Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/19/21
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець
с. Верхівня, Ружинського району, Житомирської області, українця,
громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого,
маючого на утриманні одну малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України
встановив:
ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.
Так, 28.12.2020 року близько 19 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в своєму будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .
В цей же час та в цьому ж місці, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин виникла словесна суперечка. В ході вказаної суперечки у ОСОБА_3 виник умисел направлений на заподіяння - тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 почав умисно тягнути своїми обома руками ОСОБА_4 за праве плече, внаслідок чого остання впала на дерев`яну підлогу, а саме на праве стегно. В послідуючому ОСОБА_3 своїми обома руками умисно штовхнув ОСОБА_4 , внаслідок чого остання вдарилась лівим плечем об дерев`яну коробку дверей.
В результаті неправомірних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на правому плечі по задній поверхні, синця на правому стегні по зовнішньо-боковій поверхні, синця на лівому плечі у верхній третині по зовнішньо-боковій поверхні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.
Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 являються кримінальним проступком.
Ч.1 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Як вбачається з долученої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_4 в свою чергу також склала письмову заяву, яка додана до обвинувального акта, в якій висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності.
Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто вчиненні дій, які виразились в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до п. 13 ст. 67 КК України судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції статті за якою обвинувачується у виді штрафу. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Цивільного позову не було заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК, суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області, з урахуванням вимог, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .