Справа № 317/2012/20
Провадження № 1-в/317/191/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку заяву про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, українця, громадянина України, не одружений, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 30.11.2017 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі; 01.02.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
засудженого: 28.11.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст.186, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Вироком Луганського апеляційного суду від 03.04.2019 року вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.11.2018 року скасовано в частині призначення покарання з остаточним покаранням 4 роки 6 місяців позбавлення волі, суд

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні підтримав клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, однак його неявка на підставі ст.. 537 КПК України не перешкоджає розгляду справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений 03.04.2019 року Луганським апеляційним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.03.2018 року. Під час тримання в Старобільському слідчому ізоляторі заохочень та стягнень не мав. З 23.05.2019 року тримався в Одеському слідчому ізоляторі заохочень та стягнень не мав.
З 25.06.2019 року відбував покарання в Біленьківській виправній колонії (№99), допустив одне порушення, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та правами начальника відділення СПС. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Три рази заохочувався правами начальника установи.
На виробництві установи працевлаштований оператором котельні. Також приймає активну участь в роботах з благоустрою установи. За характером спокійний, врівноважений, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі, та приймає участь у самодільних організаціях засуджених відділення СПС, приймає участь у програмах диференційованого-виховного впливу. Провину в скоєному злочині визнає. Згідно вироку суду позову не має.
Розглянувши заяву засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_3 , вислухавши думку засудженого та представника адміністрації установи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно з наданих суду адміністрацією ДУ «БВК (№ 99)» матеріалів та особової справи ОСОБА_3 , беручи до уваги наявність 3 заохочень та 1 стягнення, яке знято та погашено в установленому законом порядку, суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 довів те, що він став на шлях виправлення і до нього можливо застосувати пільгу у вигляді заміни невідбутого строку покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначеного вироком Луганського апеляційного суду від 03.04.2019 року, більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на весь невідбутий строк.

На підставі статті 72 КК України зарахувати в строк невідбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до моменту фактичного звільнення, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.
У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Суддя ОСОБА_1