Провадження № 1-кп/337/174/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта професійно технічна, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

10.01.2019 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік; 07.02.2020 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя направлено для відбування покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

Відбуває покарання з 15.03.2020 року.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

01.08.2019 року у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення крадіжки коштів з карткового рахунку ОСОБА_4 (№ НОМЕР_1 ). З цією метою ОСОБА_5 залучила своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким повідомила 01.08.2019 року приблизно о 08 годині 50 хвилин, що бажає зняти кошти зі свого карткового рахунку у банку «Приватбанк», проте через певні обставини не може це зробити самостійно, у зв`язку з чим просить їх зняти кошти у будь-якому банкоматі «Приватбанку» за допомогою сервісу «Зняття коштів без картки» та в подальшому віддати гроші їй. З цією метою ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 номер та ПІН-код картки ОСОБА_4 які були їй раніше відомі. Після цього, 01.08.2019 року приблизно о 09 годині 02 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на території ринку «Бахчисарай», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маршала Судця 2, взяла у ОСОБА_4 , нібито для здійснення особистого дзвінку, мобільний телефон з номером сім-карти НОМЕР_2 , який, відповідно до договору між банком та ОСОБА_4 , є телефоном, що служить для ідентифікації клієнта та на який банк надсилає конфіденційну інформацію, зокрема, одноразові паролі для здійснення операції по картковому рахунку. Після чого, маючи доступ до вказаного телефону, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, у телефонній розмові з ОСОБА_7 , яка була із ОСОБА_8 біля банкомату «Приватбанку», розташованого за адресою вул. Хортицьке шосе 33 в м. Запоріжжя, та які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 , попросила їх почати процедуру зняття коштів без картки, після чого на телефон ОСОБА_4 надійшов одноразовий пароль, який ОСОБА_5 також повідомила у телефонній розмові ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Останні, діючи за проханням ОСОБА_5 , знаходячись біля банкомату «ПриватБанк», ввели в банкомат данні, які повідомила ОСОБА_5 та код, який надіслав банк на мобільний телефон ОСОБА_4 . В результаті чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зняли із банківської картки ОСОБА_4 гроші в сумі 3000 гривень, які в подальшому передали ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 3000 гривень.
02.08.2019 року у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення крадіжки коштів з карткового рахунку ОСОБА_4 (№ НОМЕР_1 ). З цією метою ОСОБА_5 залучила своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким повідомила 02.08.2019 року о 09 годині 00 хвилин, що бажає зняти кошти зі свого карткового рахунку у банку «Приватбанк», проте через певні обставини не може це зробити самостійно, у зв`язку з чим просить їх зняти кошти у будь-якому банкомат «Приватбанку» за допомогою сервісу «Зняття коштів картки» та в подальшому віддати гроші їй. З цією метою ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 номер та ПІН-код картки ОСОБА_4 , які були їй раніше відомі. Після цього, 02.08.2019 року приблизно о 09 годині 15 хвилин. ОСОБА_5 , знаходячись на території ринку «Бахчисарай», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маршала Судця 2, взяла у ОСОБА_4 , нібито для здійснення особистого дзвінку, мобільний телефон з номером сім-карти НОМЕР_2 , який, відповідно до договору між банком та ОСОБА_4 , є телефоном, що служить для ідентифікації клієнта та на який банк надсилає конфіденційну інформацію, зокрема, одноразові паролі для здійснення операції по картковому рахунку. Після чого, маючи доступ до вказаного телефону, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, у телефонній розмові з ОСОБА_7 , яка була із ОСОБА_8 біля банкомату «Приватбанку», розташованого за адресою вул. Хортицьке шосе 33 в м. Запоріжжя, та які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 , попросила їх почати процедуру зняття коштів без картки, після чого на телефон ОСОБА_4 надійшов одноразовий пароль, який ОСОБА_5 також повідомила у телефонній розмові ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Останні, діючи за проханням ОСОБА_5 , знаходячись біля банкомату «ПриватБанк» по вул. Хортицьке шосе 33 в м. Запоріжжя, ввели в банкомат данні, які повідомила ОСОБА_5 та код, який надіслав банк на мобільний телефон ОСОБА_4 . В результаті чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зняли із банківської картки ОСОБА_4 гроші в сумі 3500 гривень, які в подальшому передали ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 3500 гривень.
04.08.2019 року у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення крадіжки коштів з карткового рахунку ОСОБА_4 (№ НОМЕР_1 ). З цією метою ОСОБА_5 залучила свого знайомого ОСОБА_9 , якому повідомила 04.08.2019 року о 12 годині 00 хвилин, що бажає зняти кошти зі свого карткового рахунку у банку «Приватбанк», проте через певні обставини не може це зробити самостійно, у зв`язку з чим просить його зняти кошти у будь-якому банкоматі «Приватбанку» за допомогою сервісу «Зняття коштів без картки» та і подальшому віддати гроші їй. З цією метою ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_10 номер та ПІН-код картки ОСОБА_4 , які були їй раніше відомі. Після цього, 04.08.2019 року приблизно о 12 годині 28 хвилин. ОСОБА_5 , знаходячись на території ринку «Бахчисарай», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маршала Судця 2, взяла у ОСОБА_4 , нібито для здійснення особистого дзвінку, мобільний телефон з номером сім-карти НОМЕР_2 , який, відповідно до договору між банком та ОСОБА_4 , є телефоном, що служить для ідентифікації клієнта та на який банк надсилає конфіденційну інформацію, зокрема, одноразові паролі для здійснення операції по картковому рахунку. Після чого, маючи доступ до вказаного телефону, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території ринку «Бахчисарай», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маршала Судця 2, у телефонній розмові з ОСОБА_9 , який знаходився біля банкомату «Приватбанку», розташованого за адресою вул. Хортицьке шосе 33 в м. Запоріжжя, та який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , попросила його почати процедуру зняття коштів без картки, після чого на телефон ОСОБА_4 надійшов одноразовий пароль, який ОСОБА_5 також повідомила у телефонній розмові ОСОБА_9 . Останній, діючи за проханням ОСОБА_5 , знаходячись біля банкомату «ПриватБанк», ввів в банкомат данні, які повідомила ОСОБА_5 та код, який надіслав банк на мобільний телефон ОСОБА_4 . В результаті чого ОСОБА_9 зняв із банківської картки ОСОБА_4 гроші в сумі 200 гривень, які в подальшому передав ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 200 гривень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень повністю визнала, пояснила що 01.08.2019 року вона, у своєї бабусі, потерпілої ОСОБА_4 взяла мобільний телефон. Попросила ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щоб вони підійшли до банкомату для зняття грошових коштів з картки, за кодом, який вона їм повідомить після отримання СМС повідомлення з банку. Після отримання СМС повідомлення банку з кодом, ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , та повідомила їм код доступу до картки, та пін код картки. Потім ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у банкоматі за кодами зняли грошові кошти, які згодом передали ОСОБА_5 . Таким же чином відбувалось ще два рази 02.08.2019 року і 04.08.2019 року. Крім ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , вона просила один раз зняти кошти ОСОБА_13 , всі особи вважали, що картка належить ОСОБА_5 . Перший раз було знято 3000 грн., другий раз 3500 грн., та останній раз 200 грн. У скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 являється її онукою, вона підходила і просила мобільний телефон подзвонити. Потім на телефон прийшли СМС повідомлення з банку, що вона повинна сплатити кредитні кошти в розмірі 7000 грн. У «Приватбанку» дізналась, що за допомогою її телефону, ОСОБА_5 зняла з кредитної картки грошові кошти. Просить, мінімально можливо, покарати обвинувачену.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена, та інші учасники, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена і досліджених доказів достатньо для визнання її винуватою.

Правовий зміст поняття «повторність» передбачає сам факт вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею, або частиною статті Особливої частини КК, або різними статтями КК у випадках, передбачених в його Особливій частині (частини 1 та 3 ст. 32, п. 1 примітки до ст. 185 КК). При цьому для повторності немає значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин. Повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято (ч. 4 ст. 32 КК).

Враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України, 28.12.2017 року (відповідно до вимоги про притягнення до кримінальної відповідальності) направлено до суду, та даних про розгляд справи не надано, суд дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за всіма епізодами за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 є щире каяття, відсутність тяжких наслідків.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не виявлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх кількість, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вчинення злочинів у період іспитового строку, особу винуватої, яка офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання, перебуває під спостереженням нарколога, у лікаря психіатра під наглядом не перебуває, в цілому позитивно характеризується з місця виконання покарань(ДУ «Покровський виправний центр №79»). Суд також враховує позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні.

На підставі викладеного, суд погоджується з позицією прокурора з призначенням покарання у вигляді обмеження волі.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати винуватою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю з вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, у вигляді 1 місяця обмеження волі, за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2019 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 1(одного) року 1(одного) місяця обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 15.03.2020 року.

Речовий доказ: мобільний телефон «BUSH»(чорного кольору, IMEI НОМЕР_3 : НОМЕР_4 ), який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 (постанова від 30.10.2019 року, розписка) - залишити ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: