Вирок

Іменем України

16.11.2020 Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування та надані прокурором процесуальні документи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 28.01.2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

Сторона обвинувачення -

прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4

Потерпіла сторона:

Потерпілий ОСОБА_5 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Згідно оголошеного прокурором в судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні за № 0000242 від 28.01.2016 року, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2016, близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи біля під`їзду № 2 будинку № 38, розташованого по вул. Окружній у м. Львові, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом розбиття вікна робочих дверок водія у автомобілі марки ВАЗ 2108, в кузові білого кольору, д. р. з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, який належав ОСОБА_7 , проник в салон автомобіля, після чого пошкодив кабелі запалювання, маючи намір запустити двигун транспортного засобу. Однак після невдалих спроб зхапустити двигун, ОСОБА_3 почав штовхати транспортний засіб, сподіваючись таким чином запустити двигун та зупинився біля будинку № 225 по вул. Городоцькій у місті Львові.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся

та пояснив, що 28.01.2016 року перебував у м. Львові звідки добирався додому. Близько 05 год. 00 хв. цього ж дня, він, перебував біля під`їзду № 2, будинку № 32 по вул. Окружній у м. Львові та у нього виник умисел на заволодіння даним транспортним засобом, для того щоб доїхати додому, та залишити автомобіль.

Шляхом розбиття вікна робочих дверок водія в автомобілі марки ВАЗ 2108, він проник в салон автомобіля, після чого пошкодив кабелі запалювання, оскільки мав намір запустити двигун. Після того як йому це невдалося, він почав штовхати автомобіль, сподіваючись, що двигун запуститься і він поїде. Однак двигун не запустився, а він доштовхав автомобіль до будинку АДРЕСА_3 , втомився, сів у салон та заснув. Його розбудили працівники міліції та відповідно завели кримінальну справу. Пояснити таку свою поведінку не зміг, за виключенням того, що хотів доїхати додому. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вину обґрунтовує прокурор у судовому засіданні, котрий покликаючись на матеріали досудового розслідування визнання вини обвинуваченим, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому кримінальному правопорушенні доводиться в повному обсязі та не заперечується самим обвинуваченим.

Дійсність та достовірність доказів, обвинуваченим не оспорюються, а тому просив суд розглянути матеріали кримінального провадження без їх дослідження.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин і суть обвинувачення, що виключає у суду сумніви у добровільності такої позиції.

Відтак, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів фактичних обставин, які не оспорюються.

При цьому, суд вважає за можливе провести судове засідання без потерпілого, зважаючи, що для цього є обєктивні підстави , оскільки потерпілий ОСОБА_5 пормер, що стверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 від 09.10.2018 року, а адвокат проти завершення судового засідання у його відсутності , заперечень на мав.

З огляду на викладене, суд визнає, що стороною публічного обвинувачення доведено, що ОСОБА_3 перебуваючи біля під`їзду № 2 будинку № 38, по вулиці Окружній у м. Львові, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом розбиття вікна робочих дверок водія у автомобілі марки ВАЗ 2108, в кузові білого кольору, д. р. з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, що на той час належав ОСОБА_7 , проник в салон автомобіля, після чого пошкодив кабелі запалювання, маючи намір запустити двигун та поїхати додому, однак двигун не запустився. Після невдалих спроб ОСОБА_3 відштовхав транспортний засіб, намагаючись запустити двигун, до будинку АДРЕСА_3 та втомившись сів у салон і заснув.

Дані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування та стороною обвинувачення у суді, кваліфіковані як незаконне заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, з чим суд погоджується.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та сприяння органам досудового розслідування у розкритті вказаного злочину, позитивну характеристику з місця проживання, що він проживає у громадському шлюбі, веде сімейне господарство, має на утриманні малолітню дитину-інваліда, сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво Серія НОМЕР_3 ) та після інкримінованого злочину став вести інший спосіб життя. Суд також бере до уваги запевнення обвинуваченого, що він змінився, став серьозніше відноситиь до життя, офіційно працевлаштований.

Обставин, що обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно статті 67 КК України, прокурором не наведено, не встановлено таких і судом.

На підставі викладеного, враховуючи фактичні обставини справи та характер вчиненого злочину, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті інкримінованого злочину, без конфіскації майна .

Зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, які встановлені судом та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства , у звязку з чим, визнає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного поккарання на підставі ст. 75 КК України, встанровивши іспитовий строк терміном в один рік, якщо він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обовязки, передбачені ст. 76 КК України.

Речові докази у справі і зокрема автомобіль ВАЗ 2108, в кузові білого кольору, д. р. з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, що згідно розписки ОСОБА_7 повернутий йому на відповідальне зберігання, після набрання вироком законної сили слід вважати повернутими потерпілому. Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати у вигляді варторсті проведеної експертизи, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись 124, 369, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , року 1989, місяця 01, дня 10 народження, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляджі 5 (пяти) років позбавлення волі, без конфіскації всього належного йому майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у провадженні, що пов`язані із проведенням експертиз в сумі 949 (дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 20 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: - уламок цеглини червоного кольору який зберігається у поліетиленовому пакеті відповідно до квитанції № 00013 (аркуш справи 61) ; недопалок цигарок ТМ «Бонд» у кількості 3 шт., які зберігаються у матеріалах кримінального провадження (аркуш справи 64), після набрання вироком законної сили, знищити; автомобіль марки ВАЗ 2108 в кузові білого кольору, д.р.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане на ім`я ОСОБА_5 , зв`язку ключів у кількості 2 шт. з брелком до сигналізації сірого кольору, один чохол з водійського сидіння, чохли із заднього сидіння у кількості 1 шт., задній пасажирський килимок у кількості 1 шт., водійський килимок у кількості 2 шт., які згідно розписки повернуті на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику.

Організацію виконання вироку в частині знищення речових доказів, покласти на начальника Франківського ВП ГУ НП у Львівській області , контроль на прокурора ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львоува протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 16 грудня 2020 року.

Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судового засідання.

Суддя ОСОБА_9