1Справа № 335/7665/20 1-кс/335/3901/2020
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2020 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 09.09.2020 року приблизно о 10:35 год біля католицького храму по АДРЕСА_1 , у чоловіка який назвався як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме два медичних шприца з невідомою речовиною. Заборонити відчуження, розпорядження та користування арештованим майном, яке знаходиться на зберіганні в Вознесенівському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
В обґрунтування клопотання вказує, що 09.09.2020 року приблизно о 10:35 год біля католицького храму по АДРЕСА_1 , у чоловіка який назвався як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено два медичних шприци з невідомою речовиною, які він зберігав для власного вживання без мети збуту.
09.09.2020 року в ході огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено два медичних шприци з невідомою речовиною, які було упаковано до експертного пакету № SUD 1021200, на який було нанесено пояснювальні написи та підписи учасників огляду.
Вилучене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, містить на собі сліди кримінального правопорушення, а отже як вважає прокурор відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України може бути тимчасово вилученим, та згідно ст. 170 КПК України підлягає арешту.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадженнязастосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 168, ст.ст. 236, 237 КПК України, тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Вилучення зазначеного прокурором майна відбулось в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, а саме даними:
- протоколу огляду місця події від 09.09.2020 року за адресою м. Запоріжжя, вул. Заводська, 21-а, в ході якого, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено два медичних шприци з невідомою речовиною, які було упаковано до експертного пакету № SUD 1021200, на який було нанесено пояснювальні написи та підписи учасників огляду;
- протоколом допитів свідків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.
Оскільки вилучене мано відповідає зазначеним критеріям, з метою його збереження слід застосувати арешт указаного майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на майно, вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події від 09.09.2020 року за адресоюроку за адресою м. Запоріжжя, вул. Заводська, 21-а, а саме два медичних шприци з невідомою речовиною, які було упаковано до експертного пакету № SUD 1021200, на який було нанесено пояснювальні написи та підписи учасників огляду.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1