Справа № 182/1278/20
Провадження № 1-кп/0182/804/2020
У Х В А Л А
Іменем України

22.07.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003434 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0003434 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 та обґрунтував його тим, що наявні ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність та чинити тиск на потерпілих та свідків по провадженню.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора і просив суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його тітки в с. Південне Нікопольського району..
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав не обґрунтованим і підтримав клопотання підзахисного. Вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні ряду тяжких злочинів, передбачених за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України.
За думкою суду, існує обґрунтований ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 , у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, продовжить скоювати корислові злочини, так як він не має постійного місця роботи, то б то не має джерел заробітку і за думкою суду скоєння злочинів переросло в його єдиний спосіб отримання прибутку.
Враховуючі тяжкість злочинів і покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, у разі визнання його винним в скоєнні злочинів, передбачених за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України, суд вважає, що існує ризик переховування ОСОБА_5 від суд з метою уникнення ним покарання.
В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», п.36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Ніякий більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити не більш ніж на 60 днів.

Враховуючі, що ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України з застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для призначення застави.

Що стосується клопотання обвинуваченого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його тітки, то остання до суду не з`явилась і свою думку про можливість утримання племінника не висловила. За таких обставин в задоволенні клопотання обвинуваченого належить відмовити.

Керуючись ст.314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, в задоволенні клопотання захисника відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 з 22.07.2020 року по 19.09.2020 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1