Номер провадження: 11-кп/813/338/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуюча суддя ОСОБА_2 ,
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2020 у кримінальному провадженні №0000006, внесеному до ЄРДР 21.01.2020, в частині застосування відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Одеській обл., громадянина РФ (посвідка на постійне місце проживання в Україні № НОМЕР_1 від 16.06.2015), проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в ред. до 27.06.2020), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 420400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.02.2021,-

встановив:

Короткий зміст оскарженої ухвали.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2020 клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , застосовано відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 420400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.02.2021.
Задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_10 , терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.02.2021.
Задоволено клопотання прокурора про обрання обов`язків обвинуваченій ОСОБА_11 та обвинуваченому ОСОБА_12 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, продовженням існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливістю переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиненні іншого кримінального правопорушення, неможливістю запобіганню вказаним ризикам більш м`якими запобіжними заходами.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Ухвала суду першої інстанції в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Не погоджуючись з оскарженою ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання на певний період доби, тобто з 23.00 години до 06.00 години, роз`яснити, покладені на нього права та обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та звільнити його з під варти негайно.
Апелянт вважає, що ні в клопотанні прокурору, ні в оскарженій ухвалі районного суду не вмотивовано підстави того, що для належної поведінки обвинуваченого, до останнього слід застосувати такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 вину частково визнає, добровільно видав наркотичні засоби, не перешкоджає кримінальному провадженню, тримається під вартою протягом шести місяців, має важкий стан здоров`я. При цьому зазначає, що згідно повідомлення ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» від 15.12.2020 у зв`язку з виведенням медичної частини зі штату установи необхідну кваліфіковану медичну допомогу надати не представляється можливим. Також, на думку захисника, суд першої інстанції не врахував вимоги ч. 4 ст. 182 КПК України, а саме: майновий та сімейний стан, та встановив обвинуваченому завідомо непомірний розмір застави.
Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржену ухвалу без змін; дослідивши виділені матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Мотиви апеляційного суду.
Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, та визнано, що ухвали, які постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

За змістом ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, районний суд виконав вимоги ст. ст. 199, 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Мотивуючи неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду, що раніше доведені ризики не зменшились та не перестали існувати.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість злочину, який ставиться у провину ОСОБА_8 стороною обвинувачення, а саме вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень, часткове визнання обвинуваченим своєї вини, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також дані про особу обвинуваченого, який є громадянином Російської Федерації, офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, дають підстави вважати, що у справі продовжують існувати ризики можливого переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиненні іншого кримінального правопорушення, які виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дають апеляційному суду можливість дійти висновку про обґрунтованість рішення районного суду щодо наявності у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченої.

Рішення районного суду щодо необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Доводи апеляційної скарги захисника про важкий стан обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, оскільки апеляційному суду ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження вказаних доводів.

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, районний суд обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, та існуючі ризики, які не зменшилися.

З урахуванням вищевикладених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про відсутність обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та наявність підстав для необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 завідомо непомірного розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, апеляційний суд визнає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки районний суд застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який також було обрано ОСОБА_8 під час досудового розслідування.

На думку апеляційного суду, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, саме вказаний районним судом розмір застави буде необхідним альтернативним запобіжним заходом, який спроможний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням вищевикладених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії судового розгляду обвинувачення у вчинені ним особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 ( в ред. до 27.06.2020), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки запобігти наявним у справі ризикам іншим чином є неможливим.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що оскаржену ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст. ст. 331, 404, 405, 407, 419, 422-1, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2020 у кримінальному провадженні №0000006, внесеному до ЄРДР 21.01.2019, якою застосовано відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в ред. до 27.06.2020), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.02.2021, з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян, залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4