Провадження №1-кс/463/6178/20
У Х В А Л А
про відмову в накладенні арешту на майно

30 листопада 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженню №0001379 від 06.12.2019 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
встановив:
Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 9545447).
Клопотання мотивує тим, що Другий слідчий відділ слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001379 від 06.12.2019 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи відповідно до наказу №392-о від 17.07.2018 Державної фіскальної служби Волинської митниці ДФС, призначеною на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту «Луцьк» Волинської митниці ДФС, зловживала службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «СПЕЦКОМУНТЕХ», що виразилося у незаконному здійсненні митного оформлення та пропуску на митну територію України товару - «колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в, марки «VOLVO FL 280» номер кузова № НОМЕР_2 , 2008 року випуску, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжкі наслідки, у вигляді недотримання державою податків та зборів у сумі 340548, 35 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є різницею між сплаченими платежами та платежами, які необхідно було сплатити у разі декларування вищезазначеного товару за кодом 8704 22 99 00, згідно УКТ ЗЕД.

06.11.2020 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У ході досудового розслідування згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка №231415765 від 06.11.2020) встановлено, що ОСОБА_5 володіє на праві приватної спільної сумісної власності квартирою за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 9545447).

А тому з метою вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, а також з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), слідчий в порядку вимог ст.131, п.4 ч.2 ст.170 КПК України звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задоволити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, просив розгляд клопотання проводити у його відсутність, підтримує його в повному обсязі та просить таке задоволити.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, суд вважає за можливе розглядати клопотання без повідомлення підозрюваної ОСОБА_5 , щодо якої здійснюється провадження та захисника (захисників) останньої, з метою забезпечення арешту майна.
Оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що в клопотанні слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Встановлено, що Другий слідчий відділ слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001379 від 06.12.2019 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи відповідно до наказу №392-о від 17.07.2018 Державної фіскальної служби Волинської митниці ДФС, призначеною на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту «Луцьк» Волинської митниці ДФС, зловживала службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «СПЕЦКОМУНТЕХ», що виразилося у незаконному здійсненні митного оформлення та пропуску на митну територію України товару - «колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в, марки «VOLVO FL 280» номер кузова № НОМЕР_2 , 2008 року випуску, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжкі наслідки, у вигляді недотримання державою податків та зборів у сумі 340548, 35 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є різницею між сплаченими платежами та платежами, які необхідно було сплатити у разі декларування вищезазначеного товару за кодом 8704 22 99 00, згідно УКТ ЗЕД.

06.11.2020 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно з ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, серед іншого є арешт майна, який застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).

Необхідність накладення арешту на майно підозрюваного слідчий обґрунтовує тим, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 було спричинено шкоду державним інтересам у вигляді недотримання державою податків та зборів у сумі 340548, 35 грн.

У зв`язку із цим слідчий просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно представленої та долученої до матеріалів клопотання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Частки власників у квартирі не є визначеними.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає обгрунтованою виниклу в межах досудового розслідування кримінального провадежння необхідность щодо вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі шляхом накладення арешту на майно. Однак, поряд з цим вважає, що в даному випадку не може бути накладено арешт саме на вказану у клопотанні квартиру, яка належить на праві спільної сумісної власності підозрюваній ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який жодного відношення до розслідуваного кримінального правопорушення не має. Накладення арешту на квартиру порушуватиме конституційно закріплене право іншого співвласника, зокрема ОСОБА_6 , на реалізацію своїх прав (правомочностей), як власника.

А тому суд в клопотанні відмовляє.
Керуючись вимогами ст. ст. 131, 170-173, 309, 395 КПК України, -
постановив:
В клопотанні відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1