Провадження №11-кп/801/853/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000268 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 11.02.2019 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2020 по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 0510, раніше судимого:
- 20.06.2001 року Замостянським районним судом м. Вінниця за ч.2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі. 05.07.2001 року згідно Закону України «Про амністію» ст.1 п. «А» звільнений від відбування покарання;
- 29.05.2002 року Замостянським районним судом м. Вінниця за ст. 15, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 27.10.2005 року Ленінським районним судом м. Вінниця за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 04.09.2008 року Староміським районним судом м. Вінниця за ч.ч.2,3 ст. 358, ст.ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 11.06.2009 року Барським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 28.07.2009 року Замостянським районним судом м. Вінниця за ч.4 ст.296, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
30.07.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.04.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2014 року по 30.08.2014 року, -
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2020 ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 16.02.2019 року по 18.02.2019 року та з 25.02.2019 року по 23.07.2019 року.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суду, 09.02.2019 року у невстановлений досудовим слідством період часу, ОСОБА_9 перебуваючи по вул. М. Амосова, 11 у м. Вінниці біля приміщення Навчально наукової клініко діагностичної лабораторії полімерно - ланцюгової реакції Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою металевого різця віджав металопластикове вікно вказаної лабораторії та проник в середину кабінету № 5, звідки викрав майно, а саме: фотоапарат марки «Canon EOS 1300 D kit 18-55 IS II», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3417-3422/19-21 від 11.05.2019 року становить 11 072,58 гривень; монітор марки «LG» моделі «Flatron L1742S», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3417-3422/19-21 від 11.05.2019 становить 550,00 гривень; клавіатуру марки «Logitech» моделі «К120», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3417-3422/19-21 від 11.05.2019 становить 140,40 гривень; системний блок персонального комп`ютера невідомої марки, вартість якого не встановлена у зв`язку з відсутністю ідентифікуючих документів; стабілізатор напруги електромережі невідомої марки, вартість якого не встановлена у зв`язку з відсутністю ідентифікуючих документів.
Після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому Вінницькому національному медичному університету ім. М.І. Пирогова майнової шкоди на загальну суму 11 762,98 грн.
В подальшому, 13.02.2019 року, у невстановлений досудовим слідством період часу, ОСОБА_9 перебуваючи біля приміщення ДП «Вінницький експертно технічний центр Держпраці», що по вул. Келецькій, 45-Б у м. Вінниці, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою металевого різця віджав вхідні металопластикові двері вказаного підприємства та проник всередину кабінету № 1 вказаного підприємства, звідки викрав майно, а саме: монітор торгової марки «Phillips» моделі «237 Е3QPHSU LED Вlаск 7 ms TFT 23», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3417-3422/19-21 від 11.05.2019 становить 1425,00 гривень; монітор торгової марки «Phillips» моделі «227Е4QSD LED IPS Black Clossy 22», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3417-3422/19-21 від 11.05.2019 становить 1633,00 гривень; принтер торгової марки «НР» моделі «Laser Jet P2055 d», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3417-3422/19-21 від 11.05.2019 становить 2326,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями потерпілому ДП «Вінницький експертно - технічний центр Держпраці» майнової шкоди на загальну суму 5384,00 грн.
Окрім цього, 16.02.2019 року близько 02:00 год. ОСОБА_9 перебуваючи біля приміщення складу побутової техніки «ВМ - Склад», що по вул. Коцюбинського, 24 у м. Вінниці, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою металевого різця віджав металопластикове вікно підсобного приміщення складу та проник всередину приміщення, звідки викрав майно, а саме: ноутбук марки «Asus» моделі «R541U» в корпусі сірого кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1863-1864/19-21 від 07.03.2019 становить 15 765,23 гривень; ноутбук марки «Lenovo» моделі «ideapad 330-15ІКВ» в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1863-1864/19-21 від 07.03.2019 становить 17 070,50 гривень.
Після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями потерпілому ФОП ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 32 835,73 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційних скаргах захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_9 ставляться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2020в частині призначеного судом покарання. Просять призначити обвинуваченому мінімальне покарання, яке передбачене санкцією ч.3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
Апеляційні скарги мотивовані тим, що призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував особу обвинуваченого, те що він вину свою визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, частково відшкодував шкоду завдану злочином, має міцні соціальні зв`язки.

Позиції учасників судового провадження.
До початку судового розгляду прокурор відмовився від апеляційної скарги відповідно до ст.403 КПК України.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, просив врахувати відмову прокурора від апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційних скарг з підстав викладених в них та просила їх задовольнити.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційне провадження в частині апеляційної скарги прокурора підлягає закриттю, а апеляційні скарги захисника та обвинуваченого не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.
Посилання захисника та обвинуваченого про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують i обтяжують покарання.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та iндивiдуалiзацiї покарання.
Крім цього, відповідно до роз`яснень п. п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати, з-поміж іншого, i йога минуле, зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей (адміністративних стягнень).
При призначенні обвинуваченому покарання суд дотримався вимог названого закону i роз`яснень постанови Пленуму та, вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного i призначив ОСОБА_9 покарання, яке є достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.
Також необхідно зазначити, що Верховним Судом 01.02.18 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК) визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Як убачається з вироку, при призначенні покарання суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину свою визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, проте обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність.
Встановлені ж судом дані про особу обвинуваченого вказують на те, що він не оцінює критично свою поведінку, тому дають підстави вважати, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого необхідний певний строк ізоляції від суспільства, а призначене покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України, яке обвинувачений має відбути реально відповідає вимогам ст.65 КК України.
Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.
Порушення вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлені, через що вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 .
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03 червня 2020 року у кримінальному провадженні №0000268 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 11.02.2019 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді: