КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6422/2020 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, працюючого в ТОВ «АТЕМ Груп» оператором, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 грудня 2020 року, включно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу з доповненнями в якій просить, скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що зазначена ухвала суду є незаконною, такою, що постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при розгляді клопотання не було взято до уваги доводи захисту, не надано оцінці обґрунтованості підозри, не визначено ступінь ризиків у даній справі.
Також апелянт зазначає, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення на даний момент такими, що не мають під собою реального підґрунтя та такими, що не можуть слугувати підставою для продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, з урахуванням прецедентної практики Європейського суду з прав людини, які стосуються порушень прав особи у справах проти України.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі з доповненнями, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
29 вересня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 296 ч. 2 ст. 121 КК України.
29 вересня 2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 27 листопада 2020 року, включно.
21 жовтня 2020 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127,ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи із застосуванням насильства; самовільно присвоїв владні повноваження та звання службової особи, поєднане з вчиненням суспільно небезпечного діяння; катування, тобто умисне заподіяння мучення, сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв з метою залякування та дискримінації потерплого у зв`язку з його матеріальним станом та місцем проживання; хуліганство, тобто умисні протиправні дії, які виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вчинені групою осіб із застосуванням заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень предметів; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло; заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, групою осіб; вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з хуліганських мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб; хуліганство, тобто умисні протиправні дії, які виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.
За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
На обґрунтування клопотання слідчий навів дані, що вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому дій, а саме: довідкою Київської міської клінічної лікарні №17 №887 від 05.09.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; протоколами впізнання за фотознімками особи за участі свідка ОСОБА_12 ; протоколами впізнання за фотознімками особи за участі потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_16 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом огляду від 19.10.2020; протоколами огляду мобільних телефонів підозрюваних; та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Також в обґрунтування необхідності продовження тримання підозрюваного під вартою, слідчим викладено відомості про існування достовірних ризиків, які не зменшилися, щодо того, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, корисливого характеру проти власності, злочинів проти особистих прав і свобод людини і громадянина, а також злочинів проти авторитету органів державної влади, серед яких є особливо тяжкий злочин, покарання за який передбачає від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічного позбавлення волі, вказаний злочин є насильницьким, за попередньою змогою групою осіб, перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити свою кримінально-протиправну діяльність та вчинити новий умисний тяжкий злочин, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, в обґрунтування продовження строків тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, слідчим в клопотанні наведено перелік слідчих та процесуальних дій, без яких не можливо закінчити досудове розслідування, а саме: завершення проведення судово-медичних експертиз, комплексних молекулярно-генетичних та дактилоскопічних експертиз, криміналістичних експертиз дослідження холодної зброї, призначити та отримати висновки портретознавчих та фоноскопічних експертиз, провести слідчі експерименти за всіма встановленими фактами вчинених кримінальних правопорушень, завершити проведення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваних та інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без яких неможливо об`єктивно встановити всі обставини вчинення кримінальних правопорушень та завершити досудове розслідування, а також виконати вимоги ст.ст. 283, 290, 291 КПК України.
Більш м`які запобіжні заходи, що можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_7 негативно вплинуть на об`єктивне розслідування кримінального провадження.
24.11.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання та продовженопідозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 29 грудня 2020 року в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127,ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки вказані обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, а тому підстав вважати застосований запобіжний захід занадто суворим, в колегії суддів немає.
Посилання захисника на те, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.
Так слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4