Номер провадження: 11-кп/813/1286/20
Номер справи місцевого суду: 505/501/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.02.2020 року та ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеського області від 10.03.2020 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України,

установив

оскаржуваним вироком суду:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Фонтан Котовського району Одеської області, з середньою освітою, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 17.05.2017 Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком 1рік і 6 місяців
- 02.03.2018 Балтським районним судом Одеської області за ч.2 ст.187 КК України до 7 років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного покарання за цим вироком, ОСОБА_9 остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років і 6 (шість) місяців з конфіскацією всього належного йому майна.
Також вироком вирішено питання речових доказів позову та судових витрат.

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно оскаржуваного вироку, обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи 23.01.2017 року, близько 02.00 годині в приміщенні кафе-бару «Дока-піца», який розташований за адресою: Одеська область, м. Подільськ, Привокзальна площа, 3а, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, таємно зі столу викрав мобільний телефон марки Samsung Galаxy модель Grand prime, вартість якого згідно висновку незалежної оцінки з визначенням ринкової вартості рухомого майна №-03022017-1 від 03.02.2017 року складає 3325 гривень.
Заволодівши викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 3325 гривень.
Крім того, 16.05.2017 року, близько 03.00 годині, знаходячись в приміщенні бару «Палатка Зіберт», розташованого по вул. Ломоносова у м. Подільськ Одеської області, з метою особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, упевнившись, що його злочинні дії залишаться ніким непоміченими, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_11 , підійшов до стільця, на якому на той момент перебував поліетиленовий пакет, з якого умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав поліетиленовий пакет, у якому знаходились пара чоловічих кросівок марки karrimor чорного кольору з вставками фіолетового кольору, вартістю 226 грн. 67 коп., чоловічи брюки спортивного типу білого кольору, вартістю 98 грн. 33 коп., пара кросівок марки GANT світло-коричневого кольору, вартістю 416 грн. 67 коп. та навушники марки nomi NHP-200.
Заволодівши викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 858 грн. 34 коп.
Крім того, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2020 року, виправлено описку у резолютивній частині вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.02.2020 року, де другий абзац викладено в наступній редакції:
«Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, остаточну міру покарання ОСОБА_9 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання призначеного покарання за цим вироком, покаранням призначеним вироком Балтського районного суду Одеської області від 02.03.2018 року, остаточно визначивши ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі.».
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скаргзі прокурор місцевої прокуратури, не погоджуючись із вироком, посилаючись на незаконність та необґрунтованість зазначеного вироку, порушує питання про його зміну.

Так прокурор вважає, що суд, в порушення вимог ч.2 ст.98 КК України, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, помилково призначив додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, як таке, що не підлягає застосуванню щодо неповнолітньої особи.

Крім того, не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, прокурор в апеляційній скарзі вказує, що суд вийшов за рамки наданих йому законом повноважень та фактично прийняв рішення про зміну вироку суду, що віднесено до повноважень суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, прокурор просить ухвалу місцевого суду про виправлення описки скасувати, а вирок відносно ОСОБА_9 змінити, виключивши з резолютивної додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор просив задовольнити апеляційні скарги.
Захисник обвинуваченого не заперечував проти апеляційних скарг прокурора місцевої прокуратури та просив їх задовольнити.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Що стосується вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.02.2020 року.
Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 за встановлених районним судом та викладених у вироку обставин, ніким з учасників кримінального провадження в тому числі обвинуваченим не оспорюються, є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи а тому дії його правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Під час перегляду вироку районного суду, апеляційним судом були встановлені порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою зміну судового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Статтею 98 КК України регламентовано, що до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань:
1) штраф;
2) громадські роботи;
3) виправні роботи;
4) арешт;
5) позбавлення волі на певний строк.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що до неповнолітніх можуть бути застосовані додаткові покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Як вбачається із оскаржуваного вироку місцевого суду, вищевказаних вимого закону України про кримінальну відповідальність суд належним чином не дотримався та призначив обвинуваченому, який є неповнолітнім, додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Враховуючи викладене у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зміни вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_9 в частині призначення йому парання, шляхом виключення вказівки суду про призначення покарання у вигляді конфіскації майна, як таке, що не підлягає застосуванню щодо неповнолітньої особи.

Що стосується оскаржуваної ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2020 року про виправлення описки.

Відповідно до ст.379 КПК України суд має право виправити допущені у судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки, незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, які мають технічний характер.

Внесення виправлень до резолютивної частини судового рішення, яке передбачає зміну норми закону про кримінальну відповідальність, за якою засуджується особа, не може бути здійснено у порядку ст. 379 КПК України. Така правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованою суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.08.2015 року (справа № 5/1787км.15).

З ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2020 року вбачається, що судом виправлено допущену описку у вироку цього ж суду від 10.02.2020 року стосовно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України де другий абзац викладено в наступній редакції:
«Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, остаточну міру покарання ОСОБА_9 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання призначеного покарання за цим вироком, покаранням призначеним вироком Балтського районного суду Одеської області від 02.03.2018 року, остаточно визначивши ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі.».

Постановляючи ухвалу про виправлення описки, районний суд, припустився помилки та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки внесення за таких обставин виправлень у резолютивну частину вироку не може вважатися виправленням описки в розумінні ст.379 КК України, оскільки є фактичною зміною цього вироку та у відповідності до вимог ст.409 та 412 КПК України вказує на необхідність скасування цієї ухвали.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2020 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 420, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційні скарги прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.02.2020 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про призначення додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду від 10.03.2020 року про виправлення описки скасувати.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4