Справа № 739/2200/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/828/20
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду об`єднане кримінальне провадження. внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2019 року за № 0000125. за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2020 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгорода Сіверського Чернігівської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, остання судимість за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 19.12.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2020 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою та частиною третьою статті 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, до даного покарання в даному об`єднаному кримінальному провадженні приєднано покарання Менського районного суду Чернігівської області від 19.12.2019 року, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 постановлено обчислювати з 04.02.2020 року.

Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання перебування його під вартою за ухвалами Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області період з 23.30 год. - 02.05.2019 року по 23.30 год. - 01.09.2019 року, у розрахунку день за день.

Міру запобіжного заходу, до набрання даним вироком законної сили, ОСОБА_9 постановлено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-товарознавчих експертиз у розмірі 1570 гривень 00 копійок.

Арешт, накладений ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06.05.20019 року на речі - скасовано.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 20.11.2018 року, близько 14:00 год., неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в будинку ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, з кишені куртки, яка знаходилася у другій кімнаті вказаного будинку, шляхом вільного доступу таємно викрав 560, 00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.

Також, на початку квітня 2019 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи в першій кімнаті будинку по АДРЕСА_3 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки Nokia Donod D802, який лежав на поличці шафи, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1981/19-24 від 21.05.2019 року, становить 250,00 гривень, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму. Продовжуючи свою злочинну діяльність, в середині квітня 2019 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи в першій кімнаті будинку по АДРЕСА_3 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки Fly FF30, який лежав на поличці шафи, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1982/19-24 від 21.05.2019 року становить 300,00 гривень, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму. Крім того, 21.04.2019 року у вечірній час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, прибув до господарства ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 , де шляхом виймання віконного скла проник у середину будинку. Перебуваючи у першій кімнаті будинку ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_11 плоскогубці, довжиною 200 мм, марки ALLOID, вартістю 59,60 грн., склоріз РМТ-059, вартістю 11.06 грн., електроди зварювальні марки Heiser Е6013, 3.0 мм, вагою 2,5 кг., вартістю 134,00 грн., та грошові кошти у сумі 60 гривень, 3 викрути різних конфігурацій та найменувань, вартість яких визначити експертним шляхом не представилось можливим, а всього на загальну суму 264,66 грн., чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вказаний вирок суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до цього ж суду.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок суду не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, оскільки вирок ухвалений незаконним складом суду, а також ОСОБА_9 призначено занадто суворе покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого і є несправедливим. Вказує, що суддя ОСОБА_1 , якою одноособово розглядалося дане кримінальне провадження, персонально не обиралася зборами Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області як суддя, яка уповноважена здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, а тому не мала права ухвалювати в даному кримінальному провадженні вирок.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор у кримінальному провадженні прокурор Новгород-Сіверського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_12 просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2020 року без мін.

В засідання апеляційного суду обвинувачений не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. За повідомленням адвоката, неявка в судове засідання обвинуваченого узгоджена з ним і не порушує прав обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та наполягав на законності і обґрунтованості вироку суду, позицію захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Свої висновки про доведеність винуватості неповнолітнього ОСОБА_9 місцевий суд зробив на підставі належно досліджених доказів у встановленому законом порядку і, згідно із ст.ст. 370, 374 КПК України, у вироку навів докладні мотиви прийнятого рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті.

Дії ОСОБА_9 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторна, поєднана з проникненням до житла. вірно кваліфіковані за ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання звертається увага суддів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити із кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Так, призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції у повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які належить до категорії нетяжких та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений у неповнолітньому віці, на момент розгляду даного об`єднаного кримінального провадження відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 19.12.2019 року, негативні характеристики щодо нього з місця проживання, оскільки він веде аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, перебуваючи на волі, ніде не працював до затримання, врахував обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, а саме, щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень у неповнолітньому віці, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також врахував досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_9 органу пробації від 12.04.2019 року, згідно якої існують фактори, які створюють високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик для суспільства це наявність попередніх непогашених судимостей за аналогічні злочини та ймовірна небезпека вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1,4 ст.70 КК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується та вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого та даним про особу обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінально-караних діянь.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст. 65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вказівка захисника щодо ухвалення судового рішення незаконним складом суду, а саме, що суддя ОСОБА_1 , якою одноособово розглядалося дане кримінальне провадження, персонально не обиралася зборами Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області як суддя, яка уповноважена здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, а тому не мала права ухвалювати в даному кримінальному провадженні вирок, не заслуговує на увагу з огляду на наступне.

Судовий розгляд даного об`єднаного кримінального провадження № 0000125 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 185 КК України здійснювався суддею Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 . При цьому, один із злочинів, зокрема, крадіжку грошей у потерпілої ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_9 вчинив у неповнолітньому віці. Таким чином, судовий розгляд кримінального провадження повинен був здійснюватися суддею, уповноваженим на здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх.

Апеляційним судом було зроблено запит на ім`я голови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, з відповіді на який вбачається, що відповідно до Протоколу № 7 зборів суддів Новгород-Сіверського районного суду від 23 квітня 2015 року у разі відсутності судді, який уповноважений на здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, його повноваження здійснює суддя, який має найбільший стаж роботи на посаді судді. Протокол зборів суддів не має часових обмежень і повністю кореспондується із ч. 6 ст. 18 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні був направлений до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області у грудні 2018 року, на той час у суді здійснювали судочинство лише двоє суддів. З огляду на перебування судді ОСОБА_14 у відпустці, в період надходження обвинувального акту до суду, розгляд кримінального провадження здійснювався іншим суддею, яка відповідала всім критеріям, визначеним зборами суддів.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про призначення явно несправедливого покарання через суворість, виходячи з наступного.

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні крадіжок грошей у потерпілої ОСОБА_13 та речей, належних потерпілому ОСОБА_11 , визнав повністю, підтвердив обставини вчинених ним злочинів, які викладені в обвинувальному акті. При цьому, він зазначив, що добре знає обох потерпілих та гостював у них. В ході розслідування ОСОБА_9 не повідомляв про те, що внаслідок знайомства з потерпілими він вважав за можливе без дозволу брати речі, які належать потерпілим, а навпаки, обвинувачений повідомляв про розуміння вчинення крадіжок, скориставшись відсутністю потерпілих шляхом проникнення до будинку.

Апеляційний суд констатує, що судом повно та всебічно досліджені письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, а також відповідно до вимог ст. 487 КПК України з`ясовані та досліджені умови проживання, виховання, навчання обвинуваченого та взаємовідносини в сім`ї, ставлення батьків до виховання неповнолітнього та інші обставини, які могли сприяти злочинній поведінці обвинуваченого.

Як вбачається з протоколу судового засідання, з даного питання надали пояснення законний представник неповнолітнього обвинуваченого, представник служби у справах дітей Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, сам обвинувачений, а також судом досліджені характеризуючі матеріали з місця проживання обвинуваченого, тобто суд виконав вимоги закону щодо дослідження умов життя та виховання неповнолітнього.

Враховуючи вище перелічені обставини, з урахуванням принципів призначення покарання, а саме обґрунтованості та індивідуалізації покарання,приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше неодноразово судимий у неповнолітньому віці, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 19.12.2019 року, в даному випадку покарання є саме необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а доводи в апеляційній скарзі про суворість покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Колегія суддів не знаходить порушення місцевим судом вимог ст. 65 КК України, ст. 370 КПК України і вважає вирок законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у вироку та були підставою для його скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування або зміну судового рішення у кримінальному провадженні, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2020 року відносно ОСОБА_9 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4