Житомирський апеляційний суд
Справа №276/314/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

15 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000371 за клопотанням прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ Хорошівського району Житомирської області, громадянина України, не одруженого, не маючого утриманців, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.07.2015 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. 12.06.2019 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям призначеного покарання, -

-обвинуваченого за ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №0000371 за апеляційною скаргою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2020 року.

Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 встановлено обчислювати з 24 січня 2020 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 - 11 790 (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто) гривень 00 коп. на відшкодування матеріальних збитків та 10 000( десять тисяч) гривень 00 коп. на відшкодування моральної шкоди .
Вирішено питання щодо речових доказів.

Від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, з визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 105 100 (сто п`ять тисяч сто) грн. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що розгляд даного кримінального провадження в апеляційній інстанції не може бути завершений до спливу строків тримання під вартою, проте, залишаються ризики того, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 матиме можливість вчинити інші кримінальні правопорушення або може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за інкриміновані йому злочини.

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала клопотання прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою або можливості продовження такого тримання судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, одне з яких є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, міцних соціальних зв`язків не має, оскільки не одружений, дітей на утриманні не має та офіційно не працює, а також раніше судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, що може свідчити про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення у разі зміни щодо останнього запобіжного заходу на більш м`який.

Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

Крім того, як пояснив в засіданні апеляційного суду прокурор, 04.10.2019 року Коростишівською місцевою прокуратурою до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області було направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України, який на даний час не розглянуто.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, для розгляду апеляційної скарги прокурора на вказаний вирок апеляційному суду потрібен певний час.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Отже, вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2020 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили.

Разом з тим, відповідно вимог ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 20.07.2020 року.

Вищезазначене дає підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на час розгляду апеляційного провадження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 дію раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11 вересня 2020 року.

Частиною 3 статті 183 КПК України встановлено обов`язок слідчого судді, суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, які згідно ст.12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, з урахуванням його майнового та сімейного стану, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 197, 199, 405 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 11 вересня .2020 року з визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 105 100 (сто п`ять тисяч сто) грн.

Строк дії ухвали до 11 вересня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: