Справа № 201/6955/20
Провадження №1-кс/201/2771/2020
УХВАЛА
Іменем України

28 липня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13.04.2020р.,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2020 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_4 з даною скаргою, в якій просить поновити ОСОБА_4 строк на оскарження бездіяльності слідчого СВ Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язати слідчого СВ Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про скоєний злочин за заявою про вчинення злочину від 13.04.2020р., поданою ОСОБА_4 до ЄРДР і у відповідності до закону розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 13.04.2020р. ОСОБА_4 за телефонною лінією 102 було повідомлено про факт вчинення стосовно її чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. В той же день 13.04.2020р. про вчинення вищевказаного злочину ОСОБА_6 було подано письмову заяву до Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області. Заява про вчинення злочину була подана безпосередньо до Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровської області 13 квітня 2020 року з урахуванням вимог ст. 218 КПК України для здійснення досудового розслідування тим органом досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Жодних документів на підтвердження факту отримання від ОСОБА_4 останній не було надано.
Заявник адвокат ОСОБА_3 (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 23.07.2020р.) надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, та без фіксування судового процесу технічними засобами, вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Представник Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку для подачі скарги заявник зазначає, що після прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_4 було прийнято заяву про залучення її в якості потерпілої та ознайомлено з її правами як потерпілої про що вона підписала відповідну пам`ятку. В той же день співробітник поліції допитав ОСОБА_4 в якості потерпілої, про що було складено відповідний Протокол допиту потерпілої. В подальшому ОСОБА_4 разом з її чоловіком неодноразово викликали до Соборного ВП для проведення різних дій, які остання вважала слідчими діями. Таким чином ОСОБА_4 була повністю переконана, що відомості, викладені в її заяві було внесено до ЄРДР та за даним фактом розпочато досудове розслідування.
17 липня 2020 року ОСОБА_4 з метою з`ясування інформації на якій стадії знаходиться досудове розслідування за її заявою, звернулась до Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області де отримала копію супровідного листа в якому зазначалось, що викладені в її заяві про вчинення злочину до ЄРДР внесені не були. В той же день, 17 липня 2020 року ОСОБА_4 звернулась з даного приводу за правовою допомогою до адвоката та уклала з ним договір про надання їй правової допомоги. На підставі укладеного договору про надання правової допомоги, лише 22 липня 2020 року адвокату було надано можливість ознайомитися зі всіма матеріалами зібраними співробітниками поліції за заявою ОСОБА_4 , в тому числі і з висновком на підставі якого було закінчено розгляд вказаної заяви.
Таким чином про сам факт бездіяльності слідчого СВ Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що виразився у невнесенні до ЄРДР відомостей викладених в заяві про вчинення злочину, ОСОБА_4 став відомий лише 17 липня 2020 року, а можливість ознайомитись з документом на підставі якого було закінчено розгляд вказаної заяви у неї виникла лише 22 липня 2020 року.
Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

При цьому, поважність причин визначається слідчим суддею, судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини тощо.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на подачу скарги та вважає за доцільне поновити цей строк.

З матеріалів скарги встановлено, що 13.04.2020 року ОСОБА_4 було подано письмову заяву до Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області (а.с. 7 - 8).
В поданій заяві про кримінальне правопорушення заявниця зазначила, що 13 квітня 2010 року близько 08 годин 30 хвилин чоловікові заявниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на мобільний телефон зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_7 , з яким чоловік був раніше знайомий оскільки той разом з іншими особами проводив ремонтні роботи в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та запропонував прибути до вказаної квартири. Формально, зі слів ОСОБА_7 , останній мав намір забрати з приміщення вказаної квартири належні йому речі, які залишились там оскільки той проводив в квартирі ремонтні роботи. Прибувши до будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_7 був не сам, а з якимось стороннім чоловіком. В ході бесіди ОСОБА_7 повторно повідомив ОСОБА_5 , що має намір забрати з приміщення квартири виключно належний йому робочий одяг. На вказану пропозицію ОСОБА_5 надав свою згоду, але лише за умови, що до квартири ОСОБА_7 зайде сам, а чоловік з яким він прийшов буде чекати його на вулиці біля під`їзду. Але як тільки ОСОБА_5 відчинив двері квартири, ОСОБА_7 відразу забіг в неї, вибіг на балкон та став кликати до квартири свого незнайомця. Зрозумівши, що підстава «забрати свій одяг» була вигадана ОСОБА_7 виключно з метою проникнути в квартиру, ОСОБА_5 вибіг на балкон та став кликати на допомогу співробітників поліції. Але в цей час до приміщення квартира забіг чоловік, який прибув разом з ОСОБА_7 , схватив ОСОБА_5 за одяг та відштовхнув від балкону в квартиру. Після цього вказаний чоловік обхватив ОСОБА_5 за руки міцно прижавши їх до тулуба та став утримувати його в такому положенні. ОСОБА_5 намагався чинити опір та звільнитись від захвату незнайомого чоловіка, але той був фізично міцніше і ці спроби не дали ніяких результатів. Під час того як незнайомець утримував ОСОБА_5 , ОСОБА_7 швидко зібрав в приміщенні квартири належний ОСОБА_5 електроінструмент та інший інструмент та залишив приміщення квартири. Після цього чоловік, який утримував ОСОБА_5 відпустив останнього та теж залишив приміщення квартири. В результаті спільних протиправних дій особи на ім`я ОСОБА_7 та чоловіка, що прибув разом з ним до приміщенні вищевказаної квартири, ОСОБА_5 було заподіяно матеріальні збитки (а.с. 11).
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) заяву ОСОБА_4 було зареєстровано за ЖЄО №12315 від 13.04.2020р. (а.с. 7 - 8).
ОСОБА_4 було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої, про ознайомлення з якою вона особисто поставила підпис (а.с. 9, 10).
Відповідно до висновку Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 04.05.2020 року розгляд вказаної заяви було закінчено (а.с. 12).
На час розгляду даної справи доказів внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 13.04.2020р. до суду надані не були.
Згідно ст. 9 та ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.
За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 порушує її права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві ОСОБА_4 від 13.04.2020р. безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування підлягає задоволенню.
Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання уповноваженої особи Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 13.04.2020р.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити пропущений строк для подачі скарги на бездіяльність Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 13.04.2020р.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13.04.2020р. задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 13.04.2020р. (ЖЄО №12315 від 13.04.2020р.).

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1