Ухвала
іменем України
09 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 713/970/18

провадження № 51-4336 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінально суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 на вирок Чернівецького апеляційного суду від 29 грудня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_6 ,
встановив:
За вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 березня 2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі статті 71 КК за сукупністю вироків, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2015 року за частиною 1 статті 185 КК та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до статті 75 КК звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК.
Постановлено на підставі частини 3 статті 72 КК покарання призначене за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2015 року у виді штрафу в розмірі 850 грн виконувати самостійно.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Розглядаючи апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції 29 грудня 2020 року постановив свій вирок, яким вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 березня 2019 року скасував в частині призначення покарання. ОСОБА_6 призначив покарання за частиною 3 статті 185 КК із застосуванням статті 69 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
Строк покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту затримання.

В строк покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 02 листопада 2020 року по 29 грудня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що представник потерпілого не погоджується з вказаним вироком апеляційного суду щодо засудженого ОСОБА_6 . Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
Перевіривши касаційну скаргу представника потерпілого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Так, представник потерпілого у мотивувальній частині касаційної скарги, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає їх зміст та вплив на незаконність судових рішень, з урахуванням вимог статті 412 КПК.
Крім того, представник потерпілого, не погоджуючись з призначеним ОСОБА_6 покаранням у виді 3 місяця позбавлення волі, не звернув увагу на те, що оскаржуваним вироком апеляційного суду засудженому призначено покарання виді позбавлення волі на строк 1 рік, чим допустив неузгодженість своєї позиції та суперечності у касаційній скарзі.
Тобто, у касаційній скарзі представник потерпілого має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Таким чином, недодержання представником потерпілого вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 на вирок Чернівецького апеляційного суду від 29 грудня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3