Справа № 131/1009/19
Провадження №11-кп/801/1394/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

та його законного представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лиса Гора, Іллінецького району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, працюючий агрономом у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Спіка»,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами;
на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 1 (один) рік та на нього покладені обов`язки, передбачені ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
скасований арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2017 року на автомобіль марки (САЗ, моделі 3507, д.н.з. НОМЕР_1 ) та на автомобіль марки (OPEL моделі OMEGA, д.н.з НОМЕР_2 );
вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат,

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 25 грудня 2017 року близько 17 години 30 хв., керуючи технічно-справним вантажним автомобілем марки САЗ, моделі 3507, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 30 км/год. по автодорозі напрямок с. Червоне с. Сорока, Іллінецького району, Вінницької області в напрямку смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області неподалік електричної опори № 281, здійснив вимушену зупинку на правій проїжджій частині дороги, в темну пору доби, не вжив усіх вичерпних заходів для переміщення керованого ним транспортного засобу з проїжджої частини дороги, при цьому не увімкнув в автомобілі габаритних вогнів та аварійної світлової сигналізації, а також не виставив знаку аварійної зупинки, допустивши порушення правил дорожнього руху України п.п.9.9. (а), 9.10 (б), 9.11,15.14.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 вказаних вище пунктів Правил дорожнього руху України 25.12.2017, близько 18 години 30 хв., в темну пору доби, водій ОСОБА_11 рухаючись на даній ділянці автодороги, керуючи технічно-справним легковим автомобілем марки OPEL моделі OMEGA, д.н.з НОМЕР_2 , рухаючись в напрямку смт. Дашів Іллінецького району допустив зіткнення із задньою лівою частиною вантажного автомобіля марки САЗ, моделі 3507, д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинив водій ОСОБА_7 на правій проїжджій частині дороги.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир легкового автомобіля марки OPEL моделі OMEGA потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми-відкритого перелому лобної кістки зі зміщенням, відкритого перелому правої очниці зі зміщенням, дистонію очного яблука та натягуванням зорового нерву, закритого перелому основної кістки з крововиливом в ліву половину основної пазухи, епідуральної гематоми, забою, набряку та дислокації головного мозку, закритого перелому верхньої щелепи з крововиливом в гайморову пазуху, забійно-рваної рани в лобно-тім`яній ділянці справа, гематоми навколо правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 27-к від 27.06.2019 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які такі що являються небезпечними для життя в момент заподіяння.
Згідно висновку автотехнічної експертизи № 180 від 15.04.2019, у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля марки САЗ, моделі 3507, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_12 вбачається невідповідність вимогам п. п. 9.9. (а), 9.10 (б), 9.11, 15.14 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, водій ОСОБА_7 за вище викладених обставин порушив вимоги п.п. 9.9. (а), 9.10 (б), 9.11, 15.14 Правил дорожнього руху України, а саме:
-п.п. 9.9. (а) аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.
-п.п. 9.10 (б) разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м. поза ними, у разі вимушеної зупинки в місцях обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.
-п.п. 9.11 якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар: а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 («в», «г», «г`») цих Правил; б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті «б» пункту 9.10 цих Правил.
-п.п. 15.14 у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил.

В апеляційній скарзі заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_10 , не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його винуватості, порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалення нового вироку, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами; на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що положення ч.1 ст. 76 КК України є імперативними і призначення лише одного з передбачених у цій частині обов`язку є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які погодились з позицією сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження обґрунтований та в цій частині учасниками судового розгляду не оскаржується.

Судом обґрунтовано у відповідності з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Разом з тим, покладаючи на обвинуваченого обов`язки, суд не дотримався вимог ч.1 ст. 76 КК України.

Так, нею визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таким чином, положення, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, є імперативною нормою у випадку звільнення особи від відбування покарання з випробуванням щодо покладення обов`язків, передбачених у п.п. 1, 2 та зменшення обсягу обов`язків судом і призначення лише одного з них є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Однак, суд першої інстанції даних вимог не дотримався та, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 286 КК України і звільняючи його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком, не поклав на нього обов`язку, передбаченого п.1 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

За таких обставин вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 413, 420 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4