Провадження по справі № 1-кп/752/1009/20
В И Р О К
іменем України

"27" листопада 2020 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, данні про яке 30.07.2019р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006392, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Бердянська Запорізької області, українки, громадянки України, з вищою освітою, у шлюбі, що має на утриманні 2 неповнолітній дітей, не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніш не судимої

обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представників потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

цивільного відповідача ОСОБА_9 ,

встановив:
ОСОБА_3 18.06.2019р. о 10 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 37, в приміщенні торгового центру «Артмол», спровокувала словесний конфлікт з раніш незнайомою ОСОБА_5 , під час якого, маючи намір на завдання тілесних ушкоджень невизначеної тяжкості, умисно нігтями лівої кисті нанесла їй дві подряпини на правій боковій поверхні шиї в нижній третині, в результаті чого спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, суд визнає винуватою ОСОБА_3 в умисному завданні легкого тілесного ушкодження, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчинені інкримінованих їй дій не визнала. Суду надала показання про те, що зранку 18.06.2019р. перебувала разом із кумою на парковці, що розташована поруч із ТЦ «Артмол», яка була практично вільною від машин. Поруч із ними проїхав автомобіль, водій якого наїхав їй на ногу, а саме на п`ятку. Коли з`ясувала, хто була та особа, яку привезли до ТЦ на вищезазначеному автомобілі, зателефонувала останній та вимагала вибачитися за те, що на неї був здійснений наїзд, але у відповідь почула образи, тому піднялася до магазину де працювала особа, якою виявилася ОСОБА_5 , для того, щоб мати із нею розмову. Між тим, у магазині потерпіла продовжила її ображати, тому вона кинула у її бік замок, що опинився під рукою, та хотіла вийти, але та схопила її за плече. Вона у відповідь відштовхнула її від себе і зателефонувала чоловіку. Не заперечує, що подряпини на шиї потерплої могли з`явитися від того, що вона відштовхувала ОСОБА_5 , але умислу на завдання тілесних ушкоджень вона не мала, це була відповідь на агресивну поведінку самої потерпілої щодо неї. Цивільний позов не визнає.

Не дивлячись на такі показання обвинуваченої, її вина у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин в повній мірі підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 надала суду показання про те, що зранку 18.06.2019р. її чоловік привіз її на машині до місця роботи, яке розташовано у ТЦ «Артмол». Вони дійсно проїжджали біля двох осіб жіночої статі, які стояли на посередині дороги, але ніякого наїзду на них не здійснювали. Вона вийшла з машини та попрямувала до роботи і до неї зазначені особи з будь-якими претензіями не зверталися. Через деякий час отримала телефонний дзвінок від незнайомої особи, яка вимагала від неї вибачень. Цією особою виявилася ОСОБА_3 , яка також прийшла до неї у магазин де кричала та ображала її, кинула у неї ключами, схопила руками за кофту та волосся, нігтями подряпала їй шию. До тих подій вони із обвинуваченою не були знайомі. Пред`явила позов до обвинуваченої та її чоловіка, оскільки вважає, що незаконними останніх, їй завдана моральна шкода. Після подій у неї стався нервовий стрес, місце подряпини загоювалося протягом 1 міс. Пошкодження на шиї були видимі для інших осіб. Вона через них отримувала дискомфорт та больові відчуття. Перед нею не вибачилися, а навпаки, продовжують зухвалу поведінку як обвинувачена, так і її чоловік.

Окрім того, у підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих їй дій, стороною обвинувачення надані письмові матеріали, за наслідками дослідження яких судом встановлено, що згідно даних протоколу про прийняття заяви про злочин від 19.06.2019р. ОСОБА_5 у присутності адвоката ОСОБА_6 , заявила про те, що 18.06.2019р. близько о 10 год. в м. Києві по вул. Заболотного, 37 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з хуліганський міркувань нанесли їй тілесні ушкодження.

У потерпілої ОСОБА_5 за наслідками медичного огляду були виявлені, зокрема і дві подряпини на правій боковій поверхні шиї в нижній третині довжиною 18 см та 0,6 см з поверхнею буруватого кольору на рівній неушкодженій шкірі, які висновком експерта № 042-1359-2019 від 22.07.2020р. віднесені до легкого тілесного ушкодження та визнані такими, що спричинені травмуючою дією тупого (тупих) предмету (предметів).

З приводу зазначених доказів суд також вважає за необхідне зазначити наступне. За вищезазначеною заявою ОСОБА_5 20.06.2019р. були внесені данні до ЄРДР за № 0005244 відносно ОСОБА_9 , який згідно заяви, також був особою, яка вчинила неправомірні дій відносно потерпілої. Саме у зазначеному кримінальному провадженні була призначена і проведена експертиза наявних у потерпілої тілесних ушкоджень в цілому, які вона отримала в результаті подій, що відбувалися із нею 18.06.2019р. о 10 год. у приміщенні ТЦ «Артмол». Після отримання зазначених висновків, якою зокрема тілесні ушкодження на шиї потерпілої визнані такими, що віднесені до легких тілесних ушкоджень, слідчим 30.07.2019р. були внесені данні до ЄРДР відносно ОСОБА_12 .

