Справа № 727/4656/20
Провадження № 1-кп/727/256/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченої ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Обава Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , не працюючої, не одруженої, щодо якої повідомлено про підозру та скеровано обвинувальний акт: 20.05.2020 року до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч.1 ст.185 КК України; 25.05.2020 року Слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 02.04.2020 року, в період часу близько з 10:15 год. по 10:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , достовірно розуміючи протиправність своїх дій, переслідуючи корисливу мету спрямовану на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, протиправно, скориставшись відсутністю уваги власника квартири, шляхом вільного доступу з кімнати квартири, а саме з-під шкатулки, розташованої на тумбі, викрала паперовий конверт, в якому знаходились грошові кошти в сумі 9000 (дев`ять тисяч) гривень.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення злочину пішла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 9000,00 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнала повністю. Вказала суду, що весною цього року вона перебувала в м.Чернівці. Хотіла винайняти квартиру для проживання в місті. Тому ходила по різних квартирах та питала за скільки вони здаються в оренду. На вулиці Комарова в одному з будинків на 2-му чи 3-му поверсі двері квартири відчинив чоловік старшого віку, з яким вона познайомилась в Чернівцях біля магазину ще у 2019 році, оскільки вона тоді торгувала ложками. До цього чоловіка вона приходила в гості. Разом з тим, весною 2020 року вона вирішила звернутись до нього, вважаючи, що останній може взяти її на квартиру. Коли відчинились двері, то вона попросила в потерпілого голку і нитку та той сказав іти у іншу кімнату і шукати там. Вона знайшла гроші в шкатулці та поклала ці гроші собі в сумку. Потім поїхала додому в Закарпатську область. За ці кошти придбала дітям одяг та плиту. Вказала на те, що з нею була ще одна жінка, яка в момент викрадення грошових коштів перебувала з потерпілим на кухні. Також, зазначила, що викраденими коштами з цією жінкою вона не ділилась, а самому потерпілому сказала, що вийде в магазин та пішла з місця події. У вчиненому розкаюється, просить суд її суворо не карати. Зобов`язується в подальшому відшкодувати потерпілому кошти.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву, згідно якоїх просить розглянути справу у його відсутність, міру покарання обвинуваченій залишає на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодилась на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її, як особу, пояснивши, що рішення її добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченою злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої у вчиненні злочину.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, в тому числі щире каяття обвинуваченої у вчиненому, наявність у неї на утриманні трьох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді одного року позбавлення волі, звільнивши останню від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення нею нових злочинів.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання за даною статтею КК України у вигляді 1-го року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: один журнал «Люблю готовить», який згідно постанови слідчого від 04.04.2020 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 за належністю.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 кошти в сумі 653,80 (шістсот п`ятдесят три) гривні (вісімдесят) копійок на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1