Справа № 216/2382/20
Провадження № 1-кп/216/708/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0000317 від 14 лютого 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, працює у ТОВ «Інваріант» на посаді начальника проектно-конструкторського відділу, одружений, раніше не судимий, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

У Центрально-Міському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходяться на розгляді матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Судом встановлено, що 14 лютого 2020 року приблизно о 08 годині 30 хвилин у світлий час доби водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Рено Меган», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги вулиці Української з боку вулиці Свято-Миколаївської в напрямку вулиці Петра Калнишевського в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рухаючись по вказаній вище проїзній частині дороги, автомобіль під керуванням ОСОБА_3 виїхав на зелений сигнал світлофору на перехрестя вулиць Українська та Петра Калнишевського, де не зупиняючись почав виконувати маневр правого повороту та прямувати в бік регульованого автоматичним світлофором пішохідного переходу, який позначений дорожньої розміткою 1.14.2 ПДР України та дорожніми знаками 5.35.1/2 ПДР України та розташований між будинками № 12 і № 13 на вулиці Петра Калнишевського, у межах якого в указаний момент з права на ліво відносно руху автомобіля «Рено Меган» на зелений сигнал світлофору рухалась пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водій ОСОБА_3 , починаючи виконувати маневр правого повороту та проїжджати регульоване перехрестя, в момент коли по регульованому пішохідному переходу, який позначений відповідною дорожньою розміткою та дорожніми знаками вже рухається пішохід ОСОБА_5 , видимість якої водію нічого не обмежувало, повинен був діяти відповідно до пп. 1.5, 2.3.б, 10.1, 16.2 ПДР України.

Однак водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України, діючи зі злочинною недбалістю, своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, чим порушив вимоги пп. 1.5, 2.3.б, 10.1, 16.2 ПДР України, згідно з якими:

- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»;

- «10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- «16.2. На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку»;

Внаслідок порушень зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Рено Меган», поблизу будинку 13 на вулиці Петра Калнишевського допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , контактувавши при цьому правою бічною частиною свого автомобіля з тулубом пішохода.

Відповідно до висновку експерта № 485 від 30.03.2020 року внаслідок ДТП у ОСОБА_5 мався закритий уламковий перелом виростків лівої плечової кістки з зміщенням уламків. За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Згідно з висновком експерта № 19/104-17/1/4/143 від 16.02.2020 року при заданих слідчим вихідних даних в діях водія ОСОБА_3 по керуванню автомобілем «Рено Меган» вбачається невідповідність вимогам пп. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП.

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтримала своє письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з їхнім примиренням на підставі ст. 46 КК України. При цьому зазначила, що ОСОБА_3 вибачився перед нею, підтримував під час лікування та надавав матеріальну допомогу, чим відшкодував завдану їй моральну шкоду, вони дійсно примирились і будь-яких претензій до нього вона не має.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні також підтримав подане клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника й потерпілої та не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення вказаних клопотань і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням останнього з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має родину, постійне місце роботи та проживання, характеризується виключно позитивно, на обліках у лікарів нарколога й психіатра не перебуває, уперше вчинив необережний нетяжкий злочин, активно сприяв його розкриттю, щиро покаявся, вибачився перед потерпілою, підтримував її під час лікування та надавав матеріальну допомогу, чим відшкодував останній завдану їй моральну шкоду, вони дійсно примирились, будь-яких претензій матеріального характеру потерпіла до обвинуваченого не має, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 повністю примирився з потерпілою ОСОБА_5 , що підтверджується відповідним письмовим клопотанням останньої та поясненнями сторін у судовому засіданні. При цьому потерпіла та обвинувачений не заперечують проти закриття кримінального провадження з такої підстави та звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

З огляду на наведене суд, переконавшись у добровільності позиції сторін, вважає за можливе на підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закрити кримінальне провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Арешт, накладений на автомобіль обвинуваченого, слід скасувати на підставі ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави 1 144 грн 15 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 63).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 46, 286 КК України, ст. ст. 284, 285, 288, 372, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000317 від 14 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Речові докази, а саме:

- автомобіль «Рено Меган», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходяться на зберіганні у власника ОСОБА_3 згідно з його розпискою від 20 лютого 2020 року (а.к.п. 48), - вважати повернутим власнику;

- решту речових доказів - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районом суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року на автомобіль «Рено Меган», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн 15 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили та її виконання. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1