Справа № 554/6999/20
Дата документу 06.08.2020 Провадження № 1-кп/554/474/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0001496 від 19.06.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи по загальному захворюванню, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_2 16.06.2020 року близько 17:00 години перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Героїв Сталінграду 30, шляхом вільного доступу викрав чоловічу сумку «Nike», в якій знаходився телефон марки «Iphone 7 plus», згідно товарознавчої експертизи № 1484 від 26.06.2020 вартістю 6200 грн. 27 коп., навушники марки «AirPods», згідно товарознавчої експертизи № 1483 від 30.06.2020 вартістю 3000 грн., мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 6 Pro», згідно товарознавчої експертизи №1485 від 26.06.2020 вартістю 2933 грн. 33 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 12 тис. 134 грн. 60 коп.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України як кримінальний проступок, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, який затверджено прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не заперечують щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку, що вбачається із їх письмових заяв.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення - проступку за ч.1 ст. 185 КК України повністю доведена.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного правопорушення повністю доведена.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченій суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, є інвалідом третьої групи, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Призначаючи покарання за скоєне в межах пред`явленого, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст.ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_2 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Речових доказів у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 302, 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь держави суму процесуальних витрат в кримінальному провадженні № 0001496 від 19.06.2020 за проведення експертиз №1483, №1484, №1485 в загальному розмірі 1961 грн. 40 коп.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім підстав, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1