печерський районний суд міста києва
Справа № 757/272/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи, у відношенні якої подано

клопотання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії обов`язків особистого зобов`язання для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, щодо громадянки Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії обов`язків особистого зобов`язання для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, щодо громадянки Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що 17.04.2017 о 08 год. 30 хв. працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Киі?в» Державноі? прикордонноі? служби Украі?ни затримано громадянку Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_5 ?лівну ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка значиться в міжнародному розшуку, з метою арешту та подальшоі? екстрадиціі? до Росіи?ськоі? Федераціі? для притягнення до кримінальноі? відповідальності.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2017 щодо ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні тимчасового арешту.
Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу громадянки Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення останньої до кримінальної відповідальності.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянки Російської Федерації ОСОБА_5 Генеральною прокуратурою України, відповідно до ст. 587 КПК України, доручено прокуратурі Київської області.
Відповідно до наданих іноземною стороною документів ОСОБА_5 розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, а саме участь в діяльності організації, яка, у відповідності до законодавства Росіи?ськоі? Федераціі?, визнана терористичною.
Відповідно до постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 20.04.2016, винесеної старшим слідчим слідчого відділу Управління ФСБ Росіі? по Карачаєво-Черкесськіи? Республіці ОСОБА_8 , громадянку Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_5 притягнуто в якості обвинуваченої та пред`явлено їй обвинувачення в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, а саме участь в діяльності організаціі?, яка, у відповідності до законодавства Росіи?ськоі? Федераціі?, визнана терористичною.
Відповідно до постанови судді Черкеського міського суду Карачаєво-Черкеськоі? Республіки від 19.05.2016 громадянці Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_5 обрано запобіжнии? захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 (два) місяці з моменту її екстрадиціі? на територію Росіи?ськоі? Федераціі? або з моменту затримання на територіі? Росіи?ськоі? Федераціі?.
Постановою старшого слідчого слідчого відділу Управління ФСБ Росіі? по Карачаєво-Черкесськіи? Республіці ОСОБА_8 від 20.04.2016 громадянку Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_5 оголошено в розшук.
Постановою оперуповноваженого відділу управління ФСБ Росії по КЧР в м. Усть-Джегуте від 13.05.2016 ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.
Таким чином, ОСОБА_5 розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, а саме участь в діяльності організаціі?, яка у відповідності до законодавства Росіи?ськоі? Федераціі? визнана терористичною, що в порівнянні з законодавством Украі?ни про кримінальну відповідальність, відповідає ст. 258-3 КК Украі?ни (створення терористичноі? групи чи терористичноі? організаціі?, керівництво такою групою чи організацією або участь у ніи?, а так само матеріальне, організаціи?не чи інше сприяння створенню або діяльності терористичноі? групи чи терористичноі? організаціі?), передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року та відповідно є екстрадиційним злочином.
Строк давності притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за вчинення нею злочинного діяння відповідно ст. 49 КК України не закінчився.
Запити інших держав про видачу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надходили.
За інформацією Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою з питань набуття громадянства України в установленому порядку не зверталася.
Водночас установлено, що ОСОБА_5 25.05.2017 звернулась до ГУ ДМС України в м. Києві із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду зазначеної заяви, наказом ГУ ДМС України в м. Києві від 14.06.2017 № 256 ОСОБА_5 відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення ОСОБА_5 оскаржила до ДМС України. За результатами розгляду її скарги, на підставі наказу ГУ ДМС України в м. Києві від 27.10.2017, документи повторно взято в оформлення. Рішенням ДМС України від 23.05.2018 № 169-18 ОСОБА_5 відмовлено у визнанні біженцем або особою, що потребує додаткового захисту. Дане рішення ОСОБА_5 оскаржила до Окружного адміністративного суду м. Києва. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2020 в задоволені позову ОСОБА_5 відмовлено повністю. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2020 залишено без задоволення. Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 23.07.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2020 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020.
З метою прийняття законного та обґрунтованого рішення за запитом іноземної сторони, прокуратурою області скеровані запити для встановлення факту можливої участі ОСОБА_5 у складі добровольчих батальйонів, які брали участь у проведенні операції Об`єднаних сил на сході України, чи є вона волонтером на сході України. Відповідно до отриманої інформації, відомості щодо участі ОСОБА_5 у складі добровольчих батальйонів відсутні, інформації про її волонтерську діяльність також немає, військову службу в складі Збройних Сил України не проходила та не проходить.
На території України зазначена особа не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась.
За таких обставин, екстрадиційна перевірка 20.08.2020 прокуратурою області закінчена, матеріали разом з висновком скеровані до Офісу Генерального прокурора для прийняття рішення в порядку ст. 590 КПК України.
Листом Офісу Генерального прокурора від 27.10.2020 Київській обласній прокуратурі доручено подальше проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянки Російської Федерації ОСОБА_5 .
Відповідно до інформації ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 08.09.2020 повторно зверталася до ЦМУ ДМС із заявою про надання їй статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту. Наказом ЦМУ ДМС у від 08.09.2020 № 316 відмовлено у прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення ОСОБА_5 оскаржила до ДМС України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2020 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 16.11.2020. Даний запобіжний захід ухвалою від 12.11.2020 продовжено до 12.01.2021.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення даного клопотання. Обґрунтовуючи власну позицію зазначила, що в застосуванні даного запобіжного заходу немає необхідності, адже ОСОБА_5 не переховується, близько останніх 3 років до неї не застосовувалося запобіжних заходів. Крім того, зазначила, що ОСОБА_5 проживає в Україні із чоловіком та п`ятьома малолітніми дітьми, також, на сьогоднішній день вона вагітна (запобіжний захід може зашкодити її здоров`ю). Вона не бажає покидати Україну, адже шукає притулку, що підтверджується неодноразовими зверненнями до ДМС України. Також вказала, що, на думку сторони захисту, прокуратура зволікає із проведенням перевірки, а застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є нелюдським поводженням.
ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника.
Заслухавши позиції учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
До ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків повідомляти прокурора про місце свого проживання та його зміну; прибувати за кожною вимогою до прокурора та слідчого судді; здати на зберігання (продовжити таке зберігання) до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про її видачу (екстрадицію) і фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, на строк до 12.01.2021.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи досліджені матеріали провадження, вважаю, що з метою запобігання втечі ОСОБА_5 та забезпечення її подальшої видачі на запит іноземної держави, у разі прийняття такого рішення компетентним органом, наявні підстави для продовження строку дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків.
Посилання захисту на те, що на сьогоднішній день ОСОБА_5 вагітна, а продовжений щодо неї запобіжний захід може зашкодити як і останній, так і дитині, яку вона носить, є нелюдським поводженням, не знаходить свого підтвердження. Адже, з огляду на покладені обов`язки, у разі продовження дії запобіжного заходу звичайний спосіб життя ОСОБА_5 не зміниться, це не завадить останній, у разі необхідності, звернутися для отримання медичної допомоги, тощо.
Твердження захисника щодо зволікання прокуратури в проведенні екстрадиційної перевірки є надуманими та безпідставними. Як вбачається із матеріалів справи та підтверджено прокурором, строк екстрадиційної перевірки пов`язаний виключно із зверненням ОСОБА_9 до органів ДМС щодо отримання статусу біженця, оскарження відмови в наданні статусу біженця в судовому порядку та повторне звернення до органів ДМС з аналогічним питанням після того, як судами адміністративної юрисдикції справу вирішено не на користь заявниці.
Отже, доводи захисту висновків слідчого судді не спростовують.
Керуючись положеннями Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 1993 року, ст.ст. 176, 177, 194, 199, 585 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Продовжити до 11 березня 2021 року включно строк дії обов`язків, покладених на громадянку Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави:

- повідомляти прокурора про місце свого проживання та його зміну;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та слідчого судді;

- здати на зберігання (продовжити таке зберігання) до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про її видачу (екстрадицію) і фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1