УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/2513/20

Провадження 1-кс/621/776/20

16 вересня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача-інспектора СД Зміївського ВП ГУНП України в Харківській області лейт.поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:

Дізнавач-інспектор СД Зміївського ВП ГУНП України в Харківській області лейт.поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000108 від 11.09. 2020 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,
В обґрунтування клопотання зазначено, що 11 вересня 2020 року до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт співробітника поліції, про те, що ним в ході проведення перевірки по матеріалам ІТС ІПНП «8204» від 06.09.2020 року, на підставі заяви ОСОБА_5 встановлено ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за № 0000108 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
В ході допиту потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що 21.05.2020 остання керуючи транспортним засобом ВАЗ 21703 пошкодила його, який належав її хлопцю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає в АДРЕСА_1 на підставі довіреності №3992, котра дії до 22 червня 2020 року. 22.05.2020 вона домовилася із знайомим ОСОБА_7 , 1995 р.н., про те, що він відремонтує вказаний транспортний засіб, та на евакуаторі доставили його до місця мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , на протязі трьох місяців потерпіла зв`язувалася по телефону із ОСОБА_7 , він їй повідомляв, що вказаний автомобіль ремонтується та надіслав їй дві фотографії транспортного засобу. 05.09.2020 потерпіла ОСОБА_5 приїхала до місця мешкання ОСОБА_7 , за вищевказаною адресою, та через паркан побачила автомобіль схожий на її, який знаходиться у розукомплектованому стані.

12.09.2020 в ході огляду місця події проведеного на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , за участю власника домоволодіння ОСОБА_7 , який добровільно видав, співробітниками поліції кузов транспортного засобу марки «ВАЗ 21703», із номером кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, який знаходиться у розукомплектованому стані та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 до нього, при огляді була залучена потерпіла ОСОБА_5 , яка впізнала вказаний транспортний засіб як свій, котрий вона надала для ремонту ОСОБА_7 .

Посилаючись на ст.ст. 40-1, 131, 132, 167, 170, , 300 КПК України, дізнавач-інспектор просить накласти арешт на вище зазначене майно, яке бул тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події від 12.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 . з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.
В судове засідання прокурор, дізнавач-інспектор, інші учасники справи не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.
Через канцелярію суду надійшла заява дізнавача-інспектора СД Зміївського ВП ГУНП України в Харківській області лейт.поліції ОСОБА_3 , про розгляд клопотання за його відсутності.
Прокурор надав до суду заяву, в якій підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні, просив розглянути клопотання без його участі та без технічної фіксації судового засідання.
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 подали до суду заяву про розгляд клопотання без їх участі, в якій зазначили, що не заперечують проти задоволення клопотання дізнавача-інспектора.
Відповідно до ч.1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття необхідних заходів для виклику в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.
Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000108 від 11.09.2020 року, 11 вересня 2020 року до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт співробітника поліції, про те, що ним в ході проведення перевірки по матеріалам ІТС ІПНП «8204» від 06.09.2020 року, на підставі заяви ОСОБА_5 встановлено ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 статті 185 КК України.
В обґрунтування клопотання до матеріалів додано копії рапорту інспектора-чергового Зміївського ВП ГУНП в Харківській області про отримання рапорту співробітника поліції, про те, що ним в ході проведення перевірки по матеріалам ІТС ІПНП «8204» від 06.09.2020 року на підставі заяви ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України від 11.09.2020 року; рапорту оперуповноваженого СКП Зміївського ВП ГУНП в Харківські області кап.поліції ОСОБА_8 ; рапорту інспектора-чергового Зміївського ВП ГУНП в Харківській області про отримання заяви ОСОБА_5 від 06.09.2020 року; протоколу про прийняття зяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.09.2020 року; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 11.09.2020 року; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 12.09.2020 року; заяви про дозвіл на проведення огляду домоволодіння ОСОБА_7 від 12.09.2020 року; протоколу огляду місця події з фототаблицею від 12.09.2020 року; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12.09.2020 року; довіреності від 22.06.2019 року; довіреності від 28.10.2019 року.
Згідно із пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів
За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом
У клопотанні слідчий вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 12.09.2020 року в ході огляду місця події, є збереження речових доказів, а саме запобігання їх приховуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, яке може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно шляхом заборони розпоряджатися та користуватися цим майном.
Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.
Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час оглядів місць події від 12.09.2020 року майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись статтями 2, 7, 16, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання дізнавача-інспектора СД Зміївського ВП ГУНП України в Харківській області лейт.поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно:
кузов транспортного засобу марки «ВАЗ 21703», із номером кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, який знаходиться у розукомплектованому стані та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 до нього, які належать ОСОБА_9 , яка зареєстрована: АДРЕСА_3 , який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Кузов транспортного засобу марки «ВАЗ 21703», із номером кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, який знаходиться у розукомплектованому стані та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 передати на зберігання зазначене майно потерпілій ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню дізнавачем-інспектором СД Зміївського ВП ГУНП України в Харківській області лейт.поліції ОСОБА_3 .
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1