Справа №591/7576/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/764/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 05 червня 2020 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, раніше неодноразово судимого, останнього разу 16 вересня 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 1020 гривень,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 , просить змінити вирок Зарічного районного суду м. Суми від 05 червня 2020 року, застосувавши ст. 69 КК України та обрати міру покарання ОСОБА_8 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 05 червня 2020 року, ОСОБА_8 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_8 не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 471,03 гривні.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 зазначає, що вирок суду підлягає зміні внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що вироком суду при обранні виду та міри покарання не в достатній мірі враховано, що ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаявся, в ході досудового слідства активно сприяв встановленню обставин скоєного та розкриттю злочину, матеріальної шкоди його діями потерпілому не завдано, майно повернуто, а за попереднім вироком він сплатив визначеною судом суму штрафу. Вказує, що на час ухвалення вироку суду у ОСОБА_8 народилася дитина, він мешкає з дружиною та дитиною, працює, змінив спосіб життя, у зв`язку з чим, вважає, що оскаржуваний вирок суду є явно несправедливим, занадто суворим і що були наявні підстави для застосування ст. 69 КК України та обрання міри покарання для її підзахисного у виді штрафу в мінімально встановленому законом розмірі.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали, письмових заперечень на подану апеляційну скаргу не надійшло.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 17 листопада 2019 року близько 13.45 год. ОСОБА_8 , маючи намір на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, діючи повторно та таємно від оточуючих, перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр К» ТОВ «Епіцентр К» за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 1/3, намагався викрасти куртку вартістю 2559 гривен, яка належала ТОВ «Епіцентр К», та виконавши всі дії, які вважав за потрібне, намагався зникнути з місця вчинення злочину, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений охороною.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_8 не зявився, причини неявки не повідомив та клопотань про відкладення розгляду провадження не заявляв. Присутня в судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 повідомила, що її підзахисний ОСОБА_8 знає про дату і час розгляду апеляційної скарги на вирок відносно нього, і адвокат ОСОБА_7 вважала за можливе розглядати справу без участі її підзахисного, явка якого не є обов`язковою. За таких обставин розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 проведено без участі обвинуваченого ОСОБА_8 , що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, яка заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, за таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 при обставинах, викладених у вироку, є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції відбувався у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є повторність.

Таким чином, висновки суду в цій частині щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України колегією суддів апеляційного суду не перевіряються.

Натомість доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника, щодо невідповідності призначеного ОСОБА_8 судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно положень ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Натомість, як слідує зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , вона оскаржує обвинувальний вирок суду першої інстанції з підстав необхідності застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 інший, аніж визначений місцевим судом, вид покарання - штраф, в той час як ОСОБА_8 оскаржуваним вироком звільнений від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком. Таким чином, зважаючи, що до обвинуваченого застосовано ст.75 КК України і він звільнений від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, то захисник в своїй апеляційній скарзі ставить питання про погіршення становища обвинуваченого.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що законом захисник не наділений правом оскаржувати обвинувальний вирок суду першої інстанції в частині погіршення становища обвинуваченого, вимоги та доводи наявної апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не підлягають перевірці за даних обставин оскільки є безпідставні.

Крім того, звертає на себе увагу і та обставина, що ОСОБА_8 є особою, яка раніше неодноразово судима, останнього разу 16 вересня 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 гривень, однак майже через місяць, а саме 17 листопада 2019 року ОСОБА_8 повторно намагається вчинити крадіжку майна. Тобто, покарання для ОСОБА_9 у виді штрафу не є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає відсутніми підстави для зміни оскаржуваного захисником вироку Зарічного районного суду м. Суми від 05.06.2020, ухваленого відносно ОСОБА_8 , як того просить захисник в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 05 червня 2020 року відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4