Справа № 565/1354/19
Провадження № 1-кс/565/180/20
Провадження № 1-кс/565/178/20
Провадження №1-кс/565/179/20
Провадження №1-кс/565/181/20
У Х В А Л А

15 липня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області колегіально в складі:

- головуючого - судді ОСОБА_1 ,

- судді - ОСОБА_2 ,

- судді - ОСОБА_3 ,

з участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

- прокурора - ОСОБА_5 ,

- потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

- представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 ,

- обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

- захисників обвинувачених: адвокатів - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

здійснивши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні розгляд клопотань прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_17 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0000069, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2019 року, про обвинувачення: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На стадії судового розгляду в Кузнецовському міському суді Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000069, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України. Правова кваліфікація інкримінованих кримінальних правопорушень організація вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб у складі організованої злочинної групи, тобто в готуванні яких та вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, а також організація незаконного поводження зі зброєю і бойовими припасами, тобто носіння, зберігання, придбання, передача вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчиненого організованою групою, тобто в готуванні яких та вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

13 липня 2020 року на розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшли письмові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_17 (далі прокурора) від 07 липня 2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строком на 60 діб без визначення розміру застави.
У вказаних клопотаннях прокурора зазначено, що причетність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до вчинення інкримінованих їм злочинів та обґрунтованість підозри (обвинувачення) підтверджується такими зібраними під час досудового розслідування матеріалами: протоколом огляду місця події від 08 лютого 2019 року, під час якого зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, обстановку на місці вчинення злочину та зафіксовано вилучення предметів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні (зокрема, фрагментів дерев`яної бити та п`яти гільз від патронів автоматичної зброї, калібру 5,45 мм); лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_18 від 08 лютого 2019 року, яким встановлено причину смерті останнього внаслідок отриманих ним вогнепальних поранень; протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 від 09 лютого 2019 року, які свідчать, що під час проведення цих слідчих дій останні визнали свою участь у здійсненні озброєного нападу на загиблого ОСОБА_18 , під час якого умисно спричинили йому тілесні ушкодження у ділянці голови та заподіяли вогнепальні поранення тулуба, а також прямо вказали на ОСОБА_9 як на особу, яка замовила і зорганізувала вчинення вказаного злочину та з метою його виконання надала знаряддя вчинення злочину пістолет, дерев`яні бити, наручники, газовий балончик, бойову автоматичну зброю, транспортні засоби, тощо; протоколами слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , під час яких останні в повному обсязі підтвердили раніше надані ними показання, а також на місцевості показали і відтворили окремі обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , вказали на місцезнаходження транспортних засобів, бойової автоматичної вогнепальної зброї та інших знарядь злочину, де й були виявлені вказані предмети, що є об`єктивним підтвердженням показань підозрюваних; протоколами одночасних допитів за участю підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , якими повністю підтверджуються раніше надані ними показання; матеріалами прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 09 лютого 2019 року, які підтверджують факт затримання підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 безпосередньо після вчинення ними інкримінованого їм злочину у прикордонній смузі поруч з Республікою Білорусь; протоколами допиту свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які підтвердили, що чули постріли автоматичної зброї на подвір`ї ОСОБА_18 у момент вчинення вбивства останнього, а також безпосередньо після вчинення злочину бачили рух мотоцикла з невідомими особами від місця вчинення злочину, що також є об`єктивним підтвердженням показань, наданих підозрюваними ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ; протоколами огляду місця події від 09 лютого 2019 року, під час яких виявлено ключ від мотоцикла, який використовувався під час вчинення злочину, газовий балончик «Кобра 1Н», а також бойова автоматична вогнепальна зброя у місцях, які попередньо під час слідчих експериментів вказали підозрювані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та іншими матеріалами кримінального провадження. Матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується підозра, в ході виконання вимог ст.290 КПК України стороною обвинувачення надані для ознайомлення стороні захисту в повному обсязі та вже досліджувалися судом. На переконання прокурора, ризики, що передбачені п.п.1, 3-5 ст.177 КПК України, які раніше встановлені при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченим, на даний час не зменшились та продовжують існувати. Так, наявність ризику переховування обвинувачених від суду обґрунтовується наступними обставинами: один із злочинів, який інкримінується обвинуваченим, відноситься до особливо тяжкого злочину та передбачає максимальну міру покарання у виді довічного позбавлення волі, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти цьому ризику; місце реєстрації та проживання ОСОБА_9 є с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, яке розташоване у прикордонній смузі, де діє спрощений порядок перетину державного кордону України; одразу після вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_9 виїхав із с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області до м.Рівне, де в подальшому був затриманий працівниками поліції на підставі ст.208 КПК України; залишення місця вчинення злочину і подальше затримання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 після вчинення інкримінованого злочину співробітниками Державної прикордонної служби у прикордонній смузі поруч державного кордону України, поза пунктом пропуску. У підтвердження існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурор зазначив, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 діяли спільно згідно із заздалегідь розробленого та обумовленого плану вчинення злочину та згідно з показаннями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вони спільно з ОСОБА_10 з метою приховання слідів цього злочину приховали знаряддя вчинення злочину мотоцикл та бойову автоматичну зброю, які мають доказове значення в цьому кримінальному провадженні, після його вчинення, а ОСОБА_9 з метою приховання слідів злочину та уникнення відповідальності після вчинення злочину вказав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знищити (видалити) з мобільних телефонів, які перебували в їхньому користуванні, будь-яку переписку та вхідні/вихідні дзвінки між ними. Покликаючись на показання потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_22 і ОСОБА_20 , надані в судовому засіданні про висловлення обвинуваченими в їхню сторону погроз, прокурор зазначив про наявність ризику чинення обвинуваченими прямо (особисто) чи опосередковано (за допомогою сторонніх осіб) тиску на свідків і потерпілих з метою зміни ними показань, місце проживання яких достеменно відомо обвинуваченим. Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченими прокурор доводить такими обставинами: умисним, спланованим і організованим характером злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , їх умислом, спрямованим на позбавлення життя людини, залученням до виконання цього злочину інших осіб, використанням бойової вогнепальної зброї, дерев`яних бит, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку і неповагу до загальноприйнятих норм та цінностей; протиправною діяльністю обвинувачених, яка має стійкий, систематичний і організований характер та набула форми злочинного промислу; перебуванням ОСОБА_9 на момент вчинення інкримінованого йому злочину у статусі обвинуваченого в кримінальному провадженні №0000590 від 06 грудня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та наявністю в нього судимості за ч.2 ст.125 КК України; притягненням ОСОБА_10 в 2017 році до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України; притягненням ОСОБА_11 в 2015 році до кримінальної відповідальності та його засудженням до позбавлення волі Кузнецовським міським судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, що вказує на наявність незнятої і непогашеної судимості; а також відсутністю в обвинувачених будь-яких міцних соціальних зв`язків, що підтверджується відсутністю в них постійного місця роботи, відсутністю утриманців та шлюбних зв`язків. Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 подані на розгляд суду з метою забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам. Згідно з доводами прокурора відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законним і обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, а відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини по справі та переховування особи від правосуддя, при цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи. На переконання сторони обвинувачення, за вказаних обставин в їх сукупності з врахуванням особливостей обвинувачених та їх поведінки забезпечити виконання ними покладених процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним у клопотаннях, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо. При цьому прокурор вважає за належне застосування ч.4 ст.183 КПК України, згідно з якою суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, або щодо злочину, який спричинив загибель людини. Копії клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надані обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 07 липня 2020 року, що підтверджується їх розписками від 07 липня 2020 року та поясненнями, наданими в судовому засіданні.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 повністю підтримала вказані клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 терміном на 60 діб без визначення розміру застави із наведених підстав і мотивів.