КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3052/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року,
з участю:
прокурора ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_10 ,
перекладача ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_12 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва, виконувач обов`язків прокурора відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя управління організації нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні територіальними органами Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ),та застосовано до ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Сербія, який не має постійного місця реєстрації та проживання в України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 25 липня 2020 року включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_6 вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 405400 гривень.
Захисник ОСОБА_7 , в своїй апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме заборони залишати своє місце проживання з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби.
На обґрунтування вимог апеляційних скарг, апелянти зазначають, що повідомлена ОСОБА_14 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, є необґрунтованою, не має жодного доказу, який підтверджує причетність підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Апелянти наголошують на тому, що ОСОБА_15 не вчиняв ніяких кримінальних правопорушень. Ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні.
Також апелянти зазначають, що під час розгляду клопотання слідчий суддя не врахував даних про особу підозрюваного. Зокрема, апелянти зазначають, що ОСОБА_15 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий.
Захисник ОСОБА_6 також в апеляційній скарзі зазначає, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що під час затримання ОСОБА_14 було завдано тілесні ушкодження, та не відреагував на це в порядку ст. 206 КПК України. Апелянт вважає, що зважаючи на відсутність доказів, що прямо або опосередковано вказують на причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, слідчий суддя мав би обрати альтернативний запобіжний захід заставу з урахуванням майнового стану підозрюваного та в розмірі достатньому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також зобов`язати його носити електронний засіб контролю.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000503 за підозрою громадянина Республіки Сербія ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Чорногорія ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Північна ОСОБА_20 ( ОСОБА_21 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , та громадянина Республіки Сербія ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
27.05.2020 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.05.2020 року ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

28.05.2020 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 за погодженням із

прокурором відділу прокуратури міста Києва, виконувачем обов`язків прокурора відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя управління організації нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні територіальними органами Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ),який не має постійного місця реєстрації та проживання в України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці.

29.05.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Сербія, який не має постійного місця реєстрації та проживання в України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 25 липня 2020 року включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження та доведенні під час судового розгляду.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_15 та відомості про його особу, в їх сукупності.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, підстави і обставини, передбаченні статтями 177, 178 КПК України, з урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 України не визначив розмір застави, з чим погоджується колегія суддів та вважає доводи апеляційної скарги в частині визначення ОСОБА_14 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на даний час передчасними з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення та його наслідків.

На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Erdagozv. Turkeyп. 51).
Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Суди мають вивчати всі факти, що свідчать про наявність чи відсутність справжнього публічного інтересу, що виправдовує (з урахуванням принципу презумпції невинуватості) обмеження права на свободу, та викладати їх у своїх рішеннях про відмову у звільненні особи з-під варти (рішення у справі «Labita v. Italy», пп.152153).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.

Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовжування обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.

Таким чином колегію суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для обрання такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупністі можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що під час затримання ОСОБА_14 було завдано тілесні ушкодження, та не відреагував на це в порядку ст. 206 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи, слідчим суддею проведено судовий розгляд з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з урахуванням обставин справи та особи підозрюваного, із зазначенням мотивів прийняття рішення, доказів на підтвердження даних тверджень не надано під час апеляційного розгляду, та такі твердження не підтверджуються матеріалами клопотання, тому колегія суддів ставиться до них критично.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено, а також не встановлено колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,184, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних Київського апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_12 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва, виконувач обов`язків прокурора відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя управління організації нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні територіальними органами Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ), та застосовано до ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Сербія, який не має постійного місця реєстрації та проживання в України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 25 липня 2020 року включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, - залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4