03:30 годині, рухалися по вул. Дерибасівська в м. Одесі, де біля магазину «Гурман» побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_6 .

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном. З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на викрадення чужого майна ОСОБА_5 став бігти за потерпілим ОСОБА_6 , який втікаючи від ОСОБА_5 забіг до супермаркету «Гурман» розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 9.

Як способом реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_5 вирішив заволодіти майном потерпілого відкрито, а саме зайшовши до магазину «Гурман» та знайшовши у вбиральні потерпілого, який там переховувався від ОСОБА_5 . ОСОБА_5 діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 наніс декілька ударів потерпілому в обличчя від чого останній впав та ОСОБА_5 продовжив наносити удари ногами по тулубу. В подальшому ОСОБА_5 , подавивши опір ОСОБА_6 , наказав йому віддати свої грошові кошти, після чого ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 600 гривень, у кількості трьох купюр номіналом по 200 гривень.

Після здійснення відкритого викрадення грошових коштів ОСОБА_5 направився до виходу з супермаркету, але був затриманий працівниками охоронної фірми, яких викликала касирка супермаркету побачивши, як ОСОБА_5 у вбиральні наносить тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_5 не зміг виконати всі необхідні дії направлені на доведення кримінального правопорушення до кінця.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 600 гривень.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. При цьому потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про здійснення судового провадження за його відсутності.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого, речових доказів у кримінальному провадженні та застосованих заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання про те, що у вказані в обвинувальному акті дату та час він зі своїм знайомим знаходились на вул. Дерибасівська в м. Одесі, де біля магазину «Гурман» побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_6 , з яким у них виник конфлікт, після якого ОСОБА_6 став втікати, а ОСОБА_5 його переслідувати. ОСОБА_6 забіг до супермаркету «Гурман» розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 9, в приміщення вбиральні. ОСОБА_5 знайшовши потерпілого наніс йому декілька ударів в обличчя від чого останній впав та ОСОБА_5 продовжив наносити удари ногами по тулубу. В подальшому ОСОБА_5 , подавивши опір ОСОБА_6 , забрав у останнього грошові кошти в сумі 600 гривень, у кількості трьох купюр номіналом по 200 гривень, після чого поклав їх собі у кішеню. Після цього вийшов з приміщення та направився до виходу з супермаркету, але був затриманий працівниками охоронної фірми.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив замах на умисний злочин, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Крім того судом враховується, що потерпілий в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру не заявляв.

Таким чином, з метою виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на тяжкий злочин, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його поведінку після вчинення злочину та щире каяття, дані про особу винного, відсутність у потерпілого претензій матеріального характеру, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_5 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
У зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням та відсутність ризиків, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, але існування ризику, в разі апеляційного оскарження вироку, неявки обвинуваченого до суду за першою вимогою, або зміни місця проживання без повідомлення суду, що може негативно вплинути на розумність строків апеляційного перегляду справи, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинувачуваного ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази цифрові диски з відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Гурман», визнані постановами слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 16.11.2020 року та 30.11.2020 року речовими доказами, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені; грошові кошти в сумі 600 (шістсот) гривень, купюрами у кількості трьох (ГГ7817202, ГГ7795639, ВЖ2081882) штук номіналом 200 (двісті) гривень кожна, предмет срібного кольору, з маркуванням SAS EXTRA POWER, визнані постановою слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 16.11.2020 року речовими доказами та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , слід залишити у їх власника, тобто потерпілого ОСОБА_6 .

Арешт накладений в рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року на грошові кошти в сумі 600 (шістсот) гривень, купюрами у кількості трьох (ГГ7817202, ГГ7795639, ВЖ2081882) штук номіналом 200 (двісті) гривень кожна, предмет срібного кольору, з маркуванням SAS EXTRA POWER, слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

На підставі ч.1 ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, засоби зв`язку.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.
Речові докази по справі:
- цифрові диски з відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Гурман», визнані постановами слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 16.11.2020 року та 30.11.2020 року речовими доказами, зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені;

- грошові кошти в сумі 600 (шістсот) гривень, купюрами у кількості трьох (ГГ7817202, ГГ7795639, ВЖ2081882) штук номіналом 200 (двісті) гривень кожна, предмет срібного кольору, з маркуванням SAS EXTRA POWER, визнані постановою слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 16.11.2020 року речовими доказами та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у їх власника, тобто потерпілого ОСОБА_6 .

Арешт накладений в рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року на грошові кошти в сумі 600 (шістсот) гривень, купюрами у кількості трьох (ГГ7817202, ГГ7795639, ВЖ2081882) штук номіналом 200 (двісті) гривень кожна, предмет срібного кольору, з маркуванням SAS EXTRA POWER, скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

17.12.2020

Єдиний унікальний номер справи: №522/22025/20
Номер провадження № 1-кп/522/2435/20
Головуючий суддя ОСОБА_1