Березівський районний суд Одеської області
20.07.2020
Справа № 518/1137/18
Провадження № 1-кс/494/160/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2020 року м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3 ,
представника - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000215 від 23.03.2020 року,-
ВСТАНОВИВ:
16.07.2020 року до Березівського районного суду Одеської області після визначення підсудності з Одеського апеляційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000215 від 23.03.2020 року та її скасування.
Вказана скарга передана до розгляду слідчому судді ОСОБА_1 та призначена до розгляду на 20.07.2020 року.
В судовому засіданні 20.07.2020 року заявник та її представник підтримали скаргу з підстав зазначених у заяві. Також вказали, що строк на оскарження не пропустили, оскільки отримали постанову лише 17.06.2020 року та звернулись до слідчого судді 25.06.2020 року.
Прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури та слідчий Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, а тому на підставі ст. 306 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) скаргу розглянуто за їх відсутності. Водночас, від Ширяївського ВП надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 55 Конституції України передбачено: «Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб…».
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України зі змінами та доповненнями (далі КПК України). Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Оскільки, з матеріалів справи та пояснень заявника вбачається, що вона отримала копію постанови про закриття кримінального провадження від 23.03.2020 року лише 17.06.2020 року, даних щодо отримання ОСОБА_3 постанови про закриття кримінального провадження не надано слідчим, та не спростовано прокурором, а тому слідчий суддя вбачає підстави для поновлення строку подання скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, що не суперечить вимог частини першої статті 304 КПК України, оскільки остання звернулась зі скаргою до слідчого судді 25.06.2020 року.
Пунктом 1 частиною першою статті 303 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України): «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурор а: …рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником…».
Слідчим суддею встановлено , що кримінальне провадження №0000215 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України закрито на підставі постанови слідчого від 23.03.2020 року.
Аналіз наданих суду матеріалів, в сукупності з обставинами встановленими в судовому засіданні дозволяє слідчому судді дійти висновку, що оскаржувана заявником постанова є передчасною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У постанові про закриття кримінального провадження від 23.03.2020 року слідчий посилається на те, що строк досудового розслідування закінчено, відповідно до ст.219 КПК України.

Відповідно до пункту 195 у рішенні по справі «Ранцев проти Кіпру і Росії» заява №25965/04 від 07.01.2010 року встановлено: «Судом мають ураховуватися такі фактори як характер заявлених скарг, наявність у заяві питань, аналогічних питанням, які вже вирішені Судом у попередніх справах, характер і масштаб заходів, вжитих Урядом-відповідачем у контексті виконання рішень, винесених Судом у будь-якій з таких попередніх справ, а також наслідки цих заходів для даної справи…».
Пунктом 143 рішення Європейського суду з прав людини по справі « JANOWIEC І ІНШІ ПРОТИ РОСІЇ » (Заяви №№ 55508/07 і 29520/09) передбачено: «Суд також вважає, що посилання на процесуальні дії слід розуміти у значенні, притаманному процесуальному змісту Конвенції, а саме, дій, вжитих у рамках кримінального, цивільного, адміністративного або дисциплінарного провадження, здатного призвести до встановлення і покарання винних осіб або до присудження компенсації потерпілій стороні...».
Зміст оскаржуваної постанови свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного та повного дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Як зазначено у ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, слідчим в порушення наведених процесуальних норм не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного, неупередженого і об`єктивного дослідження усіх обставин справи. Доказів зворотного слідчим суддею не здобуто, а прокурором, слідчим вищевказане не спростовано.

Більш того, слідчий суддя звертає увагу на винесення ухвали Іванівського районного суду Одеської області від 09.01.2020 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження, однак фактично через 2 місяці слідчий виносить вже постанову від 23.03.2020 року про закриття провадження у зв`язку закінченням строку досудового розслідування. Жодних слідчих або процесуальних дій за цей період у постанові від 23.03.2020 року не відображено та взагалі не вказано , які дії слідчий зробив на протязі фактично цих 2 місяців.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий та прокурор наділений правом із зверненням до слідчого судді з клопотанням щодо продовження строку досудового розслідування відповідно до вимог ст.219, 294 КПК України.

Однак, постанова про закриття провадження від 23.03.2020 року таких даних щодо звернення із клопотанням про продовження досудового розслідування не містить.

Таким чином, враховуючи, що в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та процесуальних дій, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області від 23.03.2020 року про закриття кримінального провадження є передчасною та необґрунтованою, в зв`язку з чим, вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а оскаржувана нею постанова про закриття кримінального провадження - скасуванню з вказаних вище підстав.
Керуючись ст.ст. 306, 307, 309, 376 КПК України , слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000215 від 23.03.2020 року задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000215 від 23.03.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1