ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1933/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2020 року відносно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, раніше не судимого, розлученого, має на утриманні сина, 2004 р.н., не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Звільнено ОСОБА_8 від відбуття основного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 у відшкодування майнових збитків суму в розмірі 25932,68 грн., у відшкодування моральної (немайнової) шкоди суму в розмірі 10000 грн.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 06.08.2019 року, приблизно о 01:30 годині керував технічно справним автомобілем "MERCEDES-BENZ", р.н. НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Ярослава Мудрого в м. Харкові зі сторони вул. Пушкінської у напрямку вул. Алчевських. Під час руху в районі будинку №34 по вул. Ярослава Мудрого, ОСОБА_8 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України згідно з якими: п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.» п.10.4 «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам.» та, змінюючи напрямок свого руху, а саме виконуючи розворот, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху для виконання маневру розвороту, не надавши дорогу зустрічному транспортному засобу, та допустив зіткнення з мотоциклом "QJIANG QJ250-3", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному йому напрямку зі сторони вул. Алчевських у напрямку вул. Пушкінської.
За наслідками події потерпілому ОСОБА_9 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/538-А/19 від 22.08.2019 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: садна на обличчі і лівій верхній кінцівці, забита рана м`яких тканин обличчя; забито-рвана рана правого стегна; закритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині. Згідно з висновком комплексної експертизи відео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи № 7/805/806/868/13/214 КПСЕ 19 від 29.08.2019 дії водія автомобіля "MERCEDES-BENZ", р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України та знаходились з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити та не застосовувати до нього додаткове покарання.
Крім того просить в частині заявленого цивільного позову відмовити в повному обсязі.
Вказує, що при призначенні додаткового покарання суд недостатньо врахував, що обвинувачений раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, обставин що обтяжують покарання не встановлено.
Крім того, вважає що належить і врахувати факт порушення правил дорожнього руху з боку потерпілого.
Також зазначає, що в матеріалах справи міститься поліс страхування, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність обвинуваченого була застраховано, а отже відповідальність повинна покладатись на страхову компанію, яка позивачем долучена як відповідач чи третя сторона не була.
За таких обставин, на думку обвинуваченого, суд мав би відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, розлучений, з його слів має дитину, 2004 р.н., офіційно не працевлаштований, офіційних джерел доходу не має, зареєстрований в м. Харкові, де і проживає, за місцем мешкання характеризується посередньо, захворювань не має.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд встановив щире каяття.
Таким чином висновок суду стосовно виду та розміру як основного так і додаткового покарання яке необхідно призначити ОСОБА_8 - є обґрунтованим.
Що стосується апеляційних доводів апелянта стосовно його незгоди з призначеним додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність призначення додаткового покарання, при цьому окрім даних про особу обвинуваченого, врахував характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, тілесні ушкодження завдані потерпілому, а також те, що ОСОБА_8 має посвідчення водія та вчинив правопорушення проти безпеки руху. Доказів на підтвердження того, що позбавлення прав керувати транспортними засобами впливає на заробіток обвинуваченого суду представлено не було.

Не надано таких відомостей і суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів відкидає такі доводи обвинуваченого.

Переглядаючи вирок стосовно апеляційних доводів обвинуваченого щодо допущеної судом першої інстанції неповноти під час розгляду цивільного позову потерпілого, колегія суддів погоджується з ними з огляду на наступне.

Так, згідно з ч.2. ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. У відповідності до частини 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вказаних вимог суд першої інстанції не дотримався.

Так у вироку суду першої інстанції вказано, що цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково і стягнуто з обвинуваченого майнову та моральну шкоду.

При цьому в матеріалах кримінального провадження (арк. 68) міститься поліс № АМ/9932955 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого страхувальником є ОСОБА_8 ..

Також у страховому полісі вказані страхові суми на одного потерпілого, за шкоду заподіяну життю та здоров`ю та майнову шкоду.

Проте страхова компанія не була залучена як відповідач чи третя сторона, суд першої інстанції фактично залишив вказані обставини поза увагою, та розглянув цивільний позов лише у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , стягнувши кошти з обвинуваченого.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про слушність апеляційних доводів обвинуваченого щодо необґрунтованості та невмотивованості вироку в частині вирішення питання щодо цивільного позову, що обумовлює часткове задоволення його апеляційних вимог, оскільки вирок в цій частині підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку в частині вирішення цивільного позову, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог п.2 ч.3 ст.374, ст. 370 КПК України про зміст мотивувальної частини обвинувального вироку та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п.2,15 ч.1 ст.7 КПК України - законність, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2020 року відносно ОСОБА_8 - в частині задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 скасувати та призначити в цій частині новий розгляд в порядку цивільного судочинства в суді першої інстанції.

В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в частині залишення оскаржуваної ухвали без змін в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді