Справа № 355/1421/18
Провадження № 1-кс/355/183/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року слідчий суддя Баришівського районного суд Київської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка клопотання прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, №0000739 від 14.09.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що 14.09.2015 близько 5 години ранку ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , на автомобілі марки ВАЗ 2108 ДНЗ 004-25 МА, що належить ОСОБА_4 з метою скоєння крадіжки чужого майна, приїхали до смт. Баришівка Київської області.

Перебуваючи поруч з парканом ЗАТ «Стара Фортеця трейдінг», що розташоване за адресою: Київська область, смт. Баришівка, вул., Жовтнева 151, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 діючи умисно з корисливих мотивів, попередньо переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, виявивши часткову відсутність огорожі проникли на територію ЗАТ «Стара Фортеця трейдінг», що розташована за адресою: смт. Баришівка, вул. Жовтнева, 151.

Розподіливши між собою участь у скоєнні кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_5 спостерігав за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_4 через незамкнені на замок вхідні двері проник до складського приміщення, звідки, застосовуючи попередньо підготовлене знаряддя у вигляді кусачок, механічним способом поперерізав електричні кабелі та склав їх до попередньо підготовленої клітчатої сумки, яку спільно з кабелями передав ОСОБА_5 , який в свою чергу з метою доведення злочинного умислу до кінця, складав електричний кабель до салону належного йому автомобіля, марки ВАЗ 2108 НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення. 14.09.2015 ОСОБА_4 затримано та, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України обґрунтовується наступними доказами: - протоколом огляду місця події від 14.09.2015, яким встановлено автомобіль марки ВАЗ 2108 ДНЗ 004-25 МА із заповненим багажником викраденого майна - електрокабелями; - протоколом огляду місця події від 14.09.2015, яким огляну територію ЗАТ «Стара Фортеця трейдінг» та зафіксовано відсутність електрокабелів.

Протоколами допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене просить продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечує, та пояснив, що йому не було відомо про те, що відносно нього оголошено розшук, так як місце проживання він не змінював, повідомлень про виклик до слідчого не отримував, та лише після того як його зупинили працівники поліції та повідомили про те, що його розшукують він добровільно звернувся до суду, просить обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48 ), відповідно до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті в суді.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, постійне місце проживання, сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою.

Доводи сторони обвинувачення, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим виникла необхідність застосування до останнього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та не підтвердженими матеріалами клопотання. Слідчим суддею зазначається, що у клопотанні прокурора не у повному обсязі викладені всі обставини щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: слідством було зафіксовані випадку неявки підозрюваного до слідчого після вручення повідомлення про підозру. Проте суду не надано доказів своєчасного та належного повідомлення підозрюваного про необхідність явки до слідчого.

Будь-яких доказів щодо підтвердження ризиків щодо знищення чи спотворення речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, не наведено. Тому, з урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у клопотанні не наведено достатніх підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, в клопотанні не надано будь-яких підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З огляду на викладене, в судовому засіданні встановлено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про те, який запобіжний захід відносно підозрюваного слід застосувати, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, як такий що зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, заборонивши йому в нічний час доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзду в Україну.

- прибувати за кожним викликом суду, прокурора та слідчого;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором чи судом.

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

- носити електронний засіб контролю.

Суд вважає, що зазначений запобіжний захід повною мірою зможе забезпечити контроль за підозрюваним, та через значну відстань між місцями проживання підозрюваного та потерпілого, унеможливить будь-який тиск підозрюваного на потерпілого, та будь-який контакт між ними.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183,376 КПК України,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, №0000739 від 14.09.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта не повна середня, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, пільг державних нагород не має, інвалід 2 групи, зареєстрований та проживаючий: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 23.10.2014 Бориспільським міським судом за ч. З ст. 185 КК України, 26.05.2015 року Бориспільським міськрайонним судом за ч. З ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в період з 22.00 години до 6.00 години ранку, заборонивши йому залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 строком до 00 год. 00 хв. 02.01.2021 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України , а саме:

- здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзду в Україну.

- прибувати за кожним викликом суду, прокурора та слідчого;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором чи судом.

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити з 03.11.2020 року до 02.01.2021 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладеного на нього обов`язку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі ст. 535 ч. 4 КПК України слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000739 повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у КП № №0000739.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1