Номер провадження: 11-сс/813/1352/20
Номер справи місцевого суду: 523/8281/20 1-кс/523/2275/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.07.2020 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді залишено без розгляду скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчих Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за письмовою заявою ОСОБА_7 від 30.03.2020 року, яка подана в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що неявка адвоката ОСОБА_9 , слугує підставою для залишення його скарги без розгляду, оскільки з урахуванням положень ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг має проводитися лише за участі особи, яка звернулася зі скаргою.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд його скарги у тому ж суді, іншим слідчим суддею.
Захисник посилається на те, що слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачене КПК України. Разом з апеляційною скаргою адвокат подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали від суду він не отримував, дізнався про її існування з Єдиного реєстру судових рішень, після чого в межах строків, передбачених ч.3 ст.395 КПК України, подав апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги; вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Щодо права адвоката ОСОБА_8 на оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, що не входить до переліку, зазначеному в ст. 309 КПК України,апеляційний суд виходить з того, таке обмеження поширюється на рішення, що стосуються передбаченої законодавцем системи судових рішень, але в даному випадку, таке обмеження не може поширюватися на оскаржувану ухвалу слідчого судді, оскільки вона постановлена без урахування вимог ст.304 КПК України, а тому воно не є елементом цієї - передбаченої законодавцем - системи.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне забезпечити заявнику право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді на підставі п.17 ч.1 ст.7 та ч.1 ст.24 КПК, які його гарантують, та з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовати загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК.

При цьому, апеляційний суд враховує правовий висновок викладений в Постанові Верховного суду України від 12.10.2017 року по справі №5-142кс(15)17, в якій касаційний суд зазначив, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України.

Апеляційний суд приймає до уваги, що даний висновок касаційного суду підтвердила Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 23.05.2018 року по справі №237/1459/17, зазначивши при цьому, що оскільки слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачено КПК, суду апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження належало виходити з приписів ст. 9 КПК, яка розкриває принцип законності кримінального провадження та в ч. 6 установлює, що коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК), а її зміст розкрито у ст. 24 КПК, згідно з ч. 1 якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, суду, слідчого судді в порядку, передбаченому КПК.

За наведених обставин апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 підлягає розгляду судом апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в мажах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Що стосується клопотання апелянта про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, апеляційним судом встановлено таке.

Оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику заявника або його представника та про існування оскаржуваної ухвали сторона захисту дізналась з Єдиного державного реєстру судових рішень 27.07.2020 року та 31.07.2020 року стороною захисту подано апеляційну скаргу.

Згідно матеріалів судової справи, оскаржувана ухвала слідчого судді була на адресу скаржника районним судом 07.08.2020 року, тобто після того, як скаржник дізнався про існування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, з урахуванням положень ч.3 ст.395 КПК, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений не був, а тому поновлення не потребує.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, то вони є слушними, з огляду на таке.
Апеляційним судом встановлено, що 30.03.2020 року ОСОБА_7 звернувся до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення та згідно відповіді на адвокатський запит ОСОБА_8 , т.в.о. начальника відділу Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 повідомив, що факт вчинення кримінального правопорушення внесено до ЖЄО №10085 від 30.03.2020 року (а.с. 10-15). Оскільки відомості про вчинення кримінального правопорушення не були внесені до ЄРДР, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді за скаргою на бездіяльність слідчого, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.
Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, відповідно до положень ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
03.06.2020 року слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси було відкрито провадження за скаргою адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та поновлено строк на оскарження дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення (а.п.18).
З урахуванням наведеного, слідчий суддя, після відкриття провадження за скаргою сторони захисту, поданої в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, був зобов`язаний розглянути скаргу по суті та прийняти рішення згідно положень ч.2 ст.307 КПК України.
Однак, слідчий суддя не дотримався положень ст.ст. 306, 307 КПК України та прийняв рішення про залишення скарги без розгляду, в зв`язку з неявкою заявника в судове засідання, яке не можна вважати законним.
Так, положеннями ч.3 ст.306 КПК України регламентовано, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Одночасно, ч. 3 ст.306 КПК України не містить положень, що слідчий суддя може залишити без розгляду скаргу заявника, якщо скарга подана на дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Оскільки положеннями ч.3 ст.306 КПК України фактично закріплений обов`язок слідчого судді повідомити заявника про розгляд його скарги, але не зазначено обмежень щодо розгляду скарги у разі неявки вказаної особи, як слідчого та прокурора, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, а також не визначено порядок дій слідчого судді, у разі неявки в судове засідання особи, яка звернулася зі скаргою на дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, при вирішенні питання щодо дії слідчого судді в таких випадках, слід застосовувати положення ч.6 ст.9 КПК України, у відповідності до яких мають застосовуватися загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Аналіз загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст. 7, 8, 9, 20, 21, 22, 24, 26, 28 КПК України, на переконання апеляційного суду, дає достатні підстави вважати, що положення ч.3 ст.306 КПК України не вимагають від слідчого судді досягнути мети забезпечити обов`язкову участь заявника в судовому засіданні, оскільки належне повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги заявника, свідчить про забезпечення слідчим суддею виконання загальних засад кримінального провадження, зокрема права заявника на захист та доступ до правосуддя. При цьому, небажання заявника безпосередньо прийняти участь в судовому розгляді його скарги, є правом цієї особи.

Натомість, прийняття слідчим суддею скарги на дії чи бездіяльність слідчого або прокурора до провадження та подальше залишення скарги без розгляду, в зв`язку з неявкою заявника, обмежує права такої особи.

З огляду на зазначене, апеляційний суд констатує, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про залишення скарги без розгляду, в зв`язку з неявкою заявника.

Встановлені апеляційним судом порушення, та недотримання визначеної законом процедури судочинства, у відповідності до положень ч.1 ст.412 КПК України визнаються апеляційним судом істотними та такими, що тягнуть за собою безумовне скасування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин оскаржувана ухвала слідчого судді в порядку п.2 ч.3 ст.407 КПК України підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про призначення нового розгляду скарги адвоката ОСОБА_8 в районному суді, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.07.2020 року, якою залишенобез розгляду скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 30.03.2020 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 30.03.2020 року, в тому ж суді іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11