Справа № 307/1419/20
Провадження № 1-кс/307/898/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

11 серпня 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 24.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням по справі встановлено, що 23 травня 2020 року, близько 21 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги пунктів 1.5; 12.3, 14.2 «б», «в» та 1.10 (в частині тлумачення поняття «обгін» та «небезпека для руху») Правил дорожнього руху України, а саме: керуючи автомобілем марки «VW Passat», реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , проїжджаючи біля приватної території в с. Грушово по вул. Головна, 1 «а» Тячівського району Закарпатської області, рухаючись у напрямку с. Нижня Апша, з швидкістю близько 68 км/год, маючи технічну можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку і уникнути наїзду, перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду нього по тій самій смузі руху, подав сигнал про намір повороту, а коли помітив даний сигнал, то своєчасно не застосував гальмування для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а навпаки, збільшив швидкість і продовжив рух у вибраному напрямку і, знаходячись на зустрічній смузі руху, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який, рухався у зустрічному для водія ОСОБА_6 напрямку, в`їхавши у передню частину керованого ним велосипеда, у результаті чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкої ступені, дифузно-аксонального ураження головного мозку, перелому кісток виличної дуги зліва, перелому зовнішньої стінки лівої гайморової пазухи, закритої травми грудної клітки у вигляді забою органів грудної клітки, перелому шийки 1 ребра справа, забою обох легень, після травматичного гідротораксу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №262 від 29 липня 2020 року відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення і знаходяться у прямому причинному зв`язку з діями ОСОБА_6 , що підтверджується висновком судової авто-технічної експертизи №188/08 від 10 серпня 2020 року.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, не одружений, не судимий.
Вина ОСОБА_6 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, копії яких додаються до матеріалів клопотання.

В діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст. 286 КК України.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив злочин за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_6 , може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органу досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім цього, є підстави вважати, що ОСОБА_6 , знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як вчинив даний злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а тому обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, не зможе запобігти наведеному ризику.

Крім цього, ОСОБА_6 знаходячись на волі, передбачаючи можливість призначення йому міри покарання у вигляді позбавлення волі, за вчинення ним тяжкого злочину, а також не зважаючи на доведеність його причетності до вчинення злочин, може незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними показів на свою користь та переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, у органу досудового розслідування наявні достатні докази вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи неможливість запобігання зазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 23 по 6 годину без електронного засобу контролю до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ОСОБА_6 .

В судовому засіданні заступник начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області клопотання підтримав з обставин викладених у ньому та просив обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому злочину, а тому просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо застосування запобіжного заходу в виді домашнього арешту, просять застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід в ви1ді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років і за матеріалами справи підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Також досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 , може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органу досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_6 він фактично постійно проживає в АДРЕСА_1 .
Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 23 години по 6 годину наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальні обов`язки:
1) Прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

2) у період з 23 по 6 годину не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24 години 9 жовтня 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції після її оголошення.
Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_6 направити до Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 11 серпня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1