Справа № 307/32/17
Провадження № 1-кп/307/118/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2020 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його представника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 23.03.2015 р. близько 10 год. знаходячись на березі річки «Велика Уголька», Тячівського району, Закарпатської області, будучи у неприязних відносинах з ОСОБА_6 , затіяв з ним сварку, під час якої умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, наніс йому один удар кулаком в область щелепи, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла нижньої щелипи та перелому переднього краю суглобової западини скроневої кістки справа , ЗЧМТ, струс головного мозку, забою м`яких тканин правої половини обличчя та забійної рани слизової оболонки порожнини рота справа, які згідно висновку судово-медичного експерта №224 від 17.04.2015 року, висновку комісійної судово-медичної експертизи №62 від 12.11.2015 року та висновку комісійної судово-медичної експертизи №268/16 від 20.10.2016 року відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину свою не визнав та відповідно до ст.. 63 Конституції України відмовився давати покази по справі. Однак, на стадіях судові дебати та останнє слово ствердив, що 23.03.2015 року не знаходився на березі річки «Велика Уголька» та тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 не наносив. Також стверджував, що відбитки пальців на поверхні руків`я лопати не його. Просить суд його виправдати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 23.03.2015 р. о 10 год. він поїхав на тракторі на річку «Велик Уголдька» по намул. Приїхавши на річку почав загружати намул, і в цей час почув як із-заді до нього хтось говорить. Повернувшись побачив ОСОБА_4 , який спочатку наніс йому один удар рукою по правій частині щелепи, від цього удару він впав в річку, а потім взяв лопату і хотів нею вдарити його, однак промахнувся і вдарив по борту причепа і лопата зламалась. Тоді він схопився і побіг в сторону села, а ОСОБА_4 за ним. В селі сховався в дворогосподарстві незнайомих людей. Ще біля цього дворогосподарства ОСОБА_4 кричав, що йому покаже. Після цього, коли вже обвинувачений пішов, він пішов додому і відразу зателефонував дільничному Волос, який сказав йому їхати в м. Тячів у відділення поліції, де на нього чекає. Потім він зателефонував своїй жінці і повідомив, що ОСОБА_4 наніс йому тілесних ушкоджень. Його жінка працює в лікарні в с. Угля, і вона попросила його по дорозі в м. Тячів зайти до неї на роботу. В м. Тячів у відділку поліції він написав заяву про злочин вчинений ОСОБА_4 відносно нього.. З відділу поліції його направили до судмедексперта, яка його направила на ренген, а потім з ренгеном його направили до стоматолога, який також його направив до травматолога, де було накладено йому гіпс на обличчя. Він, також, неодноразово проходив обстеження на ренгені, МРТ в м. Ужгород та дві неділі перебував на амбулаторному лікуванні. Також стверджує, що в присутності двох свідків з його дому слідчий забрав лопату, якою його хотів вдарити обвинувачений. Просить суд призначити покарання обвинуваченому відповідно до закону та заявлений ним цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю потерпілого. Точної дати не пам`ятає, коли саме це було, її син ОСОБА_6 прийшов додому весь в крові і сказав їй, що його побив « ОСОБА_9 », це сільська кличка ОСОБА_4 . Син поїхав в лікарню, де працює його жінка, в с. Угля. Самої події, яка сталася між її сином і обвинуваченим, вона не бачила, але після неї її син лежав в лікарні, так як мав перелом щелепи. Одного разу повертаючись ід сина з лікарні до неї підійшов обвинувачений ОСОБА_4 та пропонував примиритися, при цьому запрошував на сто грам в кафе. На це вона йому відмовила сказавши, що сина за 100 грам не продає. Тоді обвинувачений обурився та сказав, що в наступний раз її син буде в гробу.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною потерпілого. 23.03.2015 р. вона знаходилася на роботі і цього ж дня, до обіду, їй зателефонував її чоловік та сказав, що ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження, і йому необхідна вата зупинити кров. Тоді вона йому сказала щоб їхав до неї на роботу. Коли її чоловік приїхав до неї на роботу, вона побачила кров у нього на обличчі, дала йому вату, і після цього він поїхав в м. Тячів у відділок поліції. Після цього, стало відомо, що ОСОБА_4 її чоловікові зламав щелепу.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений є його далеким родичем, а потерпілий односельчанином. Ще два роки тому йому, як землевпоряднику сільської ради, потерпілий та його мати говорили, що у них є конфлікт з обвинуваченим із-за земельної ділянки. Він їм говорив щоб помирилися. Також він чув слухи, що нібито потерпілий говорив, що ОСОБА_4 наніс йому тілесних ушкоджень. Стверджує, що 23.03.2020 р. близько 8-9 години зайшов до свого рідного брата ОСОБА_12 , і там бачив обвинуваченого ОСОБА_4 . Потерпілого він бачив на другий день за кермом власного автомобіля, а також після розмовляв з його матір`ю, яка йому сказала, що її син посварився з обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він є родичем обвинуваченого і останній працював у нього в кінці березня 2015 р.. Про конфлікт між обвинуваченим та потерпілим йому нічого не відомо.

Експерт ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердила свій висновок та пояснила, що вона проводила обстеження ОСОБА_6 та виявила тілесні ушкодження, а саме: набряк правої нижньої щелепи, а також забійну рану слизової оболонки порожнини рота зправа. Після цього, направила його на обстеження до стоматолога, а потім на ренген. Первинна флюорографія проводилася у м. Тячів. Коли було встановлено, що у потерпілого є перелом правої нижньої щелепи, то його було направлено на стаціонарне лікування. В умовах стаціонарного лікування ОСОБА_6 зробили ЛКТ. Висновком ЛКТ також було встановлено, що у ОСОБА_6 є перелом тіла нижньої щелепи та перелому переднього краю суглобової западини скроневої кістки справа. Всі медичні документи вона приєднала до особової справи потерпілого.

Протоколом слідчого експерименту та фото таблицями до нього від 24.04.2015 р. стверджується спосіб вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ( Т-1, а.м. 137-142).

Протоколом огляду місяця події від 03.09.2015 року, стверджується, що у потерпілого вилучено лопату якою ОСОБА_4 намагався нанести йому тілесні ушкодження. ( Т-1 а.м. 153-155)

Висновком експерта № 224 від 24.03.2015 р. стверджено, що у ОСОБА_6 , 1981 р.н., мають місце тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла нижньої щелепи та перелому переднього краю суглобової западини скроневої кістки зправа, ЗЧМТ, струсу головного мозку забою м`яких тканин правої половини обличчя та забійної рани слизової оболонки порожнини рота зправа. Вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути від локальної дії тупого твердого з обмеженою контактуючою поверхнею предмету, яким могла бути рука, стиснута в кулак. Строку події 23.03.2015 р. дані тілесні ушкодження відповідають і згідно Наказу № 6 п. 2.2.2 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як при звичайній течії викликає розлад здоров`я більше 21-го дня. Тілесні ушкодження, виявлені в ОСОБА_6 , не характерні для виникнення їх при падінні. (Т 1 а.м. 128-130).

Відповідно до висновку експерта (комісійна експертиза) № 62 від 06.10.2015 р. стверджується, що при обстежені громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням даних консультації обласних спеціалістів, згідно даних «Висновку спеціаліста» № 200 від 17.04.2015 р. та «Висновку експерта» № 225 від 17.04.2015 р., відповідно з питаннями, поставленими на вирішення даної експертизи, судово-медична експертна комісія приходить до слідуючого підсумку:

1, 2, 3, 5. На час проведення комісійної судово-медичної експертизи, у гр.. ОСОБА_6 , яких-небудь зовнішніх тілесних ушкоджень не виявлено. Згідно «Висновка експерта» № 224 від 17.04.2015 р. Тячівської СМЕ, при зовнішньому обстеженні були виявлені тілесні ушкодження у вигляді набряку в ділянці кута нижньої щелепи справа і забійної рани слизової рота справа. Клінічно в Тячівській РЛ, де потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні з 24.03.15 р. по 03.04.15 р., йому був виставлений діагноз: закритий перелом суглобового відростка нижньої щелепи справа, що підтверджується даними рентгенографії від 23.03.15 р. та 20.10.15 р., даними СКТ № 5937 від 30.03.2015 р., а також підтверджується консультацією завідуючого рентгелогічним відділенням УЦМКЛ, який повторно описав вищевказані рентгенограми.

Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії обмеженої травмуючої поверхні тупого твердого предмету по ударному механізму спричинення, яким може бути рука сторонньої людини затиснута в кулак. По давності виникнення, з урахуванням звернення за медичною допомогою, вищевказані тілесні ушкодження можуть вкладатись в дату події, що мала місце 23.03.15 р. і за своїм характером та локалізацією, згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

4. В момент отримання тілесних ушкоджень, потерпілий знаходився у вертикальному або близькому до цього положенні тіла, повернутий передньо-правою половиною обличчя до нападника.

6. Данні за те, що потерпілий до моменту події 23.03.15 р. мав які-небудь травми, або переніс хірургічні втручання чи хвороби, експертній комісії не надавалися. (Т. 1 а.м. 180-186).

