Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2019/20
Справа № 711/5992/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на дії слідчого у кримінальному провадженні щодо винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 , зобов`язання визнати потерпілими інших, -

Встановив:

Заявники скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 звернулись до суду із скаргою на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим. Одночасно просили визнати потерпілими всіх потерпілих зазначених у іншому кримінальному провадженні.

Свою скаргу заявники обґрунтували тим, що 09.07.2020 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про залучення його в якості потерпілого до кримінального провадження № 0000109. Однак, заявники не муть погодитися з вказаним рішенням слідчого, оскільки воно прийнято з порушенням вимог діючого законодавства та підлягає скасуванню, оскільки заявники є фізичними особами у кримінальному провадженні, яким кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 підтримали скаргу. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 пояснили, що не звертались до слідчого з клопотання про визнанням їх потерпілими.

Слідчий у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги. Пояснив, що ініціаторам скарги не спричинено шкоди зважаючи на кваліфікацію злочинів.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУ НП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за № 0000109 від 17.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, про що свідчить копія витягу з ЄРДР .

09.07.2020 постановою відмовлено у задоволенні клопотання у визнанні ОСОБА_4 в якості потерпілого у кримінальному провадженні.

Статтею 303 КПК України передбачені конкретні види бездіяльності слідчого чи прокурора, конкретні процесуальні рішення цих посадових осіб, а також конкретні слідчі дії, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.

В ч. 1 ст. 303 КПК України міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора та слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені:

- рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Положеннями частин 1 та 2 статті 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, діючий КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК України може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки. Водночас слід зазначити, що потерпілий також може звертатись із іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

У той же час, за змістом ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. В такому випадку, оскарженню підлягає саме така постанова на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.

Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

З мотивувальної частини постанови про відмову у задоволенні клопотання від 09.07.2020 вбачається, що розглядом даного клопотання встановлено, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних, які б свідчили про факт заподіяння ОСОБА_4 злочином, який є предметом розслідування, моральної, фізичної або майнової шкоди.

Дослідивши постанову старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання у визнанні потерпілим на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим при винесенні постанови зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про факт заподіяння ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди. На підтвердження такого висновку слідчий у постанові не навів, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави дійти такого висновку.

Всупереч вимогам ст. 110 КПК України слідчий не навів наявні очевидні та достатні підстави вважати, що заявнику не завдано матеріальної, фізичної та/чи моральної шкоди.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про відсутність чи наявність шкоди для ОСОБА_4 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Згідно положень ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова старшого слідчого про відмову у задоволенні клопотання у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги скаржників визнати потерпілими всіх потерпілих зазначених у іншому кримінальному провадженні, слід зазначити наступне.

Положення ч. 5 ст. 55 КПК України дає право слідчому або прокурору, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Оскільки положеннями Кримінально процесуального кодексу України передбачено не лише обов`язок слідчого або прокурора вручити пам`ятку потерпілому про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, а й право вмотивованою постановою відмовити у визнанні потерпілим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги в цій частині.

Більш того, у судовому засіданні встановлено, і не заперечується іншими учасниками процесу, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження з клопотанням про визнання їх потерпілими не звертались.

В цій частині залишається недоведеним причетність вказаних осіб до оскарження постанови про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_4 , так і прямий зв`язок здійснення досудового розслідування у одному кримінальному провадженні до визнання потерпілими осіб у іншому.

Керуючись ст.ст. 40, 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову від 09.07.2020 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_4 , винесену у кримінальному провадженні № 0000109 від 17.03.2020, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України.

Зобов`язати слідчого, у якого в провадженні перебуває кримінальне провадження 3 0000109 від 17.03.2020, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 05.07.2020 про визнання його потерпілим.

У скарзі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на дії слідчого у кримінальному провадженні щодо винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 , зобов`язання визнати потерпілими інших - відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлений 04.09.2020 о 14.45.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1