Справа №303/7785/20
Провадження № 1-кс/303/1844/20
У Х В А Л А

17 грудня 2020 року м. Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
в с т а н о в и в:
Дізнавач СД Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася в суд з клопотанням про накладення арешту на майно.
Власник майна, в судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст.172 КПК України.
Розглянувши дане клопотання, перевіривши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступного висновку:
Клопотання про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до Протоколу огляду місця події від 15.12.2020 року, у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з герметичною застібкою, в якому знаходилася порошкоподібна речовина голубого кольору, яка з вигляду схожа на наркотичну речовину та упакована до експертного пакету №INZ1044112 та мобільний телефон марки «Iphone 6s», в якому знаходиться картка мобільного оператора «Vodafone», та який упакований до експертного пакету №INZ3007521.
Стаття 170 (у редакції Закону України від 18.02.2016 р. N 1019-VIII) «Накладення арешту на майно», визначає: що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частина друга та третя цієї статті кримінального процесуального Закону передбачають, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.7) ч.2. ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, приходжу до висновку, що наявні передбачені нормами КПК правові підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке зазначено в клопотанні, яке згідно Постанови дізнавача від 16.12.2020 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
В іншому випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, втрати, пошкодження, знищення, приховання тощо) на вказане майно.
На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст.132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Накласти арешт, на вилучене в ході огляду місця події від 15.12.2020 року майно, а саме: на порошкоподібну речовину голубого кольору, яка з вигляду схожа на наркотичну речовину та упакована до експертного пакету №INZ1044112; на мобільний телефон марки «Iphone 6s», в якому знаходиться картка мобільного оператора «Vodafone», який упакований до експертного пакету №INZ3007521, з метою збереження предмета злочину.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали (згідно ч.7 ст.173 КПК України).
Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати особам, які були відсутності під час оголошення ухвали (згідно ч.7 ст.173 КПК України).
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1