Провадження № 274/1785/20
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/480/20

І м е н е м У к р а ї н и
29.07.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/1785/20 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванопіль Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, на даний час працює неофіційно, на час подій радіотелефоніста радіовідділення взводу управління протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдата, учасника бойових дій, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 407 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду радіотелефоніста радіовідділення взводу управління протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення статей 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 12 січня 2018 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , після чого до 02 березня 2018 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та виконанням службових обов`язків.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 4 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що він був призваний на військову службу і 16.06.16 у навчальному центрі на полігоні у Яворові уклав контракт на проходження військової служби на 3 роки. Через два місяці прибув на службу до військової частини НОМЕР_1 , обіймав посаду номера обслуги, має статус учасника бойових дій. В січні 2018 року він був в наряді на варті. Після того, як його було змінено, йому мав бути наданий вихідний день. Йому надали такий день, але на наступний день було свято і він попросив дати вихідний день і на свято, однак йому відмовили. У комбата було упереджене ставлення до нього і тому, на зло, він не з`явився на службу без дозволу командирів. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, злочинів не скоював. 02.03.18 самостійно повернувся до розташування військової частини для проходження служби. В подальшому через це порушення з ним розірвали контракт та повернули для проходження строкової служби, по завершенню якої звільнився. Жалкує про вчинене, у скоєному кається, вину визнає, просить суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів: даними копій службової картки та службової характеристики військової частини НОМЕР_1 , згідно з якими солдат ОСОБА_3 станом на 12.03.18 вже обіймав посаду старшого навідника протитанкового артилерійського дивізіону військової частини.

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, оцінивши докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, суд не встановив.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 5 статті 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на даний час працює неофіційно, за місцем служби характеризувався задовільно, має статус ветерана війни - учасника бойових дій.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги ступінь суспільної небезпеки та санкцію кримінального закону, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений після скоєння злочинних дій самостійно добровільно з`явився до військової частини, сприяв розкриттю злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який є молодим за віком, не є суспільно небезпечним, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав повністю, розкаявся, має статус ветерана війни - учасника бойових дій, суд не вважає, що призначення покарання з реальним його відбуванням сприятиме досягненню мети покарання і тому з врахуванням запропонованої учасниками міри покарання відповідно до ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не подано, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, клопотань про обрання такого заходу не надійшло, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1