ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3873/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора Київської місцевої прокурорати № 2 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрритейлгаз» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 11 липня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Укрритейлгаз», звернувся до Дарницького районного суду із клопотанням від 12 листопада 2020 року, яке надійшло до суду 13 листопада 2010 року за вх. 6812, про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000147 від 11 липня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року частково задоволено клопотання начальника сектору відділу дізнання ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000147 від 11 липня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, та накладено арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 05 га, самовільно зайнятою та перебуваючою у незаконному користуванні ТОВ «Укрретейлгаз» разом з автомобільним газоправним пунктом модульного типу та тимчасовою спорудою операторської, що належить вказаному товариству.

Однак, заявник вважає, що слідчим суддею арешт накладений безпідставно, зважаючи на те, що клопотання органу досудового розслідування належним чином не обґрунтовано, оскільки відсутній зв`язок між матеріалами кримінального провадження та обставинами, викладеними в клопотанні, у якому слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту.

Окрім того, не доведено наявність достатніх підстав вважати, що нерухоме майно саме по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та відповідають критеріям ст. 170 КПК України.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копії технічного паспорту ТОВ «Електромобіл» є власником нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, 40 Б, а ТОВ «Укрретейлгаз» відповідно до договору оренди № 09-04/1 до 09.04.2019 року орендує вказане нежитлове приміщення, а тому товариство на законних підставах користується земельною ділянкою.

Звертає увагу слідчого судді на те, що слідчий суддя при накладенні арешту вийшов за межі вимог клопотання слідчого, оскільки останній просив накласти арешт на вищезначену земельну ділянку орієнтовною площею 0,05 га, натомість слідчий суддя ОСОБА_6 наклала арешт на земельну ділянку площею 0,05 га. за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, 40Б.

Таким чином, ухвала слідчого судді від 09 вересня 2020 року про накладення арешту є незаконною, не узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно арешт накладено необгрунтовано, який, на думку заявника, підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року.

Представник заявника - ТОВ «Укрритейлгаз» - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор Київської місцевої прокурорати № 2 ОСОБА_4 , який входить до складу групи прокурорів в даному криміналному провадженні, в судовому засіданні клопотання не визнав, просив відмовити у його задоволенні, зважаючи на те, що арешт ухвалою слідчого судді накладеного обгрунтовано, а потреба у подальшому застосуванні цього заходу, зважаючи на стадію досудового розслудування (проведення експертизи), наразі не відпала.

Слідий суддя, вислухавши пояснення заявника, прокурора, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

Відділом дізнання Дарницького УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 11 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розс

лідуванням встановлено, що ОСОБА_7 фактично виконуючи адміністративно - розпорядчі функції директора «Укрритейлгаз» у часовий період з серпня 2019 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) по теперішній час, здійснює діяльність автомобільного газозаправного пункту «Evrogaz» на земельній ділянці за адресою: місто Київ, просп. Григоренка, 40-Б, яка перебуває у власності територіальної громади міста Києва.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року частково задоволено клопотання начальника сектору відділу дізнання ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000147 від 11 липня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 - 1 КК України та накладено арешт на земельну ділянку за адресою: місто Київ, проспект Петра Григоренка, 40 - Б, площею 0, 05 га самовільно зайнятою та перебуваючою у незаконному користуванні ТОВ «Укрретейлгаз» разом з автомобільним газозаправним пунктом модульного типу та тимчасовою спорудою операторської, що належить вказаному товариству.

У якості правової підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, зазначено, що таке майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України та повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При розгляді клопотання про накладення арешту слідчим суддею з`ясовано, що згідно з актом обстеження земельної ділянки № 19 - 0596 - 02 від 20 серпня 2019 року проведеного спеціалістами Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) встановлено, що за поданням Департаменту земельних ресурсів рішення про передачу земельної ділянки в користування (власність) Київська міська рада не приймала, в міському земельному кадастрі інформація щодо державної реєстрації речових прав на вказану земельну ділянку відсутня.

Під час обстеження встановлено, що земельна ділянка орієнтовною площею 0, 05 га самовільно зайнята та використовується ТОВ «Укрритейлгаз» для експлуатації автомобільного газозаправного пункту модульного типу та тимчасової споруди операторської.

Вказане також підтверджується актом обстеження земельної ділянки № 20 - 0439 -02 від 16 липня 2020 року проведеного спеціалістами Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ТОВ «Укрретейлгаз» з метою здійснення господарської діяльності, за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, самовільно зайняли частину земельної ділянки площею 0, 05 га по проспекту Петра Григоренко, № 40 - Б, нормативно - грошова оцінка якої становить 2 091 440 гривень 00 копійок, шляхом зведення на ній автомобільного газозаправного пункту модульного типу та тимчасової споруди операторської, порушивши права власника земельної ділянки та унеможливили її використання останнім, а відтак завдали значну шкоду власнику земельної ділянки.

Згідно з листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 05708 - 12588 від 15 липня 2020 року встановлено, що шкода, завдана самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки становить 205 221 гривень 31 копійок.

У ході досудового розслідування, директором ТОВ «Укрритейлгаз» ОСОБА_7 надано копію договору оренди частини земельної ділянки з кадастровим номером :90:291:0012, укладеного з ТОВ «Ділайс» для розміщення на ній автомобільного газозаправного пункту та договір оренди нежитлового приміщення № 09-04/1 від 09 квітня 2019 року. Цей же договір надавався до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Проте, аналізом публічної карти МІАС ЗМД «Містобудівний кадастр Києва» встановлено, що автозаправний комплекс знаходиться поза межами орендованої земельної ділянки.

Постановою дізнавача від 25 липня 2020 року вказана земельна ділянка за адресою: місто Київ, проспект Григоренка, № 40- б, разом з автомобільним газозаправним пунктом модульного типу та тимчасовою спорудою операторської, що належить ТОВ «Укрритейлгаз» визнані речовими доказами у рамках даного кримінального провадження № 0000147 від 11 липня 2020 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Отже, власник або володілець майна під час розгляду клопотання про скасування арешту майна повинен довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту клопотання вбачається, що на арешт накладено необгрунтовано, безпідставно та в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Проте, з такими доводами клопотання не можна погодитись.

Відповідно до вимог ст. ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладався арешт, та беручи до уваги, що при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт (ст. 98 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку, що доводи клопотання про необгрунтованість та безпідставність застосування арешту не ґрунтуються на відповідних доказах, а накладений арешт на земельну ділянку є обґрунтованим, оскільки існують достатні підстави вважати, що арештоване майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При накладенні арешту, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

Таким чином, накладення арешту в даному кримінальному провадженні здійснено у відповідності з вимогами КПК України, з дотриманням справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту права власності особи, що відповідає вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.

Доводи представника ТОВ "Укрритейлгаз" про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 - 1, слідчий суддя вважає необгрунтованими, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Твердження представника користувача майном про те, що до клопотання не додано документів, які підтверджують належність саме йому спірного майна, що стало наслідком винесення слідчим суддею ухвали про накладення арешту, зазначивши його як власника майна, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу, а саме - відчуження, знищення, приховання на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, в судовому засіданні прокурором було обґрунтовано необхідність у подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, так як мета накладення арешту у кримінальному провадженні, на даний час не досягнута, наразі проводиться експертиза, досудове слідство триває.

Відповідно слідчий суддя дійшов висновку про те, що підстав відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України для скасування арешту майна на даній стадії кримінального провадження немає, оскільки арешт накладено ухвалою слідчого судді обгрунтовано, а потреба у застосування цього заходу наразі не відпала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 174, 309, 310, 372, 385 КПК України, -

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрритейлгаз» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 11 липня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 - 1 КК України, - відмовити.
Ухвала згідно ст. 309 КПК України підлягає оскарженню.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається на ухвали слідчого судді - безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення..

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: