ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001071, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
місце народження: м.Шемаха Азербайджанської РСР,
громадянина України, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська

від 06 жовтня 2020 року задоволено клопотання слідчої СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 грудня 2020 року та зобов`язано орган досудового розслідування забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного та проведення дослідження фактів застосування насильства до ОСОБА_8 під час проведення обшуку, що мав місце 03 листопада 2020 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих і свідків.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що слідчий суддя жодним чином не вмотивував наявність та доведеність ризиків. Вказує на те, що підозра відносно ОСОБА_8 необґрунтована, оскільки він не залишав межі України, має стійкі соціальні зв`язки та фізично не може впливати на свідків і будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Зазначає, що докази вини підозрюваного нічим не підтверджуються. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, які зареєстровані та постійно проживають на території України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як слідує з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих і свідків.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 05 листопада 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше приміщення та у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухових пристроїв, без передбаченого на це законом дозволу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 09 жовтня 2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 09 жовтня 2020 року, з якого слідує, що 09 жовтня 2020 року до офісу ТОВ «Глобал СПІРІТС Європа» зайшли двоє чоловіків зростом 175-180 см. одягнутих у спортивний одяг, кросівки, куртки темного кольору, на руках рукавиці чорного кольору та на голові шолом для мотоциклу. Один з чоловіків був зі зброєю в руках, схожою на дробовик. Вказані чоловіки наказали лягти на підлогу, один з них, тобто той у якого була зброя підійшов до нього ( ОСОБА_10 ) та наніс рукояткою дробовика один удар в область потиличної частини голови, та вимагали віддати ключі від сейфу; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 09 жовтня 2020 року з якого слідує, що 09 жовтня 2020 року до офісу ТОВ «Глобал СПІРІТС Європа» зайшли двоє чоловіків одягнутих у спортивний одяг, кросівки, куртки темного кольору, на руках рукавиці чорного кольору та на голові шолом для мотоциклу та почали вимагати віддати ключі від сейфу. Після того, як вони знайшли ключі в її сумці вони відкрили сейфи, витягнули все з нього та не знайшовши в сейфі коштів, забрали гроші з гаманця ОСОБА_11 та поїхали; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13 жовтня 2020 року, який зазначив, що біля авіадуку з Донецького шосе, по правій стороні, якщо їхати в м.Підгороднє, біля шлагбауму з правої сторони у кущах побачив двох чоловіків, зростом 175-180 см одягнутих у темний одяг, один з них кавказької національності; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 жовтня 2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_13 , як чоловіка, якого бачив 09 жовтня 2020 року при обставинах, зазначених у його протоколі допиту як свідка; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 жовтня 2020 року, згідно якого свідок
ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_8 , як чоловіка, якого бачив 09 жовтня 2020 року при обставинах, зазначених у його протоколі допиту як свідка; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13 жовтня 2020 року, з якого слідує, що він, знаходячись біля гаражного кооперативу, розташованого по вул.Василя Сухомлинського, 78б в смт.Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, біля шлагбаума, побачив мотоцикл, водій якого був у шоломі, однак захисне скло було підняте, що дозволило розгледіти його обличчя. Мотоцикл був чорного кольору, без номерного знаку на задньому крилі. Водій був 175-180 см., спортивної статури, був одягнутий у темний одяг, кавказької національності зі зрощеними бровами, які низько посаджені до очей. Пасажир також був зростом 175-180 см, спортивної статури, одягнутий у темний одяг, обличчя більш європейського типу; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 жовтня 2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_13 , як чоловіка, якого бачив 09 жовтня 2020 року при обставинах, зазначених у його протоколі допиту як свідка; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 жовтня 2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_8 як чоловіка, якого бачив
09 жовтня 2020 року при обставинах, зазначених у його протоколі допиту як свідка; протоколом обшуку від 03 листопада 2020 року, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_8 , між іншим, було виявлено та вилучено маску та головний убір, печатку синього кольору з написом, трудову книжку на ім`я ОСОБА_15 з печаткою ТОВ «ГСЕ», предмет схожий на гранату, з яких було знято відбитки; висновком експерта
від 05 листопада 2020 року за №19/104-11/1/351, з якого слідує, що вилучені за місце проживання підозрюваного ОСОБА_8 предмети є: муляж корпусу осколкової наступальної ручної гранати РГД-5, який не відноситься до категорії вибухових речовин, боєприпасів чи вибухових пристроїв, для здійснення вибуху не придатний; уніфікований запал ручних гранат модернізований типу УЗРГМ, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.
Щодо посилання захисника, що підозра відносно ОСОБА_8 необґрунтована, слід зазначити, що зазначені доводи фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного, надання оцінку чому, відповідно кримінального процесуального законодавства, відбувається на іншій стадії кримінального провадження, а саме, при ухваленні судового рішення по суті справи.
Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке вчинено за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з погрозою насильства відносно потерпілих, та у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, підозрюваному загрожує покарання за ч.3 ст.187 КК України до 12 років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України до 7 років позбавлення волі, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також, перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою зміни показів на його користь.
Крім того, ОСОБА_8 був неодноразово засуджений за вчинення злочинів корисливої спрямованості, а також щодо нього направлялися до суду обвинувальні акти за вчинення подібних злочинів, а отже, існує ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_8 одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, які зареєстровані та постійно проживають на території України, слід зазначити, що вказані обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Щодо поданих заяв голови Дніпровської секції Міжнародного товариства прав людини ОСОБА_16 та голови Дніпропетровської обласної дитячої громадської організації Правозахисна спілка Допоможемо дітям ОСОБА_17 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, апеляційний суд вважає, що з огляду на обставини справи та характер кримінальних правопорушень вказаний запобіжний захід не здатний гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та в повній мірі нівелювати існуючі ризики без шкоди для кримінального провадження, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_18 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_18 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська

від 06 жовтня 2020 року в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4