Дата документу 23.12.2020 Справа № 554/9656/20
У Х В А Л А
іменем України
23 грудня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000574 від 16 жовтня 2020 року, за знаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави з клопотанням про арешт майна, вилученого під час затримання та обшуку ОСОБА_4 16 жовтня 2020 року, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, а саме на: грошові кошти у сумі 2220 грн., купюри номіналом 200 грн. 11 штук, 1 купюра номіналом 20 грн.; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «4s», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 ; штани джинсові синього кольору; кросівки фірми «Adidas» та бинт; шкарпетки зеленого кольору; футболка зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000574 від 16 жовтня 2020 року, за знаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в умисному вбивстві з корисливих мотивів та у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням у приміщення чи інше сховище, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України.

Зокрема, слідчий зазначає, що солдат ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та, будучи обізнаним про наявність у свого знайомого ОСОБА_7 значної суми грошових коштів, а саме 3,5 тис. доларів США, за адресою проживання останнього: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство з корисливих мотивів, з метою заволодіння вказаних коштів, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, 15.10.2020 року близько 05 год. 00 хв., перебуваючи за вищевказаною адресою, нанісши предметом, який на даний час встановлюється слідством, ряд тілесних ушкодженьврізні частини тіла громадянина ОСОБА_7 в ділянках спини, шиї та потилиці, в такий спосіб протиправно заподіявши смерть потерпілому ОСОБА_7 , заволодів відповідними коштами останнього.

Крім того, в цей же день близько 05 год. 00 хв., ОСОБА_4 після реалізації злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , користуючись фактичною можливістю та маючи безперешкодний доступ до транспортного засобу марки «PEUGEOT» моделі «PARTNER» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_8 , а фактично перебував у користуванні у гр. ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом проникнення у приміщення чи інше сховище за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно заволодів та розпорядився автомобілем на власний розсуд, при цьому використав його для перевезення трупу потерпілого ОСОБА_7 в одну із лісосмуг для приховання.

16 жовтня 2020 року о 19 год. 35 хв. працівниками Охтирського ВП ГУНП в Сумській області автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «PARTNER», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 зупинено під час руху в м.Охтирка по вул.Широка навпроти будинку №121 та затримано в порядку ст.208 КПК України.

Вказує, що на підставі п.3 ст.208 КПК України було здійснено обшук затриманої особи, під час якого було виявлено та вилучено таке майно: грошові кошти у сумі 2220 грн.,купюри номіналом 200 грн. 11 штук, 1 купюра номіналом 20 грн.;мобільний телефон марки «Iphone» моделі «4s», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 ; штани джинсові синього кольору; кросівки фірми «Adidas» та бинт; шкарпетки зеленого кольору; футболка зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Вказані речі та майно, вилучені під час затримання ОСОБА_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що слідчим винесено відповідну постанову від 17 жовтня 2020 року (з урахуванням постанови про уточнення від 21 грудня 2020 року).

Слідчий зазначає, що вилучені об`єкти мають важливе доказове значення для кримінального провадження так як зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому є речовими доказами відповідно до ст.98 КПК України.

Необхідність арешту майна слідчий пов`язує із подальшим використанням його під час проведення додаткових оглядів, призначенням та проведенням експертних досліджень, використанням їх під час допиту осіб та інших слідчих дій, з метою унеможливлення втрати речових доказів, а також їх збереження у первісному вигляді. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Беручи до уваги, що вилучені під час обшуку ОСОБА_4 речі мають суттєве значення для проведення повного та об`єктивного досудового розслідування, містять на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, є потреба в накладенні арешту на майно шляхом заборони на його відчуження, використання та розпорядження, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, пояснив, що вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, в якому досудове розслідування наразі триває, проводяться необхідні слідчі дії, у тому числі із залученням речових доказів, а тому існує необхідність в арешті цього майна. Крім того, пояснив, що клопотання слідчим було направлено засобами поштового зв`язку 17 жовтня 2020 року, і в постанові про визнання речовими доказами допущено технічну описку в даті її винесення, про що додатково здійснено уточнення даних матеріалів досудового розслідування. На підставі викладеного, просив задовольнити клопотання у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні з клопотанням слідчого про арешт майна не погодився та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , беручи участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференеції, з клопотанням не погодився, заперечував проти арешту майна, оскільки вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на майно, оскільки слідчий звернувся до суду з таким клопотанням поза межами процесуальних строків. На його переконання, в даному випадку має місце фальсифікація матеріалів, оскільки в нього існують сумніви щодо часу та місця відправки клопотання, зокрема, це не могло статися 17.10.2020 року, позаяк слідчий ОСОБА_6 у той день перебував у м.Охтирці та брав участь у процесуальних діях, а тому не міг його направити. Крім того, зазначена кур`єрська доставка матеріалів клопотання до суду тривала майже два місяці. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та вирішити питання щодо повернення тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 або його захиснику.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та дослідивши надані до нього матеріали, а також надані у судовому засіданні документи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000574 від 16 жовтня 2020 року, за знаками кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України.

Згідно з витягом із ЄРДР вбачається, що 16 жовтня 2020 року до чергової частини Охтирського ВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення ОСОБА_9 , 1973 р.н. про те, що його племінник ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , зник безвісти; крім того, зазначено, що 16 жовтня 2020 року до Охтирського ВП надійшов рапорт слідчого про те, що під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000574 від 16.10.2020 року було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15 жовтня 2020 року близько 05 год. 00 хв. шляхом проникнення до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно заволодів транспортним засобом марки «Peugeot» моделі «Partner» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_8 .

На обґрунтування доводів клопотання слідчим долучені до матеріалів копії протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_9 , протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 від 16 жовтня 2020 року, протоколу особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 і огляду речей, які були при ньому від 16 жовтня 2020 року, протоколу огляду місця події від 16 жовтня 2020 року, заяв ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про дозвіл на проведення огляду за адресою АДРЕСА_1 , інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2020 року, повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 17 жовтня 2020 року, постанови визначення речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 17.10.2020 року з постановою про уточнення даних матеріалів досудового розслідування від 21 грудня 2020 року, витягу з ЄРДР від 23.12.2020 року, якими у сукупності підтверджуються наведені слідчим обставини.

Зокрема, із копії протоколу від 16 жовтня 2020 року вбачається, що на підставі ч.3 ст.208 КПК України із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223, ст.236 КПК України під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 при ньому було виявлено, а також вилучено таке майно: грошові кошти у сумі 2220 грн., купюри номіналом 200 грн. 11 штук, 1 купюру номіналом 20 грн.; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «4s», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 ; штани джинсові синього кольору; кросівки фірми «Adidas» та бинт; шкарпетки зеленого кольору; футболку зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Постановою слідчого вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000574. У подальшому постановою слідчого від 21 грудня 2020 року було уточнено дані в матеріалах досудового розслідування, а саме датування постанови про визнання речовими доказами вилучених під час затримання ОСОБА_4 речей та документів вважати вірним 17 жовтня 2020 року.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. При цьому, за змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наявних у клопотанні матеріалів, вилучене 16 жовтня 2020 року під час затримання ОСОБА_4 майно, а саме грошові кошти у сумі 2220 грн., купюри номіналом 200 грн. 11 штук, 1 купюра номіналом 20 грн.; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «4s», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 ; штани джинсові синього кольору; кросівки фірми «Adidas» та бинт; шкарпетки зеленого кольору; футболка зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що описане в протоколі обшуку, може мати відношення до предмету розслідування у кримінальному провадженні №0000574, а встановлені під час розгляду обставини у достатній мірі вказують, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України.

Представлені суду матеріали свідчать про можливість використання зазначеного майна як доказів у кримінальному провадженні, а саме підтвердження чи спростування фактів та обставин вчинення кримінальних правопорушень тяжкого та особливо тяжкого злочинів, з огляду на правову кваліфікацію за ознаками п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, а також під час проведення подальших слідчих дій.

Зокрема, із залученням вилучених у ОСОБА_4 одягу та мобільного телефону органом досудового розслідування планується проведення оглядів, допитів та відповідних судових експертиз, а також перевірка і дослідження інформації, що може мати значення для встановлення зв`язків підозрюваного та встановлення інших важливих обставин у кримінальному провадженні.

Щодо грошових коштів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (як і самого автомобіля) у сторони обвинувачення існують достатні підстави вважати, що вони є об`єктами кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом у розумінні ст.98 КПК України.

З урахуванням наведеного, аналіз клопотання слідчого про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання в наведеній частині відповідає вимогам ст.171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує вимоги, які передбачені п.п.1,2,3,5,6 ч.2 ст.173 КПК України.

Аналіз матеріалів клопотання свідчить, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання держави у права та інтереси володільця майна з метою попередження настання наслідків, які можуть істотно перешкодити кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення речових доказів, їх місцезнаходження встановити буде неможливо, вони можуть бути знищені, втрачені, сховані, спотворені, що унеможливить досягнення мети досудового розслідування, та винні особи не будуть притягнуті до відповідальності.

За таких обставин, з урахуванням характеру кримінальних правопорушень, обставин їх вчинення та даних кримінального провадження у їх сукупності, на переконання суду, у даному випадку суспільні інтереси та інтереси досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання та превалюють над інтересами володільця зазначеного майна при застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідчим у судовому засіданні була доведена необхідність проведення ряду процесуальних дій із вилученим майном, спрямованих на перевірку відомостей та інформації щодо предмету розслідування кримінального правопорушення, проведення необхідних досліджень тощо, зважаючи на те, що вказані процесуальні та слідчі дії займають певний час.

Відтак, з огляду на вказані обставини, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а також враховуючи надані слідчим у судовому засіданні пояснення, слідчим суддею встановлені достатні дані щодо підстав для накладення арешту на вилучене майно у кримінальному провадженні та існують обґрунтовані підстави вважати, що за вказаних обставин могло мати місце вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчим і подано до суду дане клопотання в рамках розслідування даного кримінального провадження.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, ураховуючи, що вилучене згідно з протоколом від 16 жовтня 2020 року майно, на яке просить накласти арешт слідчий, перелік якого зазначений вище, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, і постановою слідчого вказані речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а також, зважаючи на те, що незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт майно, що вилучене під час затримання та обшуку ОСОБА_4 16 жовтня 2020 року.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Водночас, зазначені захисником ОСОБА_5 у судовому засіданні судження щодо пропуску слідчим процесуальних строків звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, а також можливої фальсифікації матеріалів, а саме доказів його відправки засобами поштового зв`язку (конверту та накладної), слідчий суддя сприймає критично, оскільки станом на час розгляду даного клопотання вони жодним чином не підтверджені, а тому є непереконливими.

Натомість, адвокатом наводяться виключно власні міркування щодо певних фактів і подій, що нібито мали місце у відповідний період в м.Охтирці після вчинення злочинів, а саме 17 жовтня 2020 року, домисли щодо реальної можливості слідчого відправити клопотання поштою, однак такі доводи є надуманими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях і не спростовують документів та відомостей, які фактично наявні в матеріалах клопотання, а відтак, їх достовірність на даній стадії не може ставитись під сумнів, водночас, у слідчого судді відсутні обґрунтовані та достатні підстави вважати такі документи сфальсифікованими, виходячи з самих лише тверджень захисника.

У даному випадку, перевіривши представлені документи, суд вважає необхідним зазначити, що з копії накладної №218997 убачається, що дане матеріали даного клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000574 направлені на адресу Октябрського районного суду м.Полтави 17 жовтня 2020 року та фактично надійшли до суду 04 грудня 2020 року. Доказів протилежного суду не представлено, а вказані факти стороною захисту не спростовані. Натомість, як зазначив адвокат, відповідної інформації він на даний час не має та ним не здобуто, а тому з урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що при зверненні до суду слідчим дотримані вимоги абз.1 ч.5 ст.171 КПК України.

Разом із тим, вимоги захисника в частині вирішення питання про повернення майна як тимчасово вилученого не є предметом даного розгляду в силу положень ст.26 КПК України. Навпаки, у судовому встановлені підстави для арешту майна, про що зроблено відповідні висновки вище.

Варто зазначити, що такі вимоги становлять самостійний предмет оскарження на досудовому провадженні, і сторона захисту не позбавлена практичної можливості отримати ефективні засоби юридичного захисту шляхом оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності в порядку, визначеному КПК України, за наявності відповідних підстав.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування майном, яке було вилучено 16 жовтня 2020 року під час особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти у сумі 2220 грн., купюри номіналом 200 грн. 11 штук, 1 купюра номіналом 20 грн.; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «4s», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 ; штани джинсові синього кольору; кросівки фірми «Adidas» та бинт; шкарпетки зеленого кольору; футболка зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1