Дата документу 25.01.2021 Справа № 314/3290/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/260/21
Єдиний унікальний № 314/3290/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 19.02.2014 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 296, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.05.2014 вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2014 в частині призначеного покарання скасовано. Призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. У строк відбування покарання зараховано строк перебування під вартою з 26.09.2013 по 19.02.2014, тобто 4 місяців 24 дні. В інший частині вирок залишено без змін,

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі ( з доповненнями) прокурор вважає, що ухвала Вільнянського районного суду про задоволення вищевказаного клопотання винесена незаконно та необґрунтовано. Зауважує, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в установах виконання покарань з 07.02.2019, а з 12.05.2020 тримається у ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)». 26.03.2019 ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у іншому кримінальному провадженні за обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень які мали місце після постановлення відносно нього вироку апеляційним судом Дніпропетровської області 15.05.2014 року.

Зауважує, що на час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу останній відбув лише 1 місяць 19 днів позбавлення волі, що не відповідає 2/3 від призначеного йому вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.05.2014 року у вигляді 3 років позбавлення волі.

Вважає, що ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.09.2020, якою задоволено клопотання захисників та до засудженого ОСОБА_6 застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, винесена незаконно та необґрунтовано і підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.09.2020 про задоволення клопотання захисників засудженого ОСОБА_6 щодо застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження - скасувати. Ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання захисників засудженого ОСОБА_6 щодо застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, захисника та засудженого, які вважали судове рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з ухвали суду, до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло зазначене клопотання.
Суд першої інстанції, задовольняючи подання, вказав, що оскільки відповідно до поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

З матеріалів справи вбачається, що до Вільнянського районного суду Запорізької області від захисників надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений за час відбування покарання характеризується таким чином. Вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за зразкову поведінку має одне заохочення. Вимоги режиму утримання та розпорядку дотримується, у відношенні до представників адміністрації грубість не проявляє, у створенні конфліктних ситуацій помічений не був, за характером спокійний, на заходи виховного характеру реагує, з матеріалів справи вбачається, що 2/3 частини покарання засуджений відбув 13.09.2020 року, тобто на час розгляду клопотання засуджений має право на застосування до нього ст. 81 КК України.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання, вказав, що це клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно достроково.
Колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2014 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим терміном 3 роки.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.05.2014 року вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було скасовано в частині призначення покарання та призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк перебування під вартою з дня затримання ОСОБА_6 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 09.10.2014 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.05.2014 року залишено без змін.

У вересні 2013 року ОСОБА_6 було затримано, а починаючи з 26.09.2013 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою лишався незмінним до 19.02.2014 року, тобто 4 місяці 24 дні.

07.02.2019 року ОСОБА_6 було затримано та поміщено до ІТТ м. Києва для виконання вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.05.2014 року.

03.07.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 26 вересня 2013 року по 19 лютого 2014 року зарахований із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З дня фактичного затримання 07 лютого 2019 року ОСОБА_6 місцем утримання засудженого було ІТТ м. Києва, СІЗО № 13 м. Києва, ділянка СІЗО, що розташована на території Бердянської ВК № 77, наразі Власюк знаходиться у Вільнянському СІЗО № 11.

Як вбачається з характеристики на ОСОБА_6 , виданої ДУ «Бердянська виправна колонія (№77) з 31.07.2019 року ОСОБА_6 утримується на дільниці слідчого ізолятора ДУ «Бердянська виправна колонія (№ 77).

Колегія суддів звертає увагу на те, що до засудженого ОСОБА_6 , який знаходиться в установах виконання покарань з 07.02.2019 року, 26.03.2019 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у іншому кримінальному провадженні за обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 275; 27 ч.3, 115 ч.2 п.п.11, 12; 27 ч.3; 187 ч.4; 28 ч.3; 263 ч.1; 309 ч.1 КК України, які мали місце після постановлення відносно нього вироку апеляційним судом Дніпропетровської області 15.05.2014 року.

Відповідно до роз`яснень п. 26 постанови Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (редакція від 06.11.2009 року) при вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, - то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку.

Приймаючи до уваги роз`яснення постанови Пленуму, колегія суддів вважає, що на час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, останній відбув лише 1 місяць 19 днів позбавлення волі (26.03.2019 року 07.02.2019 року), що менше 2/3 від призначеного йому вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.05.2014 року у вигляді 3 років позбавлення волі, а тому суд першої інстанції передчасно до закінчення цього строку, 23 вересня 2020 року розглянув клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.

За таких обставин ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню, а клопотання про застосування до ОСОБА_6 ст. 81 ч. 3 КК України, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ( з доповненнями) прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити, а ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 вересня 2020 року відносно засудженого ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про застосування до засудженого ОСОБА_6 ст. 81 ч. 3 КК України, відмовити.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: