У Х В А Л А
Справа № 137/1433/16-к

Провадження №1-кп/149/116/19

04.10.2019 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання захисника про визнання недопустимим доказу, заявленого адвокатом ОСОБА_5 при дослідженні доказів в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ

При дослідженні письмових доказів у вище вказаному кримінальному провадженні, захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання явно недопустимим доказом протокол огляду будинку від 23.05.2016 року, оскільки огляд проводився без відповідного дозволу слідчого судді.

У відповідності до ст. 84, 86 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного мирно володіти своїм майном.

Конституцією України заборонено проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч. 2 ст. 30).

Відповідно до вимог ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно зі ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, огляд будинку належного обвинуваченому проводився з письмового дозволу останнього , доказів, що особа була позбавлена висловити справжню свою волю не надано, а тому підстав для визнання доказу явно не допустимим з цих підстав немає.

Керуючись ст.ст. 84-87, 233,234 КПК України, суд

УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про визнання протоколу огляду житлового будинку від 23.05.2016 року явно недопустимим доказом - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1