Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/896/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому апеляційні скарги заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001820 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2020 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянку України, із середньою освітою, не одружену, не працюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням відповідних до пунктів 1, 2 частини 1 ст. 76 КК України обов`язків. Вказаним вироком також вирішено питання щодо цивільного позову,

за участі сторін кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_8 ,

- адвоката ОСОБА_9 ,

- обвинуваченої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене за наступних обставин.
3 грудня 2019 року, ОСОБА_7 , маючи намір заволодіти коштами у сумі 834 злотих, що згідно офіційного курсу НБУ становить 5162 грн, які ОСОБА_10 мав повернути як заробітну плату за виконану роботу громадянці ОСОБА_11 , у телефонному режимі зв`язалася з ОСОБА_10 , скориставшись його довірою як свого добре знайомого, повідомила неправдиві відомості про те, що вона на прохання ОСОБА_11 має отримати суму належної їй заробітної плати. Для цього ОСОБА_7 попросила ОСОБА_10 перерахувати грошові кошти у сумі 834 злотих на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить її знайомому ОСОБА_12 та який був нею заздалегідь проінформований про майбутній переказ грошових коштів від ОСОБА_10 для неї. ОСОБА_10 , будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_7 , без будь-якого примусу перерахував на банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 834 злотих (5162 грн 42 коп) вважаючи, що ці грошові кошти ОСОБА_7 передасть ОСОБА_11 . У подальшому 15.12.2019 року ОСОБА_12 здійснив банківський переказ в сумі 4750 грн. на банківську карту № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 . У такий спосіб ОСОБА_7 незаконно заволоділа грошовими коштами в сумі 834 злотих (5162 грн 42 коп), які належали ОСОБА_11 , чим спричинила їй матеріальну шкоду на зазначену суму.
В апеляційних скаргах:

- прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням судом першої інстанції закону, який не підлягає застосуванню. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 годин.
В обґрунтування апеляції вказав, що обмеження волі не може бути застосоване до жінок, які мають дітей віком до 14 років, а остання має сина ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З огляду на викладене, судом першої інстанції, усупереч вимог ст. 61 КК України обвинуваченій ОСОБА_7 безпідставно призначено покарання у виді обмеження волі, яке не може бути їй призначено.
- обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок районного суду змінити та призначити покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 510 грн., посилаючись на наявності на утриманні дитини віком до 14 років.

Заслухавши доповідача, адвоката та обвинувачену, які вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та частково підтримали апеляцію прокурора, висновок прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав та частково підтримав апеляцію обвинуваченої, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково в частині зміни вироку суду, а апеляційну скаргу обвинуваченої задовольнити, з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, є обґрунтованими та відповідають дослідженим судом доказам. Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, в цій частині вирок суду не оскаржується.
Доводи апелянтів про призначення ОСОБА_7 покарання, яке їй не може бути застосовано, є обґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 є матір одиначка, виховує неповнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.
Однак дана обставина при призначенні покарання залишилась поза увагою суду першої інстанції. Таким чином, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України таке покарання їй не може бути застосовано. Тобто, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки застосовано закон, який не підлягає застосуванню, тому апеляційні скарга в цій частині є обґрунтованими.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд враховує, що остання вчинила кримінальний проступок. Як особа обвинувачена раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на обліку Світловодського РВ філії ДУ «Центр пробації» не перебуває, за місцем проживання характеризується як особа щодо якої скарг від сусідів не надходило, на утриманні має неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отримує державну допомогу як одинока мати. Повністю визнала свою вину, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину, запевнила суд, що не допустить в майбутньому подібних діянь.
Також враховує обставини, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, що його обтяжують.
У зв`язку із зазначеним, обставинами вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.190 КК України. Враховуючи зазначене в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора в частині призначення обвинуваченій покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин, слід відмовити.
За таких обставин, у зв`язку із неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність через застосування закону, який не підлягає застосуванню, та призначенням ОСОБА_7 менш суворого покарання, ніж визначив суд першої інстанції, вирок підлягає зміні.
Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляційних скаргах не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним вирок суду змінити в частині призначеного покарання.

Керуючись статтями 376, 404-405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково, а обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засуджену за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_14 Широкоряд