Справа № 639/2418/20,
Провадження 1-кп/642/600/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законних представників обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0003244 від 29 червня 2015 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 р. за ч. 3 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк сім років шість місяців,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2015 року близько 23 год. 15 хв. неповнолітній ОСОБА_7 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, знаходились поблизу Харківського Національного Академічного театру опери і балету ім. М.В. Лисенка, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 25, де побачили раніше не знайомого ОСОБА_8 , який стояв з лівого боку поблизу театру, після чого в них виник єдиний, спільний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужого майна. Реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, попередньо розподіливши ніж собою ролі, неповнолітній ОСОБА_7 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, підійшли до ОСОБА_8 , після чого особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, відповідно до відведеної йому ролі, з метою пригнічення волі потерпілого до спротиву, наніс йому два удари кулаком в потиличну ділянку, від чого ОСОБА_8 впав на землю на спину та згуртувався. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, неповнолітній ОСОБА_7 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, нанесли потерпілому не менше 10 ударів ногами в область голови та тулуба. Під час несення тілесних ушкоджень особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вихопив мобільний телефон «Lenovo А369», в корпусі чорного кольору, вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 4482 від 20.10.2015 р. - 583 грн., який знаходився у потерпілого у руці, а неповнолітній ОСОБА_7 зняв з ОСОБА_8 сумку, в якій знаходився фотоапарат «Nikon D5100», з акумуляторною батареєю, зарядним пристроєм, вартістю зі слів потерпілого - 4500 грн., (оскільки їх вартість не можливо визначити згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4482 від 20.10.2015), об`єктив «Nikon AF S DX Nikkor 18-105mm f/3.5-» вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 4482 від 20.10.2015 - 4061 грн., об`єктив Nikon Af-s Nikkor 50mm f/1.4G», вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 4482 від 20.10.2015 - 6562 грн., та грошові кошти у сумі 100 грн.

Своїми злочинним діями неповнолітній ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, спричинили потерпілому ОСОБА_8 , тілесні ушкодження, а саме: синці, грудної клітини та поперекової області, які згідно висновку судово - медичної експертизи №990 А/15 від 13.10.2015 року, відноситься до легких за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень. Після чого неповнолітній ОСОБА_7 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину втекли, обернувши відкрито викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду на суму 5806 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, погодився з його кваліфікацією та показав, що 28 червня 2015 року приблизно о 23 год. він разом з ОСОБА_9 приїхали до ХНАТОБу по вул. Сумська де побачили потерпілого, який розмовляв по телефону і в них виник спільний умисел на відкрите заволодіння його майна, а саме телефону і сумки потерпілого. ОСОБА_9 підійшов до потерпілого та попросив цигарку на що той відповів, що не палить і відвернувся. В цей час ОСОБА_9 наніс потерпілому два удари кулаком в потиличну дільницю, від чого той впав на землю на лівий бік та згуртувався. Після чого вони з ОСОБА_9 нанесли потерпілому приблизно 10 ударів ногами в область голови та тулуба. ОСОБА_9 забрав у потерпілого мобільний телефон, а він сумку, в якій знаходився фотоапарат «Nikon» з батареєю та зарядним пристроєм, а також гроші в сумі 100 грн. Після чого вони з ОСОБА_9 з майном потерпілого втекли в сторону Центрального ринку. З сумою майнової шкоди спричиненою потерпілому він згоден.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини вчиненого кримінального правопорушення і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за передньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем колишнього навчання (Харківського Механічного Технікуму) характеризується задовільно. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 23.07.2015р. ОСОБА_7 проживає з ОСОБА_10 , 1953 р.н. та ОСОБА_11 ,1978 р.н. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.11.2015р. на підставі листа Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Х/О спеціалістами ССД по Комінтернівському району було проведено обстеження житлово-побутових умов неповнолітнього ОСОБА_7 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено: житло розміщено на 7 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 1 кімнати та потребує на косметичний ремонт. В квартирі є нова пральна машина та двухкамерний холодильник, газова плита потребує ремонту. Неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має окреме ліжко, письмовий стіл знаходиться на кухні. За вказаною адресою також проживають ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - бабуся, яка в цей час мешкає в м.Белгород, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - батько неповнолітнього, мати мешкає за іншою адресою. Батько та син спільної мови не знаходять, стосовно неповнолітнього відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст.186 КК України. Неповнолітній ОСОБА_7 іноді мешкає у своєї дівчини чи друзів. Батьку рекомендовано звернутися за консультацією до психолога та попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд згідно частини 1 статті 66 КК України визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що ним вчинений тяжкий злочин, вказані пом`якшуючі обставини, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, досудову доповідь органу пробації, наведені вище дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, тому вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, яке йому належить відбувати реально, оскільки його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів неможливе без ізоляції від суспільства. З врахуванням наведеного при призначенні покарання ОСОБА_7 підлягає застосуванню ст.69-1 КК України, тому, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин до постановлення попереднього вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 р., яким він засуджений за ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі шляхом часткового складання покарання невідбутого за попереднім вироком і покарання, зокрема призначеного за цим вироком.

За вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року ОСОБА_7 з 16 лютого 2016 року утримується у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор». Згідно ухвали апеляційного суду Харківської області від 26 жовтня 2017 р. зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 16 лютого 2016 року по 20 червня 2017року, а на підставі ухвали Жовтневого районного суду від 03 жовтня 2018р. (по справі №639/3660/18) з 21 червня 2017 року по 26 жовтня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 23 червня 2016 р. ОСОБА_7 залишений тимчасово і утримується у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на період судового розгляду кримінального провадження №0003244 за ч.2 ст.186 КК України.

За правилами положень ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838-VІІІ, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з врахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 26 жовтня 2017 р., а також ухвали Жовтневого районного суду від 03 жовтня 2018р. по справі №639/3660/18 належить рахувати з 27 жовтня 2017р. по 17 листопада 2020 р. на підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838-VІІІ з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскільки по даному кримінальному провадженню запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 не обирався, а з 16 лютого 2016 року він утримується у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року та залишений там тимчасово за ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 червня 2016 р., тому на час ухвалення вироку суд вважає недоцільним обрання стосовно засудженого запобіжного заходу.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 20 000 грн. 00 коп. необхідно залишити без розгляду на підставі заяви потерпілого.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_7 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4482 від 20.10.2015 р. у розмірі 460 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69-1 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців, визначити ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 23 червня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року) строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 в період з 27 жовтня 2017 року по день ухвалення вироку - 17 листопада 2020 р. зарахувати в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскільки по даному кримінальному провадженню запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 не обирався, а з 16 лютого 2016 року він утримується у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року та залишений там тимчасово за ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 червня 2016 р., тому обрання стосовно засудженого запобіжного заходу є недоцільним.

Речові докази: мобільний телефон «Lenovo А369», в корпусі чорного кольору та чохол до мобільного телефону «Lenovo», які знаходяться по зберігальним розпискам від 29.06.2015 р. та 12.10.2015р. у потерпілого ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили - вважати повернутим ОСОБА_8 .
Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди на суму 20 000 грн. 00 коп. залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведення судово - товарознавчої експертизи № 4482 від 20.10.2015 р. у розмірі 460 грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1