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представник адвокат ОСОБА_8 підтримали думку прокурора та просили суд задоволити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строк тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх захисники адвокати ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 у судовому засіданні заперечили проти клопотань прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою та просили суд обрати їм більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що він не підтримує клопотання прокурора, вважає його необґрунтованим та таким, що ґрунтується лише на думці прокурора. Обвинувачений ОСОБА_9 просив суд скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_13 повідомила про свою незгоду із клопотанням прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку тримання під вартою, зазначивши, що воно є ідентичним із попередніми клопотаннями прокурора та містить ті самі дані, наведені в обґрунтування наявності підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає підозру ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів необгрунтованою, зазначивши про відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів. Заявлені прокурором ризики заперечує, вказавши на те, що обвинувачений ОСОБА_9 у м.Рівне, де він був затриманий, протягом 1 року проживав і працював, а не перебував з метою переховування. З огляду на те, що потерпілі і свідки судом допитані і залишились не дослідженими лише докази сторони захисту, вважає, що ризики незаконного впливу на потерпілих і свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є безпідставними. Покликаючись на ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просила суд надати належну правову оцінку поданим прокурором клопотанням та змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_10 не підтримав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, просив суд змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_14 зазначив, що з клопотанням прокурора не може погодитись через його безпідставність і необґрунтованість. Згідно з доводами адвоката ОСОБА_14 жоден із досліджених доказів не підтверджує умисне вбивство, вчинене організованою злочинною групою, що має стійкий характер. Вважає, що на даній стадії процесу прокурор не довів наявність вказаних у клопотанні ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому просив суд врахувати такі обставини: мотоцикл був не схований, а просто лежав у місці, де закінчилась дорога; у справі немає даних, які б підтверджували надання обвинуваченим ОСОБА_9 вказівки іншим обвинуваченим стерти всі відомості про мобільні зв`язки між ними; потерпілі і свідки, місце проживання котрих є відомим обвинуваченим, надали суду свої показання. На думку адвоката ОСОБА_14 , обвинувачений ОСОБА_10 має соціальні зв`язки, так як в нього є місце проживання, проживає разом із матір`ю, а те, що він неодружений і не працює не свідчить про протилежне. Вважає, що попередня судимість обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України погашена і останній зробив для себе відповідний висновок. З цих мотивів просив змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання.
Обвинувачений ОСОБА_11 зазначив, що він не підтримує клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, вважає його надуманим. Зазначив про відсутність на теперішній час ризиків та просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_15 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , зазначивши про його ідентичність із попередніми клопотаннями. Вказав, що судом досліджено всі докази сторони обвинувачення та вважає, що вони не підтверджують вчинення обвинуваченими інкримінованих злочинів і заявлені прокурором ризики. Зазначив, що матеріали справи не містять змін у телефонних зв`язках обвинувачених, потерпілі і свідки допитані судом і під час допиту вони не вказали про незаконний вплив на них із боку обвинуваченого ОСОБА_11 , його попередня судимість є характеризуючою ознакою, тому вважає, що вказані прокурором ризики на теперішній час перестали існувати. Окрім цього, просив суд врахувати наявність у обвинуваченого ОСОБА_11 родини та застосувати до нього інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_12 пояснив, що він не погоджується із клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою, просив суд змінити йому запобіжний захід на більш м`який.
На переконання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_16 , правових і фактичних підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 немає, тому у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити. Зазначив, що справа не містить будь-яких відомостей про вчинення обвинуваченими інкримінованих діянь. Усі надані стороною обвинувачення докази досліджені судом у повному обсязі, прокурором не заявлялись клопотання про наявність та необхідність дослідження ще якихось доказів. Потерпілі і свідки допитані судом, тому ризик незаконного впливу на них із боку обвинувачених є безпідставним, так само як і приховування слідів злочину, що не може бути враховано, так як стосується майбутнього часу. Вважає, що те, що обвинувачений ОСОБА_12 є неодруженим і немає роботи не є підставою для продовження строку тримання під вартою. Просив взяти до уваги наявність у обвинуваченого ОСОБА_12 постійного місця проживання, наявність неофіційних підробітків на будівництві та застосувати останньому домашній арешт в разі, якщо судом буде зроблено висновок про наявність підстав для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 ..

