У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000369 за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новий Буг Миколаївської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 286 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
потерпілий ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.07.2020 р. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання, за ч. 1 ст. 135 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч 1 ст. 286 КК України 6 місяців арешту з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Ухвалено, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 року позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Ухвалено, на підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, з покладанням обов`язків відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз 5 075, 84 грн.
Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок в частині вирішення цивільного позову скасувати та ухвалити новий вирок, яким цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_6 у відшкодування майнової шкоди 17 016,46 грн., моральної шкоди 50 000 грн.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого зазначає, що потерпілим ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні поданий позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнової та моральної шкоди.
Мотивувальна частина вироку містить обґрунтування відшкодування заподіяної шкоди, проте резолютивна частина вироку на містить будь-якого рішення стосовно цивільного позову потерпілого.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

06.08.2019 р. близько 20.00 год. водій ОСОБА_6 в порушення п. п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи легковим автомобілем, марки ВАЗ-211440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував в технічно справному стані, рухався по сухій асфальтованій проїжджій частині автодороги Н-11 «Дніпропетровськ-Миколаїв», яка має дві смуги для руху (по одному у кожному напрямку), в межах своєї смуги для руху, в напрямку з м. Новий Буг Миколаївської області до м. Миколаєва. Після виїзду за межі населеного пункту м. Новий Буг Миколаївської області, рухаючись в напрямку м. Миколаєва, ОСОБА_6 вирішив здійснити маневр розворот, аби повернутись до м. Новий Буг Миколаївської області. З метою виконання маневру, знаходячись на відрізку дороги 232 км. + 635 м., ОСОБА_6 з`їхав на автомобілі на узбіччя траси Н-11 «Миколаїв-Дніпропетровськ» та, в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.2, 12.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснюючи розворот в напрямку м. Новий Буг Миколаївської області, виїхав на проїжджу частину автодороги та в момент перебування автомобіля в положенні поперек автодороги допустив зіткнення з мотоциклом марки «Yamaha FZ-6-R», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в попутному напрямку з м. Новий Буг Миколаївської області в напрямку м. Миколаєва. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому крижі, розриву лобкового сполучення малого тазу зі зміщенням, дріб`язкового перелому правої ключиці зі зміщенням, дріб`язкового перелому лівої променевої кістки зі зміщенням, відриву кісткового фрагмента поперечного відростка L5 зліва, геомгіоми тіла L5, травматичного шоку 2 ст. Всі наявні ушкодження спричинили тривалий розлад здоров`я (більше ніж на 21 добу) і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 10.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Після дорожньо-транспортної пригоди, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 поставлений у небезпечний для життя стан і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, ОСОБА_6 не прийняв можливих заходів для надання першої допомоги потерпілому та, в порушення п. 2.10 «а», «г», «д» Правил дорожнього руху, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, зник з місця події, залишивши потерпілого в небезпечному для життя стані.
Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та за ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, потерпілого та обвинуваченого, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку.
Фактичні обставини вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій, апелянтом не оспорюються, а тому апеляційному перегляду не підлягають.

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до вимог ст. 374 КПК України, у резолютивній частині обвинувального вироку, окрім іншого, зазначається рішення про цивільний позов.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_8 звертався до суду першої інстанції з цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 у відшкодування майнової шкоди 17 016,49 грн. та моральної шкоди 50 000 грн.
За наслідками розгляду кримінального провадження суд першої інстанції ухвалив обвинувальний вирок, мотивувальна частина якого містить підстави для задоволення цивільного позову, проте у резолютивній частині суд не прийняв рішення стосовно цивільного позову потерпілого, чим не дотримався вимог ст. 129 КПК України, недотримання судом вказаних вимог істотно порушує права потерпілого і одночасно свідчить про невмотивованість та необґрунтованість оскаржуваного вироку в цій частині.
Зазначені порушення є процесуально неприпустимими при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін та одночасно обґрунтованості судового рішення.
Разом з цим, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості ухвалення за апеляційними вимогами прокурора нового вироку, оскільки такі процесуальні повноваження не передбачені нормами ч. 1 ст. 420 КПК України, яка містить вичерпний перелік підстав для ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
На підставі викладеного, оскаржуваний вирок є таким, що не відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України та загальним засадам кримінального провадження в частині вирішення цивільного позову, а тому в цій частині підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в порядку цивільного судочинства.

При новому розгляді суд першої інстанції повинен з дотриманням вимог кримінального та цивільного процесуального закону повно та всебічно розглянути обставини кримінального провадження стосовно цивільного позову потерпілого в частині відшкодування майнової та моральної шкоди, перевірити викладені у позовній заяві потерпілого доводи та долучені документи, прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.
З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість апеляційних доводів прокурора, стосовно невмотивованості вироку в частині вирішення цивільного позову, що обумовлює часткове задоволення його апеляційних вимог, оскільки вирок в цій частині підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року відносно ОСОБА_6 в частині вирішення позовної заяви потерпілого скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції в цій частині в порядку цивільного судочинства.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3