ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/6314/20 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/1958/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Новабоварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001538 від 03.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України ,-

ВСТАНОВИЛА:
05.10.2020 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що 02.10.2020 у проміжок часу з 14 год. 24 хв. по 14 год. 58 хв. слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 було проведено огляд відкритої ділянки місцевості, біля буд. 119, по проспекту Новобаварському м. Харкова під час якого було виявлено транспортний засіб УАЗ 3303, днз НОМЕР_1 , кузов якого було загружено деревиною, та який перебував під керуванням ОСОБА_6 . Останній у ході проведення огляду надав товарно-транспортну накладну №031593 серії ХРБ від 27.12.2019 у якій зазначено: «Пункт навантаження Рокитянське лісництво Франко-Трель; водій ОСОБА_6 ; Пункт розвантаження Новий Коротич; Вантажоодержувач ОСОБА_11 ». На момент проведення огляду місця події індивідуальні бирки на деревині відсутні. Оскільки відсутня інформація щодо відповідності деревини у кузові вище зазначеного автомобілю товарно-транспортній накладній №031593 серії ХРБ від 27.12.2019, транспортний засіб УАЗ 3303, днз НОМЕР_1 , кузов якого загружено деревиною, у ході проведення огляду вилучено та поміщено до території Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області.

Посилався на те, що з метою фіксації відомостей про обставини вчинення злочинів, обставин щодо вчинення незаконної порубки або незаконного перевезення, зберігання, збуту лісу, осіб причетних до даного кримінального правопорушення, а також безпосереднього збереження речових доказів, є підстави для накладення арешту на відповідне майно, з метою збереження речових доказів просить накласти арешт.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2020 року задоволено клопотання та накладено арешт шляхом заборони користування та розпорядження майном, вилученим у ході проведення огляду відкритої ділянки місцевості біля буд.119 по проспекту Ново-Баварському м. Харкова, а саме на: транспортний засіб «УАЗ 3303», номерний знак НОМЕР_1 , кузов якого загружено деревиною.

Визначено місцем зберігання майна Новобаварський ВП ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, 45.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції представник власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що в клопотанні прокурора жодним чином не обґрунтовано зв`язок між діями ОСОБА_6 у вигляді перевезення дров та діями, передбаченими статтею 246 КК України у вигляді незаконної порубки та перевезення незаконно порубаної деревини. Крім того, прокурором у клопотанні про накладення арешту на майно, а саме - належної ОСОБА_11 деревини, не зазначено її кількісних характеристик, їх родових ознак, що позбавляє кримінально процесуальних підстав для накладення судом арешту на зазначене майно.

Прокурор, апелянт в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомили.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні та апелянта, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001538 від 03.10.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, за фактом перевезення ОСОБА_6 02.10.2020 року приблизно о 13:00 годині за адресою: м. Харків, просп. Ново-Баварський, 119, на транспортному засобі УАЗ 3303, номерний знак НОМЕР_1 , деревини, без оформлення належним чином документів.

02.10.2020 року під час проведення огляду відкритої ділянки місцевості, біля буд. 119, по проспекту Новобаварському м. Харкова було виявлено транспортний засіб УАЗ 3303, днз НОМЕР_1 , кузов якого було загружено деревиною, та який перебував під керуванням ОСОБА_6 . З товарно-транспортної накладної №031593 серії ХРБ від 27.12.2019 вбачається, що «Пункт навантаження Рокитянське лісництво Франко-Трель; водій ОСОБА_6 ; Пункт розвантаження Новий Коротич; Вантажоодержувач ОСОБА_11 ». На момент проведення огляду місця події індивідуальні бирки на деревині відсутні.

З протоколу огляду від 02.10.2020 року вбачається, що у ході проведення огляду вилучено та поміщено до території Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області, транспортний засіб УАЗ 3303, днз НОМЕР_1 , кузов якого загружено деревиною, оскільки була відсутня інформація щодо відповідності деревини у кузові вище зазначеного автомобілю товарно-транспортній накладній №031593 серії ХРБ від 27.12.2019

ОСОБА_6 від надання будь-яких свідчень відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

03.10.2020 року слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами транспортний засіб УАЗ 3303, днз НОМЕР_1 , кузов якого загружено деревиною.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

В клопотанні слідчий, як на підставу накладення арешту на майно послався лише на те, що вилучені речі та документи мають суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні та в сукупності підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. При цьому, клопотання не містить належного обґрунтування мети та підстави накладення арешту на зазначене у клопотанні майно. Слідчий обмежився лише перерахуванням майна, на яке просив накласти арешт, однак не розмежував і не конкретизував таке майно, не зазначивши, яке відношення має саме це майно до даного кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на невідповідність клопотання слідчого про накладення арешту на майно вимогам ст.171 КПК України і не надав відповідної правової оцінки клопотанню слідчого, оскільки воно не містить належного обґрунтування мети та підстави накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Крім того, прокурор просив накласти арешт на транспортний засіб УАЗ 3303, днз НОМЕР_1 , при цьому ним не конкретизовано клопотання, так як не надано відомості про власника саме транспортного засобу, в якому перебувала деревина і доказів про те, чи є ця особа власником об`єкту злочину деревини або лише транспортного засобу.

Також, колегія суддів зазначає, що прокурором не вказано перелік майна, що є об`єктом злочину, тобто деревини, що знаходиться у транспортному засобі, оскільки неможливо ідентифікувати, яка саме деревина перебуває у транспортному засобі та на яку слідчий просить накласти арешт, її кількість, ознаки, характеристики.

Отже, вищевказане свідчить про неконкретизованість та неповноту клопотання слідчого, яке, згідно імперативної вказівки законодавця, за таких обставин підлягає обов`язковому уточненню, шляхом повернення клопотання відповідно до вимог ч.3 ст. 172 КПК України прокурору для усунення недоліків.

Апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, на що слідчий суддя не звернув увагу та не виконав приписів ч.3 ст. 172 КПК України, згідно яких встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, своєю ухвалою повинен був повернути клопотання прокурору для усунення недоліків, в зв`язку з чим постановлена слідчим суддею ухвала не містить належного обґрунтування прийнятого ним рішення, що вказує на допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та вказує на необхідність скасування ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною та невмотивованою, яка ухвалена всупереч вимог КПК України та дійшла до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановленні ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили прийняти законне та обґрунтоване рішення, що у відповідності до вимог ст. ст.409, 412 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України, яка не була усунута слідчим суддею районного суду в супереч норм ч.3 ст.172 КПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про повернення клопотання слідчого прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2020 року скасувати.

Матеріли клопотання прокурора Новабоварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001538 від 03.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами ст.171 КПК України, надавши для цього строк 72 години з моменту отримання повного тексту ухвали.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді