УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/12423/20

Провадження №: 1-кс/755/4011/20

"02" вересня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, установив :

02.09.2020 у провадження цього місцевого суду надійшла дана скарга.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. ст. 75, 76 КПК України, було визначено головуючого слідчого суддю, - ОСОБА_1 та передано провадження - 02.09.2020.

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України, за скаргою, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Зі скарги слідує, що Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві 17.07.2020 було отримано від особи, яка подала дану скаргу заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За таких умов, слідчий суддя вважає за необхідне обраховувати час бездіяльності УП з дня отримання заяви, тобто 17.07.2020, з урахуванням такого.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною 1 статті 304 КПК України регламентовано, що скарги на бездіяльність прокурора можуть бути подано особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

За таких обставин, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до повідомлення заявника вчинена починаючи з 19.07.2020, і відповідно до вимог ст. 115 КПК України, останнім днем строку подання до слідчого судді скарги на таку бездіяльність є 28.07.2020 включно.

Заявник подав скаргу до суду 27.08.2020, тобто після закінчення строку, встановленого для її подання, а тому порушила питання про поновлення цього строку заявивши відповідне клопотання, аналізуючи яке слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Зокрема, до їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії вироку); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

У будь-якому випадку, в силу положень ст.ст. 22, 26 КПК України, вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У цьому випадку, особа, що подала скаргу посилається на те, що про те, що відомості за його повідомленнями не унесені до ЄРДР дізнався, коли отримав відповідь Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві у формі листа, а саме 26.0.2020, проте, що відомості не унесені до ЄРДР.

Але, таку позицію особи, що подала скаргу про те, що її подано після отримання відповіді про наслідки розгляду його заяви, слідчий суддя сприймає критично, оскільки з дня отримання підлягає оскарження тільки процесуальне рішення, яке оформлене у формі постанови, а решта - протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Так, ВССУ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» указав, що беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Наприклад, якщо такий 24-годинний строк завершився о 20 год. 07 жовтня, то перебіг строку оскарження починається з 08 жовтня.

А тому, дані обставини на переконання слідчого судді не є поважними та такими, що перешкодили подати заявнику скаргу у строк регламентований ст. 304 КПК України так, як викладені у ньому мотиви та підстави поновлення строку є сумнівними, а тому це клопотання задоволенню не підлягає.

Адже, з моменту подання звернення ОСОБА_3 було відомо про його наявність.

Дані, які б вказували на те, що заявник з 19.07.2020 по 28.07.2020 не мав змоги подати скаргу на бездіяльність слідчого до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва у скарзі на її подання не відображенні.

Звернення не містить у собі відомостей, які б указували на поважні причини пропуску процесуального строку, тобто ті обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах визначеного строку.

Як і посилання на ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно ж до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Крім цього, слід зауважити, що відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 648/3629/17 (провадження № 51- 9792 кмо 18) у ч. 1 ст. 50 КПК законодавець закріпив дві групи документів, наявність яких підтверджує повноваження захисника на участь у конкретному кримінальному провадженні та які обов`язково надаються суду: документ, що підтверджує право особи на заняття адвокатською діяльністю (оскільки захисником може бути тільки адвокат) та документи, що підтверджують право цієї особи бути захисником (здійснювати захист у конкретному кримінальному провадженні).

При цьому законодавець у ч. 1 ст. 50 КПК імперативно закріпив надання адвокатом свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК) та документа з передбаченого в п. 2 ч. 1 цієї статті альтернативного переліку документів.

Тобто зобов`язав адвоката надати суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та надав право альтернативного вибору щодо документів, передбачених у п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК, якими може бути підтверджено повноваження захисника у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

У цій ситуації, автор скарги будучи адвокатом подав на підтвердження своїх повноважень діяти в інтересах ОСОБА_3 тільки ордер.

Адвокат не надав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно, у цій ситуації, ураховуючи окреслені Верховним Судом у наведених судових рішеннях орієнтири щодо правозастосування у питанні порядку та способу підтвердження повноважень захисником згідно ст. 50 КПК, на думку слідчого судді, не надання копії свідоцтва указує на те, що ОСОБА_2 не підтвердив повноваження представника у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 50 КПК.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права її подавати.

За таких обставин та у відповідності до положень п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 304 КПК Українислідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення скарги особі, яка її подала, оскільки вона подана особою, яка не має права її подавати та після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті і слідчий суддя за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення із роз`ясненням того, що повернення скарги, згідно із ч. 7 ст. 304 вказаного Кодексу, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, Суд постановив :

у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку оскарження для подання скарги на бездіяльність слідчого відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та доданими до неї документами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Оксана БІРСА