В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 27 жовтня 2019 року, приблизно о 16.00 год., перебуваючи неподалік будинку №37 по вул. Золотій у м. Львові, знайшов на землі прозорий поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, в якому згідно з висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів та прекурсорів №3/1435 від 03.12.2019, виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса якого становить 0,1815 г, який ОСОБА_4 в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, маючи умисел на незаконне придбання психотропних речовин, підняв та в подальшому поклав у праву кишеню штанів, в які був одягнений та таким чином незаконно придбав та зберігав вказану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 27 жовтня 2019 року, приблизно о 17.18 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Золота,37 у м. Львові, був виявлений працівниками УПП у Львівській області ДПП, яким видав зазначену вище психотропну речовину, яку він попередньо придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що 27 жовтня 2019 року по вул. Золотій у м. Львові знайшов поліетиленовий пакет, в якому був амфетамін. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0003685.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він незаконно придбав та зберігав психотропні речовини без мети збуту.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно з ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При обранні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У цій ситуації, про можливість належної соціалізації обвинуваченого та допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, поведінку під час та після вчинення кримінального правопорушення, а саме сприяння слідству та суду в установленні об`єктивної істини, розкаяння у вчиненому, відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Тим паче, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність обставин, що обтяжує покарання, особу винуватого, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, у виді штрафу.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч.3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах, визначених санкцією ч.1 ст. 309 КК України (в редакції Закону від 22.11.2018 із змінами, з урахуванням вимог ст.5 КК України ).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

З ОСОБА_4 слід стягнути в доход держави 1256,08 грн. витрат за проведення експертизи №3/1435 від 03.12.2019.

Речовий доказ: пакет, у якому знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, котра міститься у прозорому безбарвному полімерному пакеті знищити.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речовий доказ: пакет, у якому знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, котра міститься у прозорому безбарвному полімерному пакеті знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 1256,08 грн. (одну тисячу двісті п`ятдесят шість гривень вісім копійок) витрат за проведення експертизи №3/1435 від 03.12.2019.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1