ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/5976/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/322/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, одруженого, має дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.05.2004 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.190, ч.2 ст.186, ст.ст. 69, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 25.05.2006 року звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова на невідбутий строк 1 рік 1 місяць;
- 22.01.2008 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.199, ст.71 КК України до 8 років позбавлення волі;
- 25.11.2016 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, 06.12.2018 року звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області на невідбутий строк 1 рік 23 дні обмеження волі
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_7 за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання у виді обмеження волі за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.11.2016 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі строком на 5 (п`ять) років.
Згідно вироку, 19.06.2019 року близько 14-00 години ОСОБА_7 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , та розпивали спиртні напої.
Того ж дня о 15-00 годині, коли ОСОБА_9 попрямував до спальної кімнати відпочивати та заснув, в цей час у ОСОБА_7 раптово виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав, належний потерпілому ОСОБА_9 , мобільний телефон «Samsung SM A505FZKQSEK Black», який знаходився на кухні на столі, вартістю, за висновком судово-товарознавчої експертизи № 2403/19 від 12.07.2019 року - 9894 грн. 10 коп.
Після чого, ОСОБА_7 покинув місце скоєння злочину із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 9894 грн. 10 коп.
Обвинувачений на вирок суду подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути вирок суду та постановити більш м`який. Вважає, що судом не були враховані пом`якшуючі обставини та з`явлення зі зізнанням.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи вирок суду в частині призначеного покарання, колегія суддів не встановила підстав для його зміни. Суд першої інстанції врахував кваліфікацію кримінального правопорушення, дослідив дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, 06.12.2018 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 23 дні, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за характеристикою за місцем мешкання характеризується задовільно, спиртними напоями не зловживає, скарг від сусідів не надходило, має малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , судом на підставі ст. 66 КК України визнано щире каяття, активне сприйняття розкриттю злочину, наявність дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , на підставі ст. 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, врахував пом`якшуючі обставини наведені вище та призначив ОСОБА_7 не найсуворіший вид покарання, який передбачений санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, тому вимоги обвинуваченого про пом`якшення покарання, є необгрунтованими. Колегія суддів приймає до уваги, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та був двічі умовно-достроково звільнений від відбування покарання, оскаржуваним вироком визнаний винним у вчиненні нового корисливого злочину в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. ОСОБА_7 звільнившись з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив та продовжив злочинну діяльність, що вказує на його небажання стати на шлях виправлення та утриматися від вчинення кримінальних правопорушень. Наявність пом`якшуючих обставин, які були встановлені судом першої інстанції є недостатнім для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого з огляду на дані про його особу. Вчинення нового корисливого злочину в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання свідчить про неефективність інших більш м`яких заходів чи меншої міри покарання, через те, що вони не сприятимуть перевихованню та виправленню обвинуваченого, у зв`язку із чим апеляційний суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 69-1, 75 КК України та пом`якшення призначеного покарання, про що просить ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст.405,407, 418 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: