У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» заяву засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник «БВК №35» ОСОБА_5 ,

засуджений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання.

Із заяви вбачається, що ОСОБА_3 засуджений 03.07.2019 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за постановленим вироком приєднано частково невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2016 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 просив заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання залишити без розгляду.

Представник колонії не заперечував щодо залишення заяви без розгляду.

Прокурор, з урахуванням заяви засудженого та враховуючи думку представника колонії, просив відмовити в задоволенні заяви.

Вислухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Засуджений ОСОБА_3 просить заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання залишити без розгляду, разом із тим, ст. 539 КПК України не передбачено прийняття рішення про залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у разі, якщо положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження за ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Отже, положення КПК України стосовно рішень, прийнятих в порядку виконання вироку, залишити заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, без розгляду, суперечить такій засаді кримінального судочинства, як законність. Тому, при вирішенні заяви про залишення заяви без розгляду, суд повинен керуватися саме визначеною засадою.

Виходячи з засади кримінального судочинства, такої як законність, враховуючи, що відсутні підстави для залишення без розгляду заяви, а лише підстави відмовити чи задовольнити заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, а тому вважає за можливе відмовити в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_1