УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

заявника: ОСОБА_4

розглянувши справу на підставі клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Херсона, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про скасування арешту майна,-

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна квартири АДРЕСА_2 , належного їй на праві спільної сумісної власності, накладеного на майно її померлого чоловіка ОСОБА_5 , оскільки на даний момент необхідність застосування такого заходу забезпечення відпала, зазначивши, що вказана квартира є її спадщиною, арешт на сьогоднішній день перешкоджає їй в оформлені спадщини.

У судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор вважав за можливе клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту задовольнити.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання ОСОБА_4 виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за у хвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб чи підлягає можливій конфіскації майна.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст. ст.2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно постанови слідчого «ОВД СУ УМВД Украины в Херсонской области ОСОБА_6 » від 07.07.2003 року на підставі ст. 125 КПК 1960 року з метою забезпечення можливого цивільного позову чи виконання вироку в частині можливої конфіскації майна по справі №250026-03 було накладено арешт на належну ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 .

Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.05.2004 року ОСОБА_5 визнано виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КПК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Питання щодо арештованого майна не вирішувалось, рішення про його конфіскацію не вирішувалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки, як зазначила в своєму клопотанні ОСОБА_4 і це відповідає матеріалам справи, покарання ОСОБА_5 у виді конфіскації майна не призначалося, питання щодо арештованого майна вироком вирішено не було, суд не вбачає необхідності у подальшому застосуванні арешту майна, накладеного постановою слідчого.

З огляду на наведене та враховуючи те, що на даний момент необхідність застосування арешту майна відпала та скасування такого заходу забезпечення не матиме шкоди для даного кримінального провадження, суд вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 174, 369 КПК України, суд

постановив:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт з належної ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2 , накладений згідно постанови слідчого «ОВД СУ УМВД Украины в Херсонской области ОСОБА_6 » від 07.07.2003 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1