печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.11.2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
та обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської обл., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не судимого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який знаходиться в розпорядженні командира вказаної військової частини, молодшого сержанта
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
24.02.2020, о 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без поважних причин та дозволу командування військової частини, не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 НГУ, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд за адресою: Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Заводи, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, допоки 29.05.2020, о 22 год. 30 хв., усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Київського гарнізону, за адресою: АДРЕСА_3 , та повідомив про себе.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в мотивувальній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому, критично оцінив свої дії та виразив готовність понести відповідальність за вчинене.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, ОСОБА_4 , просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, в яких викладені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд оцінивши докази - з точки зору достовірності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення (злочину), приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за обставин, встановлених судом.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому.
Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який віднесений кримінальним законом до категорії тяжких злочинів, при цьому, суд звертає увагу на наслідки, які не є тяжкими та мотиви вчинення злочину, що значно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину;
- особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1