Справа № 561/495/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року смт Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 01.05.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Зарічне Рівненської області, фактичне місце проживання АДРЕСА_1 (зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, не працюючого, не судимого, за ст. 389-2 КК України, -
на підставі угоди про визнання винуватості, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, при наступних обставинах.
Так, постановою Зарічненського районного суду від 18.02.2020 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 240 годин. 04.03.2020 року, посадовою особою Зарічненського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області, ОСОБА_4 ознайомлено з порядком та умовами відбування вказаного стягнення та попереджено про адміністративну відповідальність у разі ухилення від його відбування, а у випадку злісного ухилення від відбування стягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України. Цього ж дня, під особистий підпис ОСОБА_4 отримав направлення для відбування адміністративного стягнення. Будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення, у період з 05 по 10 березня 2020 року ОСОБА_4 до Зарічненської селищної ради для відбування адміністративного стягнення не прибув без поважних причин. Внаслідок чого, постановою Зарічненського районного суду від 06 квітня 2020 року обвинуваченого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді трьох діб адміністративного арешту. 24 та 29 квітня 2020 року ОСОБА_4 повторно викликався до центру пробації та ознайомився з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, проте на шлях виправлення не став і повторно ухилився від відбування адміністративного стягнення, відпрацювавши лише шість годин з 240 годин призначених.
Таким чином, своїми діями, які виразились у злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 389-2 КК України.
23 червня 2020 року між прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості. Зі змісту вищезазначеної угоди, сторони визнають вищезазначені обставини формулювання обвинувачення і кваліфікацію діяння за ст. 389-2 КК України. Згідно угоди обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України. Сторони узгодили вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку на один рік з покладення обов`язків, передбачених пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України сторони в угоді зазначили і їх розуміють.
Відповідно до ч.ч. 6,7 ст. 474 КПК України, суд, на підставі пояснень сторін переконався в тому, що сторони уклали угоду добровільно і її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угод не суперечать закону, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 389-2 КК України є вірною і передбачає на підставі ч. 4 ст. 469 КПК України можливість укладення угоди про визнання винуватості.
Обставин, що перешкоджали б призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбачене угодою про визнання винуватості, не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази відсутні.
З врахуванням наведених обставин, керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 червня 2020 року між прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановленням іспитового строку на один рік з покладенням обовязків, пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_4 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченою та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1