ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/3950/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/466/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Розбещення неповнолітніх
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Купянського міськрайонного суду Харківської області від 19 липня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приморське, Першотравневого району, Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, із повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

Визнано у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислено з дня його фактичного затримання з 13 жовтня 2018 року.

Згідно вироку Обвинувачений ОСОБА_7 з 2010 року знаходиться у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , має спільний побут, розподіл певних обов`язків між ними та виховує спільних дітей ОСОБА_10 , 2014 р.н., ОСОБА_11 , 2016 р.н., а також ОСОБА_12 , 2005 р.н., яка не є його рідною донькою.

12.10.2018 близько 15:00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись вдома за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на розбещення малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час знаходилась вдома, достовірно знаючи, що остання має психічні вади та відсталість у розвитку та, як наслідок використовуючи її безпорадний стан та власні переваги, як вік так і фізичну силу, взяв її за руку та, користуючись безпорадним станом малолітньої ОСОБА_12 , яка в силу свого віку і розвитку не розуміла і не могла розуміти дійсний характер дій ОСОБА_7 , завів її до приміщення сараю, де реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої, зняв з неї колготи та білизну нижче колін, розстібнув бюстгальтер і поклав її на дерев`яну дошку в цьому ж приміщенні. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення розпусних дій, приспустив свої брюки і труси та ліг зверху на малолітню ОСОБА_12 , однак через деякий час до господарської будівлі прийшла її мати ОСОБА_9 , яка припинила злочинні дії ОСОБА_7 та забрала свою малолітню доньку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Зазначає, що суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження однобічно.

Під час досудового розслідування на потерпілу ОСОБА_12 зі сторони ОСОБА_13 вчинявся тиск, про що потерпіла заявила під час судового розгляду.

Крім того вказує що підчас судового розгляду потерпіла підтвердила його невинуватість, але це не було взято до уваги судом.

Прокурор від поданої апеляційної скарги відмовився.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим.

Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зокрема положеннями ст. 91 та ст. 94 КПК України.

Відповідно дост. 91 КПК України, окрім іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що ставлять під сумнів винуватість обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, перш ніж ухвалювати обвинувальний чи виправдувальний вирок, суд першої інстанції, з дотриманням норм ст. ст. 17, 22, 23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення та докази і позицію сторони захисту, надати їм належну, логічну оцінку, виходячи з вимог ст.ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Крім того згідно з п. 15 ст.7, ст.22 КПК однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд виконав в повному обсязі.

Визнаючи ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 156 КК України суд дійшов такого висновку на підставі сукупності досліджених під час судового розгляду доказів, які є допустимими достовірними та достатніми.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на той факт що суд неправильно оцінив покази потерпілої малолітню ОСОБА_12 , яка нібито підтвердила його невинуватість, спростовуються дослідженими в суді першої інстанції показами останньої.

Так малолітня потерпіла ОСОБА_12 у судовому засіданні під час її першого допиту судом пояснила, що ОСОБА_14 гарний хлопець, він мешкає із мамою, допомагає по господарству.

У п`ятницю він забирав її зі школи, не погрожував, не приставав.

В той день мама була вдома, не спала, ОСОБА_14 потягнув її за руку до сараю, де роздягнув її, зняв колготи, ліфчик, поклав на дошку, він також зняв із себе труси до колін, хотів зґвалтувати, потім зайшла мама, побачила голими.

Він лягав зверху, 20 хвилин були у сараї. Це було один раз.

Ці ж покази потерпілої в повному обсязі узгоджуються із показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 яка також підтвердила обставини вчинення ОСОБА_7 розпусних дій щодо її доньки.

Більше того, названий свідок була безпосереднім очевидцем моменту, коли зайшовши у сарай побачила, що ОСОБА_7 роздягнений, штани зняті до колін.

Її донька лежала на дошках без одягу. ОСОБА_14 просто лежав та нічого їй не робив. На доньці був светр і футболка, нижньої білизни не було, спущені до колін.

Названі дії обвинуваченого повністю охоплюються диспозицією ч.2 ст. 156 КК України.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими твердження в апеляційній скарзі стосовно того, що на потерпілу ОСОБА_12 під час досудового розслідування вчиняла тиск її мати ОСОБА_9 .

Так під час судового розгляд свідок ОСОБА_15 , яка була присутньою в якості понятої під час проведення огляду місця події від 13 жовтня 2018 року, вказала, що будь-якого тиску на малолітню потерпілу під час проведення огляду місця події не здійснювалось, вона давала пояснення в присутності матері.

Проведення вказаної слідчої дій фіксувалось за допомогою відеокамери. У дворі будинку мама ОСОБА_16 розповіла, як застала ОСОБА_17 у сараї із ОСОБА_18 .

Остання лежала на дерев`яній двері на підлозі.

Малолітня ОСОБА_19 розповіла, як дядько ОСОБА_14 приставав до неї, показувала, як він зняв з неї штани. Працівники поліції вилучили речі ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , запакували їх, вона та другий понятий розписалися. Котлубєй був у нетверезому стані. Повторював: «Віка за що?».

Судом критично оцінені покази малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , даними нею в ході судового розгляду 06.05.2019 року про те, що ОСОБА_20 , будучі із нею в сараї, речі з неї не знімав.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, така зміна показів викликана віком потерпілої її, психофізичним станом та схильністю до впливу оточуючих.

В той же час судом прийнято первинні покази малолітньої потерпілої ОСОБА_21 , які були дані нею в цьому ж судовому розгляді, але при першому її допиті судом.

Суд визнав їх правдивими, достовірними, оскільки вони узгоджувались з іншими перевіреними та дослідженими судом доказами.

За таких обставин твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що суд дав неправильну оцінку доказам, зокрема зміненим показам малолітньої потерпілої ОСОБА_12 не ґрунтуються на матеріалах провадження.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на жодну обставину яка перешкодила чи могла перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відтак вимога апеляційної скарги про скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції є безпідставною.

За таких обставин колегія суддів констатує, що судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його зміни або скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 липня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді