Справа № 640/1332/19
н/п 1-кс/953/6482/20
"31" серпня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Також вказав, що обшук за місцем здійснення господарської діяльності ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ» старшим слідчим СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_11 проведено 24.02.2020 року, однак клопотання прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку подано тільки 13.03.2020 року.
Також із тексту ухвали слідчого судді від 16.03.2020 року вбачається, що в судове засідання, яке відбулось 16.03.2020 року прокурор не з`явився. Крім цього, слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 в судове засідання 16.03.2020 року не з`явився, однак цього ж дня через канцелярію суду подав рапорт, в якому зазначив, що ним повідомлено власників майна про дату, час та місце розгляду клопотання прокурора про арешт майна, що абсолютно не відповідає дійсності. Також долучив до матеріалів клопотання копії начебто таких документів.
В дане судове засідання представник ПАТ «Укрпромобладнання» - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в ході розгляду клопотання адвокат підтримав його повністю, просив задовольнити.
До канцелярії суду 31.08.2020 надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_17 від 31.08.2020, в якому він заперечує проти задоволення клопотання, вважає його безпідставним і необґрунтованим. Просить провести судове засідання без його участі (а.с. 92).
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, надані до суду докази, приходить висновку про наступне.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.02.2020 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем знаходження офісу ПРАТ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ» - нежитлових приміщень другого поверху буд. 7/8 по майдану Захисників України у м. Харкові, належних ТОВ «ЗЕМІНВЕСТ», з метою відшукання та вилучення за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 документів, чорнових записів КП «ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», ТОВ «СХІД-ТЕПЛОРЕМОНТ», ДП «ТЕХНО-БУД», ТОВ «ГРАНЬ», ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ПВКП «СВІТ - 2000», ТОВ «БКФ «В.І.А.», ТОВ «МАЛТІМ», ТОВ «ПОСТБУД», ТОВ «КОМСЕРВІС-КОМПАНІ», ТОВ «СИТИ БІЛДИНГ ГРУП», ТОВ «БУД КАПІТАЛ-СЕРВІС», ТОВ «КОМТЕХ ЛТД», ТОВ «ТРАЙФОРД ГРАНД», ТОВ «ФРНТЕН», ТОВ «СІ-ДІ-ЕФ ГРУП», мобільних телефонів, електронних носіїв інформації з відомостями про злочин (а.с. 15).
26.02.2020 з 12:45 год. по 17:00 год. в ході проведення обшуку за місцем знаходження офісу ПРАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ» - нежитлових приміщень другого поверху буд. 7/8 по майдану Захисників України у м. Харкові, належних ТОВ «ЗЕМІНВЕСТ», виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі обшуку (а.с. 16-21).
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
В ухвалі слідчого судді від 16.03.2020 року зазначено, що прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вилучені відповідно до протоколу обшуку від 26.02.2020 предмети, речі та грошові кошти, які зазначені в клопотанні прокурором, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України (а.с. 53-66).
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Так, в ході розгляду клопотання встановлено, що постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 від 11.03.2020 року призначено проведення комп`ютерно технічної експертизи (а.с. 78-81).
Станом на час розгляду клопотання про скасування арешту майна експертне дослідження не проведено.
При цьому, заявником на теперішній час достатніх даних, що скасування арешту з вилучених під час проведення обшуку 26.02.2020 року за місцем знаходження офісу ПРАТ «УКРПРОМ ОБЛАДНАННЯ» - нежитлових приміщень другого поверху буд. 7/8 по майдану Захисників України у м. Харкові, належних ТОВ «ЗЕМІНВЕСТ», речей та документів, комп`ютерної техніки, не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.
Отже, клопотання про скасування арешту з вказаних речей та документів на теперішній час є передчасним та задоволенню не підлягає.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, тощо є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний захід забезпечення, який застосовано у цьому кримінальному проваджені з метою досягнення дієвості цього провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1