16.09.2020 Провадження № 1-кп/331/457/2020
Єдиний унікальний номер 331/2111/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження №0000812 від 23.04.2020 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Зугдіді Грузії, громадянина Грузії, із загальною середньою освітою, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який реєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 02.06.2020 року надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом та укладеною угодою про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 .
Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
23 квітня 2020 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила аналогічний корисливий злочин на території Олександрівського району м. Зпаоріжжя, знаходячись біля будинку № 97, розташованого по пр. Соборному у м. Запоріжжі, в районі перехрестя з вул. Українською, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостергіає, шляхом вільного доступу з бокової кишені рюкзака ОСОБА_5 викрав належний їй мобільний телефон Xiaomi Redmi у корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який знаходився в прозорому силіконовому чохлі, з сім-карткою оператора стільникового зв`язку Лайф НОМЕР_3 , вартістю (відповідно до чеку №ТАМ00007772 від 31.01.2020 року) 3459 гривень.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Під час досудового розслідування досягнуто угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 . Так, 26 травня 2020 року потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_7 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК, укладено угоду про примирення.
Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 469, 470, 471 КПК України.
Погоджена сторонами угода містить наступні положення:
1. ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України. Час, місце, обставини скоєння ОСОБА_7 злочину відповідають змісту обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті. Розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілій, складає 3459 гривень. Шкоду відшкодовано шляхом повернення майна.
2.Злочин, вчинений ОСОБА_7 , передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України, віднесений до нетяжких злочинів. Сторони примирились між собою, ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому. Потерпіла ОСОБА_5 вибачила ОСОБА_7 , претензій матеріального характеру до нього не має.
3.Сторони домовились, що ОСОБА_7 за вчинення цього злочину має бути призначене покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, із застосуванням положень ст. 75 КК України, та останній має бути звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вказаному злочині. Фактичні обставини справи визнав, кваліфікацію дій не заперечував.
Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, відповідно до положень ст. 12 КК України, даний злочин не є тяжким.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 цілковито розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 положень ч. 5 ст. 474 КПК України щодо його права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом роз`яснені потерпілій ОСОБА_5 наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілу ОСОБА_5 , які підтвердили, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити угоду про примирення між ними, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_10 , суд дійшов висновку про необхідність її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не було встановлено факту неможливості виконання обвинуваченим зобов`язань, відсутності підстав для визнання винуватості.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, ст. 474, ч. 1 ст. 475 КПК України,
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 26 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000812 від 23.04.2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання, якщо він протягом одного року випробувального терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 та ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку.
Нагляд за ОСОБА_7 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.
Речові докази:
- мобільний телефон, сім-карту та чохол - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5
- кепку сірого кольору, штани сірого кольору, куртку чорного кольору - повернути за належністю ОСОБА_3 .
- СД диск зберігати у матеріалах провадження прокурора.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1