Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 364/678/17
У Х В А Л А

"17" вересня 2020 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. 115 ч.1. ст. 15 ч.2 ст. 115 ч.2 п. 1 КК України, відносно якого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.115 ч.1, ст. 15 ч.2 ст. 115 ч.2 п.1 КК України. Відносно обвинуваченого продовжений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 05.08.2020 р. запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03 жовтня 2020 р.

Завершити розгляд кримінального провадження до вказаного строку не надається можливим із поважної причини, а саме значним завантаженням суддів розглядом інших кримінальних проваджень, виконанням роботи слідчим суддею.

Відповідно до ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор просить продовжити відносно ОСОБА_8 строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчинені умисних особливо тяжких злочинів, відносно нього продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, він може переховуватися від суду, оскільки не має постійного місця роботи, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеному ризику, забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Потерпіла, представник потерпілої згідні із прокурором.

Обвинувачений, захисник заперечують проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого. Просять змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт. Так, зазначили, що прокурором не доведено продовження існування ризику, на який він посилається. Обвинувачений має постійне місце проживання.

Суд вислухавши учасників судового засідання вважає, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 слід продовжити строк тримання під вартою оскільки він згідно обвинувального акта обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких насильницьких злочинів, не має джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, а ті, що є не є стримуючим фактором його поведінки. Наявні достатні підстави вважати, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду, встановлений та врахований слідчим суддею на стадії досудового розслідування, судом при застосуванні, продовженні відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Недостатність застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду.

При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризику: переховування від суду - втечі особи від суду (справи: Панченко проти Росії, Бекчієв проти Молдови, Ілійков проти Болгарії) враховує: особу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, зв`язок з Україною, суворість покарання за злочини, у яких він згідно обвинувального акта обвинувачується (від 7 до 15 років позбавлення волі), як елемент оцінки зазначеного ризику, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим та можливості його уникнути.

Вищевказане дає суду підставу вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 із тримання під вартою на інший більш м`який, у т.ч. домашній арешт, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою обвинуваченого, не зможе запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд визнає, що справжні інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_8 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,350,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 15 листопада 2020 р.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 із тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Судді Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3