Згідно до висновку СКР № 5937 від 30.03.2015 р., стверджується, що КТ ознак ураження головного мозку у ОСОБА_6 . Перелом нижньої щелепи та скроневої кістки справа виявлено у ОСОБА_6 (Т 1 а.м. 186).

Висновком експерта № 4/1045 від 12.11.2015 р., підтверджується, що на поверхні руків`я лопати обклеєного прозорою клейкою стрічкою, яка була вилучена 03.09.2015 р. при додатковому ОМП в с. Угля, виявлено два сліди пальців та три сліди долоней рук, які є придатні для ідентифікації особи. ( Т. 1 а.м. 156-165).

Висновком експерта № 4/426 від. 13.04.2016 р. стверджується, що два сліди пальців рук перекопійовані на відрізках прозорих липких стрічках № 1, № 3 розмірами 35х24 мм, 53х24 та три сліди долоні і одна основна фаланга пальця руки перекопійовані на відрізках прозорих липких стрічках № 2, № 4 № 5 розмірами 182х620 мм, 72х24 мм, 117х45 мм вилучені 17.11.2015 р. на аркуш паперу формату А4 до огляду лопати наданої на дослідження за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що мало місце 23.03.2015 р. в с. Угля, Тячівського району, Закарпатської області придатні для ідентифікації особи.

Два сліди пальців рук перекопійовані на відрізках прозорих липких стрічках №1, № 3 розмірами 35х24мм, 53х24 мм та три сліди долоні і одна основна фаланга пальця руки перекопійовані на відрізках прозорих липких стрічках № 2, № 4, № 5 розмірами 182х60 мм, 72х24 мм, 117х45 мм вилучені 17.11.2015 р. на аркуш паперу формату А4 до огляду лопати наданої на дослідження за фактом нанесення тілесних ушкоджень гр.. ОСОБА_6 , що мало місце 23.03.2015 р. в с. Угля, Тячівського району, Закарпатської області залишені відповідно середнім пальцем правої руки, вказівним пальцем правої руки ОСОБА_6 , долонею правої руки, долонею лівої руки гр.. ОСОБА_4 (Т 1 а.м. 211-220).

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності. Законодавець визначає, що вирок суду вирішує питання достовірності обвинувачення, висунутого щодо конкретної особи, по суті. Вирішення цього питання пов`язане із з`ясуванням великого кола питань, які є невід`ємною складовою частиною складу кримінального правопорушення. Лише в результаті судового розгляду і лише за вироком суду особа може бути визнана винною у вчиненні злочину.
Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Виходячи з положень ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Так, значення по даній справі не мають, їх як доказ в даній справі суд до уваги не бере твердження свідка ОСОБА_11 щодо знаходження обвинуваченого у час зазначений у обвинуваченні по місцю проживання ОСОБА_14 , оскільки ці твердження свідка не узгоджуються з вище наведеними дослідженими доказами, зокрема: показами інших свідків та висновками експертиз, які узгоджуються між собою.
Таким чином, оцінивши в сукупності вище наведені зібрані по справі докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Заперечення вини обвинуваченим та його захисником, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі вищенаведеними доказами.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховується ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 : відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 : відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі на певний строк, який є необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів.
Разом з цим, суд вважає, що у відповідності до п.3 ч.1 ст.49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання, оскільки він вчинив нетяжкий злочин, і з моменту його вчинення пройшло більше ніж п`ять років.
Щодо цивільного позову ОСОБА_6 , суд вважає, що такий слід задовольнити .

Так, при вирішенні цивільного позову потерпілого про відшкодування моральної шкоди, суд враховує фізичні і психічні його страждання у зв`язку із заподіяння йому тілесних ушкоджень, а тому необхідність відновлення душевної рівноваги, суд оцінює в грошовому виразі в розмірі 50 000 ( п`ятдесят тисяч ) гривень.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі п.3 ч.1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі - у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 50 000 (п`ятдесят тисяч ) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 1194,72 грн.

Речовий доказ конверт білого кольору експертної служби МВС до висновку № 4/426 від 13.04.2016, у якому поміщено та опечатано дактилокара ОСОБА_4 дактилокарта потерпілого ОСОБА_6 та таблиця № 1 до протоколу ОМП від 24.03.2015, а також паперовий пакет до висновку № 4/1045 від 12.11.2015 р., у який поміщена та опечатана лопата вилучена в ході проведення додаткового огляду місця події 03 вересня 2015 року, за участю потерпілого ОСОБА_6 , з підсобного приміщення, що розміщене на території і дворогосподарства останнього, які передано на зберіганні до кімнати зберігання речових доказів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1