Заслухавши думки учасників процесу, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_17 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
До такого висновку колегія суддів прийшла з наступних підстав.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 і п.п.4, 5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 22 травня 2020 року апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_16 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_13 залишено без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2019 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_9 без змін. Апеляційний суд зазначив, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою судом було дотримано у повному обсязі. При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та про наявність достатніх підстав вважати щодо існування хоча б одного із ризиків того, що обвинувачені можуть вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Доведеним є і той факт, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, а саме домашній арешт, як про це просять у своїх апеляційних скаргах захисники, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам. Зазначені обставини і наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні обвинувачених під вартою, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Дані підстави і наявність ризиків не змінились і по теперішній час. Дані про осіб обвинувачених, їх соціальний стан, на які посилаються захисники у поданих апеляційних скаргах, не зменшують ризики у кримінальному провадженні та не впливають на правильність висновку місцевого суду щодо необхідності застосування до обвинувачених саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишено без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін. Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинувачених під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо кожного з них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених може забезпечити і більш м`який запобіжний захід. З урахуванням наведеного, даних про осіб обвинувачених та тяжкості інкримінованих їм діянь, те, що останні обвинувачуються у вчиненні в тому числі і особливо тяжкого злочину, їх вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів, в підтвердження неможливості утримання обвинувачених в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_16 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_15 залишено без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2020 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 без змін. Апеляційний суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора вмотивовано задоволено судом. Зазначені обставини і наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні обвинувачених під вартою, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Дані підстави і наявність ризиків не змінились і по теперішній час. Дані про осіб обвинувачених, їх соціальний стан, на які посилаються захисники у поданих апеляційних скаргах, не зменшують ризики у кримінальному провадженні та не впливають на правильність висновку місцевого суду щодо необхідності застосування до обвинувачених саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З урахуванням наведеного та, враховуючи, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні злочину, який вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, за наявності реальних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на думку апеляційного суду є доведеними прокурором та ґрунтуються на реальних доказах, що містяться у матеріалах кримінального провадження, суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт, є недостатнім для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 травня 2020 рокупродовжено дію обраного обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. Зазначена ухвала суду закінчує свою дію 27 липня 2020 року.
Завершити судовий розгляд даного кримінального провадження до цієї дати об`єктивно неможливо з огляду на кількість його учасників та обсяг доказів, що підлягають дослідженню, в тому числі необхідність здійснення судом виклику свідків, заявлених стороною захисту, які ще є недопитаними.

Судом встановлено, що надані суду матеріали і висновок органу досудового розслідування вказують про обґрунтованість підозри щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, та про обґрунтованість підозри щодо вчинення обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України.

При цьому суд врахував, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.
Відповідно до п.57 рішення Європейського суду з прав людини за скаргою №25629/94 від 27 листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної ґарантії проти свавільного арешту й затримання і це передбачено підпунктом с) пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кембелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, серія А, №182, с.16, п.32). Однак факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий самий рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, серія A, №300-A, с.27, п.55).

Твердження сторони захисту про відсутність доказів є передчасними та спростовуються змістом клопотань прокурора із покликанням на відповідні докази, надані суду стороною обвинувачення в обґрунтування підозри ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, які досліджені судом та будуть оцінені у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення відповідно до ч.1 ст.89 і ст.94 КПК України. При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим суд не вправі надавати оцінку доказам чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинувачених. Вказані питання згідно із зазначеними нормами КПК України вирішуються судом під час розгляду справи по суті. Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити інкримінований злочин.
Виходячи з положень ч.ч.1, 2 ст.29 Конституції України та беручи до уваги положення міжнародних правових актів щодо захисту права людини на свободу та особисту недоторканність, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України, таке обмеження має бути домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
При з`ясуванні наявності ризиків вчинення обвинуваченими дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд врахував наступні обставини. Так, на момент затримання обвинувачені за зареєстрованим місцем їх проживання не перебували. Обвинувачений ОСОБА_9 , який має зареєстроване місце проживання в с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, був затриманий в м.Рівне. Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які мають зареєстроване місце проживання в с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області, були затриманні співробітниками Державної прикордонної служби в с.Березове Рокитнівського району Рівненської області у прикордонній смузі поруч державного кордону України. Наведені факти обвинувачені та їх захисники не спростовують.
Обвинувачені неодружені, не навчаються, не працюють, утриманців не мають. Ці обставини підтверджуються змістом обвинувального акта і письмових клопотань прокурора ОСОБА_17 від 07 липня 2020 року та не заперечуються обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і їх захисниками.
Існування обставин, які б достовірно свідчили про наявність міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання обвинувачених, наявність у них офіційної роботи та легальних доходів, обвинувачені та їх захисники не підтвердили, жодних доказів про це суду не надали. Сама по собі наявність в обвинувачених родини без підтвердження підтримання ними із родиною позитивного емоційного зв`язку не є доказом міцності соціальних зв`язків обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_13 не надали суду доказів, які б підтверджували, що до затримання станом на 09 лютого 2019 року обвинувачений ОСОБА_9 працював директором ТзОВ «Аскін Ворк» та отримував заробітну плату. Цих обставин не підтверджують надані суду копії документів: протоколу установчих зборів засновників ТзОВ «Аскін Ворк» №1 від 01 жовтня 2018 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08 жовтня 2018 року, наказу ТзОВ «Аскін Ворк» №1 від 09 жовтня 2018 року та витягу з реєстру платників єдиного податку від 17 жовтня 2018 року. Зазначені документи стосуються обставин, які існували станом на 01 жовтня 2018 року, 08 жовтня 2018 року, 09 жовтня 2018 року і 17 жовтня 2018 року відповідно. Надана суду адвокатом ОСОБА_13 копія договору оренди квартири від 01 липня 2019 року, згідно з якою ОСОБА_9 є орендарем квартири АДРЕСА_4 строком 12 місяців з моменту прийняття приміщення, що орендується, за актом прийому-передачі, спростовує наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого ОСОБА_9 за зареєстрованим місцем його постійного проживання в с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області. Навпаки ця обставина свідчить, що обвинувачений ОСОБА_9 змінив місце свого проживання.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, що є особливо тяжким злочином і тяжким злочином відповідно, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 є також обвинуваченим в кримінальному провадженні №0000590 від 06 грудня 2016 року за ч.3 ст.187 КК України. Окрім того, за результатами розгляду кримінального провадження №0000023 від 14 січня 2017 року відповідно до вироку Рокитнівського районного суду Рівненської області від 05 квітня 2019 року та ухвали Рівненського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, прийнятих у справі №571/422/17, ОСОБА_9 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, що є злочином проти здоров`я людини.
Пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні обвинувачення в сукупності з даними, наявними у матеріалах справи, поясненнями обвинуваченого ОСОБА_9 про його перебування на території АТО та показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_20 про погрози, що також підтверджується дослідженим відеозаписом, вказують на наявність ризику продовження протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений ОСОБА_9 , в тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Судом також встановлено, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 раніше вчиняли злочини.
Так, обвинувачений ОСОБА_10 вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 березня 2017 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік 6 місяців на підставі ст.ст.75, 104 КК України. Звільнений від призначеного покарання ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2018 року по закінченню іспитового строку.
Обвинувачений ОСОБА_11 вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 січня 2016 року визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки без конфіскації майна, вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 березня 2017 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, відбував покарання в Цуманській ВК Волинської області. Вказана судимість незнята і непогашена.
Обвинувачений ОСОБА_12 вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років та звільнено від відбування вказаного покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки на підставі ст.75 КК України. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 10 лютого 2017 року він звільнений від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_9 зарекомендував себе негативно, що підтверджується його характеристикою, наданою Старосільською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області 11 лютого 2019 року.
Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 грудня 2019 року на обвинуваченого ОСОБА_10 накладено адміністративне стягнення у вигляді 45 годин громадських робіт за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство).
Наведені обставини вказують на суспільну небезпечність обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Допитані судом потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_22 і ОСОБА_20 підтвердили наявність ризику вчинення незаконного впливу на потерпілих та свідків з боку обвинувачених як безпосередньо у приміщенні суду, так і за місцем їх проживання через сторонніх осіб, що здійснюється у період цього судового провадження та пов`язано із розглядом даного кримінального провадження.
Наявність цього ризику підтверджено також відеозаписом, наданим суду 24 грудня 2019 року захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_13 до клопотання про розгляд кримінального провадження в закритому судовому засіданні, який досліджений судом та вказує про прямі погрози обвинуваченого ОСОБА_9 в адресу потерпілого ОСОБА_6 .
Суд врахував, що на теперішній час є недопитаними свідки, що заявлені стороною захисту, частина з яких є жителями с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, односельчанами та знайомими обвинуваченого ОСОБА_9 , що посилює ступінь ризику незаконного впливу на цих свідків з боку обвинувачених.
Відмова обвинувачених від конвоювання до суду та затягування ними часу їх конвоювання до суду, на що вказують рапорти командира 2-го відділення 2-го взводу РКС ГУНП в Рівненській області ОСОБА_24 від 28 листопада 2019 року, від 09 грудня 2019 року, від 08 січня 2020 року та лист Роти конвойної служби ГУНП в Рівненській області №4/39/01-2020 від 13 січня 2020 року, є обставинами, які свідчать про незаконну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час судового розгляду даного кримінального провадження та підтверджують наявність ризиків переховування від суду та перешкоджання обвинуваченими кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього, судом враховано, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 упродовж судового розгляду даного кримінального провадження порушували порядок у залі судового засідання, за що неодноразово отримували від головуючого судді попередження про їх видалення з зали судового засідання в разі повторення ними зазначених дій.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2020 року, постановленою без виходу в нарадчу кімнату, що занесена секретарем судового засідання в журнал судового засідання, обвинуваченого ОСОБА_11 на підставі ч.1 ст.330 КПК України видалено з зали засідання тимчасово на одне судове засідання 19 лютого 2020 року, після чого обвинуваченому ОСОБА_11 судом була надана можливість ознайомитися з доказами, які були досліджені, а також з рішеннями, які були ухвалені за його відсутності. Наявність цих обставин підтверджується журналами судових засідань та записом судових засідань, зроблених за допомогою технічних засобів.

Вказана неправомірна процесуальна поведінка обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час судового розгляду даного кримінального провадження доводить створення обвинуваченими перешкод правосуддю та посилює ступінь ризику перешкоджання обвинуваченими кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, сукупність зазначених обставин вказує на те, що обґрунтування наявності зазначених ризиків не зводиться лише до тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень. У даному випадку серйозність висунутого обвинувачення не є головним чинником для оцінки можливості того, що обвинувачені переховуватимуться від правосуддя, незаконно впливатимуть на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджатимуть відправленню правосуддя, вчинятимуть нові злочинні дії, однак суворість покарання, що загрожує обвинуваченим, має значення для оцінки небезпеки їх зникнення або вчинення нових злочинів.
З огляду на наведені обставини, колегія суду на даний час має тверде переконання, що дані, які свідчать про існування ризиків переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення ними інших кримінальних правопорушень, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є достатньо вагомими та такими, що виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.
Отже, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що єдиним дієвим запобіжним заходом для обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у даному випадку є тримання під вартою, строк якого необхідно продовжити до 60 (шістдесяти) днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаних ризиків, існування яких обґрунтовано прокурором.
З врахуванням того, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочину, який вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, на підставі ч.4 ст.183 КПК України суд визнав за необхідне не визначати розмір застави обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_17 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити дію обраного обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.
Ухвала суду закінчує свою дію 12 вересня 2020 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою, - у цей строк з дня отримання копії даної ухвали суду.
Повний текст ухвали оголосити о 11 годині 00 хвилин 16 липня 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3