Суд не погоджується з таким процесуальним рішенням, оскільки вважає, що повинно було відбутися виділення однієї справи з іншої, але вважає, що таке порушення не є суттєвим. Оригінали протоколу прийняття заяви та експертизи знаходяться в матеріалах кримінального провадження, відносно ОСОБА_9 , та які були досліджені в судовому засіданні. Після перевірки цих доказів, суд за внутрішнім переконанням вважає, що їх слід визнати належними та допустимими, хоча вони і були фактично здобуті в іншому кримінальному провадженні, але таке провадження було порушено за завою потерпілої, в якій йдеться про двох осіб, які 18.06.2019р. о 10 годині, в приміщенні торгового центру «Артмол», вчинили відносно неї неправомірні дії та завдали тілесні ушкодження.

Під час проведення слідчого експерименту, який відбувся 30.07.2020р., потерпіла за участі статиста відтворила, яким чином ОСОБА_3 завдала їй тілесне ушкодження на шиї. Такі данні узгоджуються з показаннями як потерпілої, так і самої обвинуваченої, яка не заперечувала, що подряпини на шиї потерплої могли з`явитися від того, що вона відштовхувала ОСОБА_5 .

Оцінивши вищезазначені показання обвинуваченої, потерпілої, у сукупності із висновками експертизи, суд дійшов висновку про те, що факт нанесення ОСОБА_3 нігтями лівої кисті травмуючих дій, в наслідок яких потерпілій були спричинені тілесні ушкодження у вигляді двох подряпин на правій боковій поверхні шиї в нижній третині, які визнані легкими тілесними ушкодженнями, знайшов своє підтвердження. За умови, що обвинувачена визнавала наявність конфліктної ситуації між нею та потерпілою, а також не заперечувала, що між ним стався певний контакт, під час кого вона дійсно могла подряпати шию потерпілої, в суду відсутні сумніви щодо показань потерпілої, оскільки вони узгоджуються із висновками експерта щодо локалізації, характеру та механізму тілесних ушкоджень. При цьому протиправна поведінка самої потерпілої щодо обвинуваченої в ході судового розгляду не доведена.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ч.1 ст. 5 КК України визнає таким що є кримінальним проступком. Окрім того, обставини вчинення правопорушення, а також данні про особу обвинуваченої, згідно яких вона має міцні соціальні зв`язки, двох неповнолітній дітей, не працює, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніш не судима. Обставин, що обтяжують або пом`якшують її покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових правопорушень, може бути досягнуто за також за наслідками призначення покарання у виді штрафу. При цьому суд враховує, що інші покарання, визначені санкцією ч.1 ст. 125 КК України, не можуть бути застосовані до обвинуваченої, враховуючі дані про її особу.

Позов потерпілої про відшкодування матеріальної і моральної шкоди суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Обґрунтовуючи вимоги позову в частині відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_5 посилалася на те, що неправомірні дії ОСОБА_3 щодо неї призвели до моральних страждань та фізичного дискомфорту, та були пов`язані з довготривалим загоюванням ран на шиї, а також місцем їх знаходження, розташованим на відкритій ділянці тіла, що було наглядним для сторонніх осіб.

Згідно ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи роз`яснення Пленуму ВССУ №4 від 1.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розмір грошового відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілого, позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення, виходячи з вимог про розумність і справедливість.

Суд визнає доведеним факт заподіяння потерпілій неправомірними діями обвинуваченої моральної шкоди, яка полягає в негативних наслідках від отриманої нею травми, зокрема такими наслідками суд визнає больові відчуття та дискомфорт. При наведених вище обставинах, суд визначає компенсацію завданої потерпілій моральної шкоди у розмірі 2000грн. та не вбачає підстав для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі.

Позов в частині відшкодування матеріальної шкоди суд вважає таким, що є необґрунтованим, оскільки під час судового розгляду не знайшов підтвердження факт завдання неправомірними діями обвинуваченої шкоди майну потерпілої, зокрема і пов`язаний із пошкодженням мобільного телефону, про якій ОСОБА_5 зазначала у позовній заяві.

Позов, заявлений потерпілою до ОСОБА_9 підлягає залишенню без задоволення, оскільки під час розгляду даного кримінального провадження не було встановлено, що протиправними діями ОСОБА_9 потерпілій завдано майнової та/або моральної шкоди.

Судових витрат не має. Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався. Речові докази по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166 ЦК України, ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 850 (Вісімсот п`ятдесят гривень).

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) 2000 (Дві тисячі гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволені інших вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і поданням на нього письмових зауважень, а також на отримання в суді копії вироку, вручити його обвинуваченій - негайно.

Суддя ОСОБА_1