Дата документу 19.08.2020 Справа № 554/1519/20

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Октябрського районного суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 15.06.2020 року,-

В С ТА Н О В И В:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру у кримінального провадження № 0000229 від 07.02.2020 за ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 15.06.2020 року, складену слідчим ОСОБА_6 , погоджену прокурором ОСОБА_7 , та зобов`язати слідчого, прокурора вчинити дію щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні № 0000229 від 07.02.2020 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України. Обґрунтовуючи скаргу заявник зазначає, що слідчий повідомив про підозру без будь-яких достатніх доказів його винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України. Слідчим порушено вимоги ч. 2, ч. 3 ст. 276 КПК України щодо невідкладності повідомлення підозрюваному про його права, передбачені ст. 42 КПК України, а також щодо детального роз`яснення підозрюваному на його прохання кожне із зазначених прав. Підозра не була вручена у день її складення. Слідчий у порушення ч. 4 ст. 278 КПК України не вніс до ЄРДР дату та час повідомлення про підозру до ЄРДР.

У судовому засіданні заявник та його захисник підтримали вимоги скарги та просили їх задовольнити, з підстав зазначених у скарзі.

Слідчий заперечував проти задоволення поданої скарги, зазначив що підозра за погодженням з прокурором підписана 15.06.2020 року та направлена підозрюваному для вручення за місцем його роботи, оскільки ОСОБА_3 не з`являвся на виклики слідчого. Чинний КПК передбачає направлення виклику шляхом телефонограми, повістки, а також за місцем роботи особи. Чому слідчий ОСОБА_6 обрав такий спосіб вручення підозри шляхом її направлення за місцем роботи ОСОБА_3 йому невідомо. Підозрюваний отримав підозру, про що свідчить його особистий підпис, при чому підозрюваний не звертався з проханням роз`яснити йому права. Згідно постанови начальника відділу йому було доручено здійснювати досудове розслідування та кримінальне провадження поступило в його провадження 05.08.2020 року. На даний час всі необхідні відомості внесені до ЄРДР. Вважає, що у кримінальному провадженні достатньо доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке ґрунтується не лише на ухвалі слідчого судді про визнання затримання незаконним. Слідчим було отримано ряд доказів в порядку ст. 93 КПК шляхом витребування від органів державної влади, установ та організацій речей та документів. Вважає, що підозра є обґрунтованою, яка винесена на підставі достатніх доказів у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000229 від 07.02.2020, слідчий суддя, дійшов таких висновків.

Першим СВ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000229 від 07.02.2020 за ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України.

За змістом ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

15.06.2020 року слідчим Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, за погодженням прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 складена підозра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000229 від 07.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України. Повідомлення про підозру слідчому СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 разом з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного 17.06.2020 року та повісткою про виклик направлено заступнику начальника-начальнику СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 . Вказані документи отримані підозрюваним 24.06.2020 року, про що свідчить його особистий підпис.

Отже, слідчий суддя, виходячи з положень ст. 40 КПК України, згідно якої слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, вважає, що спосіб обрання повідомлення про підозру обирається слідчим, який здійснює розслідування кримінального провадження. З огляду, що ТУ ДБР, розташованого у м. Полтави та місце роботи підозрюваного СУ ГНП в Полтавській області знаходяться у безпосередній близькості, тому направлення повідомлення про підозру та пам`ятки про права та обов`язки підозрюваного за місцем роботи, можливо, не найкращій спосіб вчинення даної процесуальної дії, проте здійснення цієї процесуальної дії не порушує вимоги КПК України.

Згідно пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст. 37 цього Кодексу.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з прецедентної практикою Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення. Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки і оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Аналіз положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.277 КПК України.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Водночас встановлені під час судового розгляду даної скарги порушення слідчим ОСОБА_6 вимог ч. 4 ст. 278 КПК України, згідно якої останній повинен був невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань дату та час повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, не змінює того, що підозра була складена 15.06.2020 року та вручена підозрюваному.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга на повідомлення про підозру не підлягає задоволенню.

Керуючись Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 15.06.2020 р. у кримінальному провадженні № 00000229 від 07.02.2020 р. відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскарження безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 21.08.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1