У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця за національністю, громадянина України, не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000989 від 25.05.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 269 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого встановлено, що 25.05.2020 приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 17а, ОСОБА_4 спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, діючи умисно, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, грубо порушуючи порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у громадському місці, безпідставно почали висловлювати погрози застосування насильства на адресу раніше не знайомих їм ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в свою чергу, встановивши загрозу для себе та свого майна, з метою уникнення конфлікту, вирішили згладити конфлікт та встановити причину займань за допомогою розмови.

В свою чергу ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись у громадському місці, на території постійного скупчення великої кількості людей Одеської канатної дороги, дістав заздалегідь підготовлений газовий балончик і застосував, направивши його на обличчя ОСОБА_7 , але останній встиг ухилитись.

Надалі, продовжуючи свої хуліганські дії, невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи умисно, спільно з ОСОБА_4 , дістав заздалегідь підготовлений газовий балончик і застосував, направивши його на обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого останній був дезорієнтований та почав голосно кликати на допомогу.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, застосував заздалегідь підготовлений газовий балончик, направивши його на обличчя ОСОБА_7 та одразу після цього застосував, направивши його на обличчя ОСОБА_8 .

В наслідок протиправних дій потерпілий ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юнктиви обох очей, які відповідно до пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_4 та невстановлена в ході досудового розслідування особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

За даним фактом слідчим відділом Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження №0000989 від 25.05.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У зв`язку з чим, слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики, наведені в клопотанні слідчого, не доведені, підозра є необґрунтованою. Крім того надали документи,

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора та адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

На підставі ч.4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008р. у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

В провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000989 від 25.05.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра у інкримінованому злочині підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наведені в клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором в судовому засіданні не доведені, а також не доведено що інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть досягти мети кримінального провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, в якості доказу щодо наявності ризиків, сторона обвинувачення посилається лише на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин.

Так, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для застосування до особи запобіжного заходу.

Ризик вчинення іншого злочину взагалі не конкретизований слідчим у клопотанні та не доведений прокурором в судовому засіданні, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий та будь-яких довідок про наявність судимостей, інших документів, які б свідчили про притягнення особи до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні, не надано, а тому слідчий суддя вказівку на наявність такого ризику також до уваги не бере.

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, має постійне місце реєстрації та проживання, є членом ГО «Територія Закона Одеса» та має позитивну характеристику, крім того має батька-інваліда, який потребує стороннього нагляду, що у сукупності свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваного та про відсутність ризиків на які посилається слідчий у клопотанні.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, саме 08.07.2020 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 08.09.2020 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання слідчого обставини, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, за адресою: АДРЕСА_1 , зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 23:00 години до 07:00 години, за адресою: АДРЕСА_1 , на строк досудового розслідування, тобто до 08.09.2020 року включно.

Покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) не залишати місце проживання з 23:00 години до 07:00 години, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за першою вимогою в розумні строки;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 31.07.2020 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 08.09.2020 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
31.07.2020