г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3654/20
Номер провадження 1-кс/213/847/20
У Х В А Л А

20 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Алексєєв О.В., за участі секретаря судового засіданні Гусарової О.С., розглянув в судовому засіданні матеріали клопотання інспектора СД Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Кім В.А., яке подане в межах кримінального провадження №0000132 від 29 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Інспектор СД Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Кім В.А. звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке погоджено прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Безсмольним М.С.

Згідно клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 29 вересня 2020 року в період часу з 10:00 до 16:00 години невідома особа, перебуваючи біля будинку №53 по пр. Перемоги в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, шляхом вільного доступу таємно викрала велосипед «Ardis Sweed». 29 вересня 2020 року відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом внесені до ЄРДР №0000132 і розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 викрадений ним велосипед «Ardis Sweed», залишив у свого знайомого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно зазначений велосипед перебуває у нього вдома за вищевказаною адресою.

16 жовтня 2020 року відповідно до ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у свідка ОСОБА_2 було тимчасово вилучено велосипед марки «Ardis Sweed». Вказаний велосипед за матеріалами кримінального провадження визнано в якості речового доказу та віддано на відповідальне зберігання потерпілій з можливістю користування, без можливості розпорядження.

Просить накласти арешт на майно, яке було вилучено у ОСОБА_2 під час тимчасового доступу до речей і документів від 16 жовтня 2020 року, а саме велосипед марки «Ardis Sweed», котрий належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та віддати на відповідальне зберігання потерпілій з можливістю користування велосипедом, і без можливості розпорядження.

Особи, які викликались в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідив матеріали клопотання, приходжу до такого.

Ч.1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.3 ст.168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

З урахуванням наведеного, аналіз клопотання про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК та містить правові підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, оскільки майно, на яке просить накласти арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, має доказове значення у справі, з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 107, 170-173, 175, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання інспектора СД Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Кім В.А., яке подане в межах кримінального провадження №0000132 від 29 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ОСОБА_2 під час тимчасового доступу до речей і документів від 16 жовтня 2020 року, а саме велосипед марки «Ardis Sweed», який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та віддати на відповідальне зберігання потерпілій з можливістю користування велосипедом, і без можливості розпорядження.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за

ст. 388 КК України за неналежне збереження речових доказів, переданих їй на відповідальне зберігання.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя О.В. Алексєєв