Справа № 132/1871/20
Провадження №1-кп/132/193/20
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
04.08.2020р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 18.05.2020р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лаврівка Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, судимого 13.02.2020р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання із випробуванням, із іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України; 19.02.2020р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання із випробуванням, із іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 21.10.2019р. близько 01год.00хв. ночі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшовши до сусідського будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_7 , де за допомогою металевого прута, якого заздалегідь взявши за місцем свого проживання, зірвав металеву скобу навісного замка, на який закривався будинок, після чого проник всередину будинку, звідки, з корисливих мотивів, таємно, здійснив крадіжку радіоприймача «КІРО КВ-308АС», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 413 від 29.05.2020р., становить 133,33грн., мотокоси «URAL PRO UGT-5600», вартістю 1000,00грн. згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 412 від 29.05.2020р., та обприскувача «Кварц Профі ОГ-112», вартістю 325,00грн. згідно висновку товарознавчої експертизи № 414 від 29.05.2020р. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1458,33грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та пояснив, що дійсно шляхом проникнення у житло ОСОБА_7 , таємно викрав звідти радіоприймач, мотокосу та обприскувач.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, до обвинуваченого застосувати покарання згідно вимог діючого законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, раніше судимий 13.02.2020р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання із випробуванням, із іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України; 19.02.2020р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання із випробуванням, із іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, перебуваючий в цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, а саме у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, з іспитовим строком у 3 (три) роки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 був засуджений 13.02.2020р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання із випробуванням, із іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України; та засуджений 19.02.2020р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання із випробуванням, із іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо. Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК. Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен зазначити у вироку, про яке саме покарання йдеться - основне чи додаткове.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.02.2020р. та вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 19.02.2020р., більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців. Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Дане покарання на переконання суду достатнє для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обране судом покарання, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Відповідно до ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №412 від 29.05.2020р. у розмірі 653,80грн., висновку судово-товарознавчої експертизи № 413 від 29.05.2020р. у розмірі 653,80грн., висновку судово-товарознавчої експертизи № 414 від 29.05.2020р. у розмірі 653,80грн., а всього 1961,40грн. підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 3 (три) роки. Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.02.2020р. та вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 19.02.2020р., більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 3 (три) роки. Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №412 від 29.05.2020р. у розмірі 653,80грн., висновку судово-товарознавчої експертизи №413 від 29.05.2020р. у розмірі 653,80грн., висновку судово-товарознавчої експертизи №414 від 29.05.2020р. у розмірі 653,80грн., а всього 1961,40грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя