Провадження № 1-кс/362/1367/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області - ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області капрала поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

10.11.2020 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області капрала поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , та являється предметом конфіскації майна по кримінальному провадженню №0000103 від 27.05.2020 року.
Клопотання обґрунтовано наступним.

27.05.2020 р. прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 було розпочато досудове розслідування по факту виготовлення та збуту психотропної речовини амфетамін групою осіб на території м. Біла Церква та Білоцерківського району.

Так, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту-Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. N 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і канабісу, включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Зокрема, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів включених до таблиці 1 Переліку, а саме:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку (ст. 15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).

Однак, в порушення вищевказаними вимог законодавства за невстановлених досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 03.08.2020 р. ОСОБА_4 попередньо, тобто до початку реалізації кримінального правопорушення, домовились з невстановленою особою про незаконний збут особливо-небезпечного наркотичного засобу-канабісу обвинуваченому ОСОБА_6 , до якого відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та останній станом на 03.08.2020 р. рахувався за Білоцерківським міськрайонним судом Київської області.

З метою реалізації умисного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , 03.08.2020 р., близько 08.00 год. перебуваючи біля буд. 2 по вул. Білоцерківська в с. Блощенці, Білоцерківського р-ну, Київської області від невстановлених особи та обставин, з метою подальшого збуту обвинуваченому ОСОБА_6 , незаконно придбала-отримала поліетиленовий згорток з особливо небезпечним наркотичними засобом, обіг якого заборонено - канабіс, який почала незаконно зберігати з метою подальшого збуту. В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел з використанням невстановленого автомобільного транспорту, перевезла придбаний-отриманий особливо- небезпечний наркотичний засіб - канабіс до місця своєї роботи у місті Біла Церква, Київської області.

Того ж дня, 03 серпня 2020 року близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді секретаря судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, знаходилась в залі судового засідання №2 вказаного суду, за адресою: Київська обл. м. Біла Церква вул. Першотравнева, 4А. З метою доведення спільного з невстановленою особою злочинного умислу, після закінчення судового засідання, у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , користуючись довірою серед працівників Роти конвойної служби ГУНП в Київській області, під приводом ознайомлення обвинуваченого ОСОБА_6 з документами, наблизилась до місця для тримання обвинувачених (підсудних), засуджених обладнаного загородженнями, де в цей час перебував обвинувачений ОСОБА_6 .

Наблизившись до місця тримання, виконуючи домовленість із невстановленою досудовим розслідуванням особою, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ОСОБА_4 незаконно збула, шляхом передачі із рук в руки ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою 12,68 г.

19.10.2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно кв. АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 .

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

На даний час у слідства є достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 являється предметом конфіскації майна, як виду покарання по кримінальному провадженню №0000103 від 27.05.2020 р.

Враховуючи вищевикладене, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, а також з метою забезпечення конфіскації майна у кримінальному провадженні та запобігання можливості здійснити відчуження вказаного майна, наявна необхідність у застосуванні до нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 , яка являється предметом конфіскації майна, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ст. 96-1 КК України - спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі: обвинувального вироку суду; ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.
Відповідно до ст. 96-2 КК України - спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Статтею 64-2 КПК України, яка внесена в КПК України законом України № 1019-VIII від 18.02.2016 p., встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна, та мають права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосується арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині збереження матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набутого кримінально протиправним шляхом, а тому, необхідно накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , та являється предметом конфіскації майна по кримінальному провадженню №0000103 від 27.05.2020 року, оскількинезастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати цього майна, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 159-166, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арештна нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , та являється предметом конфіскації майна по кримінальному провадженню №0000103 від 27.05.2020 року.
Ухвала про арешт майна виконується негайно, слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1