Вирок
Іменем України

11.09.2020 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_5 , 14.01.2019 року близько 05:10 год., перебуваючи за адресою: м.Львів, вул. Степана Бандери, 91, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, переслідуючи корисливі мотиви, підійшли до потерпілого ОСОБА_6 , та тримаючи останнього за руки, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 1500 гривень, які належали потерпілому.

У підготовче судове засідання надійшла до суду угода про визнання винуватості від 11.09.2020 року, укладену між прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, укладену в приміщенні Львівської місцевої прокуратури №3 за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_5 та призначення йому покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи повне та беззастережне визнання вини ОСОБА_5 та його щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, а саме те, що останній допомагав органу досудового розслідування у з`ясуванні фактичних обставин справи та встановленні істини у ній, а також беручи до уваги особу винного, яка є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, вчинений ОСОБА_5 злочин не призвів до тяжких наслідків та який вперше притягається до кримінальної відповідальності, що на думку сторін є обставинами, що пом`якшують покарання, сторони узгодили можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості від 11.09.2020 р.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угоду про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до положень ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної сторонами в угоді.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

У відповідності з викладеним та керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.09.2020 року, укладену між прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1