Справа № 626/2165/20
Провадження № 1-кп/626/352/2020
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

02 жовтня 2020 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000043 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Піщанка Красноградського району, Харківської області, українка, громадянка України, заміжня, не працююча, яка має середню спеціальну освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На початку червня 2020 року, у першій половині доби, ОСОБА_4 , знаходилась за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_5 , куди остання її сама запросила, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел на крадіжку чужого майна, а саме на крадіжку ювелірних виробів, що належать ОСОБА_5 .
Так ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір та точно знаючи, що у металевій шкатулці, що знаходилась у одній із кімнат будинку ОСОБА_5 , а саме біля комп`ютерного столу, знаходяться ювелірні вироби із золота, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрала підвіску із золота у формі літери «І» та ладанку із золота у формі серця. Із викраденим майном ОСОБА_4 покинула місце кримінального правопорушення та розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдала збитків потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 486 гривень 59 копійок.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_6 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за її обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_4 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_4 вказала, що її згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, її згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 з якою вона уклала договір.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Від потерпілої також мається заява, відповідно до якої їй роз`яснено положення ч.2 ст.302 КПК України і вона також надає згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги її заяву, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, яка надала свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_4 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені.

Враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, особу винного, зокрема те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особливості й обставини вчинення кримінального проступку, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 міру покарання в межах, встановлених в санкції ч.1 ст.185 КК України.

З огляду на те, що обвинувачена не працює, грошей вільних не має, суд вважає за недоцільне визначити їй покарання у виді штрафу, в той же час ОСОБА_4 має достатньо вільного часу для того, щоб принести користь територіальній громаді, саме тому суд призначає покарання у виді громадських робіт, як необхідне і достатнє для її виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов, не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.381-382, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 80(вісімдесят) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя