Справа № 206/1615/20
Провадження № 1-кп/206/322/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2020 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР під № 0000150 від 12.02.2020 та угоду про визнання винуватості від 07.10.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.02.2012 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 69, ч. 3 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі. За ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 10.05.2012 вирок змінено, вважати засудженим на підставі ст. ст. 75, 104 КК України, з іспитовим строком один рік;
- 31.08.2012 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року одного місяцю позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання у виді п`яти місяців позбавлення волі за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2012, остаточно призначити до відбування покарання один рік шість місяців позбавлення волі;
- 30.01.2015 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року шести місяців обмеження волі,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 11.02.2020, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №22 по вулиці Космонавтів у місті Дніпро, побачив раніше йому не знайому потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей же час тримала в своїй лівій руці мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy J4 Plus 2018 року у корпусі золотого кольору, який має імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

В цей час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, а саме мобільного телефону марки «Samsung» моделі Galaxy J4 Plus 2018 року у корпусі золотого кольору, який має імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, ОСОБА_3 , в той же час, тобто о 20 годині 00 хвилин 11.02.2020, перебуваючи біля будинку №22 по вулиці Космонавтів у місті Дніпро, діючи умисно, вчиняючи корисливий злочин повторно, з метою власного збагачення, розуміючи, що його дії є очевидними для оточуючих, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_6 , та шляхом ривка вихопив мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy J4 Plus 2018 року у корпусі золотого кольору, який має імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 який в цей час знаходився в лівій руці останньої.

Далі, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, відкрито, вчиняючи корисливий злочин повторно, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy J4 Plus 2018 року у корпусі золотого кольору, який має імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , не реагуючи на прохання потерпілої ОСОБА_6 припинити протиправні дії та повернути майно, що їй належить, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

Своїми незаконними, умисними діями ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1030-20 від 16.03.2020, заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2 462 (дві тисячі чотириста шістдесят дві) гривні 50 копійок.

07.10.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під № 0000150 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій зазначила, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України. Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити ОСОБА_3 з іспитовим строком 3 (три) роки. На підставі п.п.1,2 ч.1, п.п. 2,3 ч.3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано роботу.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди з підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода потерпілою ОСОБА_6 , а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди. За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні обрано у вигляді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу визначений до 10 жовтня 2020 року, підлягає скасуванню.
Цивільний позов не заявлено. Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342,350,373,374,474-475,124,100 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.10.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні під № 0000150.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.10.2020 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1, п.п. 2,3 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано роботу.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні був обраний у вигляді тримання під вартою, строк дії якого визначений до 10 жовтня 2020 року - скасувати.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно з під варти в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1030-20 від 16.03.2020 суму у розмірі 326 гривні 88 копійок (т.1 а.п. 22).
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy J4 Plus 2018 Gold», модель: SM-J415FZDNSEK, золотого кольору, імеі: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 19.03.2020 (т.1 а.п.47), переданий на відповідальне зберігання відповідно до зберігальної розписки потерпілій ОСОБА_6 (т.1 а.п. 48) - повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1