Справа № 215/5780/20
У Х В А Л А

30 листопада 2020 року Суддя Тернівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_2 , 1964 р. народження, який тимчасово утримується у ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)», про зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком від 21.03.2013 р. Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу у строк покарання за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції 2015 р.,

В С Т А Н О В И В:

19.10.2020 р. до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, надійшло клопотання ОСОБА_2 про зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком від 21.03.2013 р. Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу у строк покарання за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України в редакції 2015 р., так як він вже відбув більше половини призначеного строку покарання, а саме 1 рік 5 місяців.

Вважаю, що клопотання підлягає поверненню виходячи з наступного.

Згідно повідомлення ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)», ОСОБА_2 , не відбуває покарання у ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)», а тимчасово утримується в зв`язку з розглядом кримінального провадження Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 307 ч. 2 КК України.

Раніше був засуджений 21.03.2013 р. Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 203-2 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 127500 грн.. Згідно ухвали від 19.04.2018 р. Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу, змінено покарання на підставі ч. 5 ст. 53 КК України на позбавлення волі та визначено рахувати засудженим за вироком від 21.03.2013 р. Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу до 2 років 5 місяців позбавлення волі. Початок строку 14.05.2019 р..
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у 2017 р. в своєму «Узагальнені судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків», роз`яснював, що «результати аналізу надісланих для узагальнення матеріалів дають підстави для висновку про те, що у переважній кількості випадків суди правильно застосовували кримінальне процесуальне законодавство в частині правових наслідків порушення положень КПК про територіальну підсудність розгляду подань (клопотань) про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. В деяких випадках суди, встановивши, що подане клопотання (подання) перебуває за межами його підсудності, постановляли ухвалу про повернення подання або клопотання, у якій роз`яснювали заявнику право звернення до суду за місцем відбування покарання із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Разом з тим у судовій практиці мав місце інший підхід, коли суди, встановивши, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, є йому непідсудним, постановляли ухвалу про відмову у задоволенні клопотання.

З огляду на наведені положення та враховуючи, що у випадку недотримання суб`єктом звернення правил територіальної підсудності, визначеної у ст. 539 КПК України, суд не здійснює розгляд по суті клопотання, вважаємо, що встановивши, що клопотання (подання) є не підсудним, суд з урахуванням положень ст. 539 КПК України, вправі прийняти рішення про повернення відповідного клопотання, що забезпечить право суб`єкта звернення на доступ до правосуддя до належного суду».

Крім цього, із листа від 11.01.2016 р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слідує, що з огляду на те, що Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, не визначав, який суд має право розглядати такі клопотання, при вирішенні зазначеного питання слід виходити із вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, до яких належать, зокрема, верховенство права, законність. Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, під час виконання вироку, питання застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або засуджений відбуває покарання. Якщо ж клопотання про застосування цього Закону подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого обвинувачений (засуджений) тимчасово перебуває (наприклад, за місцем знаходження слідчого ізолятора), суд ухвалою повертає клопотанні особі, яка його подала, із роз`ясненням права та порядку звернення.

Також суд враховує слідуюче.

Відповідно до ст. 4 КВК України, підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.

Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 11 КВК України, установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи (далі - виховні колонії), слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом. Кримінально-виконавчі установи поділяються на кримінально-виконавчі установи відкритого типу (далі - виправні центри) і кримінально-виконавчі установи закритого типу (далі - виправні колонії).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 18 КВК України, виправні колонії виконують покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі. Слідчі ізолятори виконують функції виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання і виправних колоній середнього рівня безпеки стосовно засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Згідно до ст. 86 КВК України, вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Відповідно до ст. 87 КВК України, особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили.

Таким чином, для осіб, які засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, місце виконання та відбування покарання співпадають.

Згідно до ст. 89 КВК України, осіб, вперше засуджених до позбавлення волі за нетяжкі чи тяжкі злочини, може бути за їхньою згодою залишено у слідчому ізоляторі чи направлено у виправну колонію максимального рівня безпеки для роботи з господарського обслуговування. Залишення засуджених для виконання роботи з господарського обслуговування проводиться наказом начальника слідчого ізолятора, а направлення їх у виправну колонію максимального рівня безпеки - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань за наявності письмової згоди засуджених. Засуджені, які залишені в слідчому ізоляторі чи направлені у виправну колонію максимального рівня безпеки для роботи з господарського обслуговування, тримаються ізольовано від інших осіб на умовах, передбачених цим Кодексом для виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання і виправних колоній середнього рівня безпеки.

Відповідно до ст. 90 КВК України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

Згідно до ст. 91 КВК України, прийняття засуджених до виправних і виховних колоній проводиться адміністрацією колоній у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Адміністрація колонії протягом трьох діб повідомляє суд, який постановив вирок, про приведення його до виконання і про місце відбування покарання засудженим. Одночасно направляється повідомлення одному із членів сім`ї або близьких родичів за вибором засудженого, у якому вказується адреса колонії і роз`яснюються права засудженого.

На цей час вирок Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 307 ч. 2 КК України не постановлено, відповідно й питання про застосування ст. 72 КК України з урахуванням призначеного та відбутого покарання за вироком 2013 р. не розглянуто вказаним судом взагалі, та на території юрисдикції Тернівського районного суду м. Кривого Рогу - не виконується та покарання по ньому відповідно не відбувається, так як заявник тимчасово перебуває в ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» відповідно до ст. 90 КВК України та п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України, в зв`язку з розглядом кримінального провадження про кримінальне правопорушення в якому він обвинувачується, а місцем виконання попереднього вироку та одночасного відбуття покарання за ним є та кримінально-виконавча установа куди він був раніше направлений, або буде направлений, згідно до ст. 88 КВК України, в тому числі й можливо повернутий згідно до ч. 1 ст. 93 КВК України. В разі постановлення обвинувального вироку Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за кримінальним провадженням за ст. 307 ч. 2 КК України, таке його місце відбування покарання, а відповідно й виконання вироку теж буде визначатися відповідно до вказаних норм КВК України.

Крім цього, Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, не має компетенції на вирішення питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, у кримінальному провадженні за ст. 307 ч. 2 КК України, що ще розглядається іншим судом, а саме Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу, який і повинен, в разі наявності правових і фактичних підстав, провести таке зарахування з урахуванням призначеного та відбутого покарання за вироком 2013 р..

Таким чином, Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, буде мати компетенцію на вирішення питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання лише в разі, якщо він буде залишений в слідчому ізоляторі, а саме ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3», відповідно до ст. 89 КВК України, для відбування (виконання) вироку, що є згідно вказаної норми КВК України неможливим, так як ця особа має непогашену судимість за попереднім вироком.

Тому роблю висновок, що подане клопотання підлягає поверненню особі, яка його подала для звернення з ним до належного суду, яким є місцевий суд, у межах територіальної юрисдикції якого повинен виконуватися вирок від 21.03.2013 р. Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу та можливий обвинувальний вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу за ст. 307 ч. 2 КК України, та відбуватися покарання за ними згідно до норм КВК України, перерахованих судом.

На підставі викладеного, ст. ст. 4, 11, 18, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 93 КВК України, керуючись ст. ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», від 26.11.2015 р., -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання за вироком від 21.03.2013 р. Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу у строк покарання - повернути особі, яка його подала.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання за вироком від 21.03.2013 р. Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу та за кримінальним провадженням, яке розглядається тим же судом у відношенні нього за ст. 307 ч. 2 КК України, він має право звернутися до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватися вирок від 21.03.2013 р. Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу, або до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу за яким він рахується під час розгляду кримінального провадження у відношенні нього за ст. 307 ч. 2 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її постановлення, а засудженим із дня отримання її копії.

Суддя: