У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.07.2020 Справа №607/11848/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні №0001668, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:
Старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001668 від 17 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, звернувся із клопотанням погодженим прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

У клопотанні ОСОБА_6 зазначив наступне: «Слідчим слідчого відділу Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001668 за ч.2 ст.186 КК України.

Встановлено, що 16.07.2020 близько 14 години 45 хвилин, у ОСОБА_4 , який будучи раніше судимий за злочини проти власності, судимість за яких не знята та не погашена, перебуваючи на території Теропільського ринку, що по вул. Живова, 9, поруч із магазином «Світоч», виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Теропільського ринку, що по вул. Живова, 9, поруч із магазином «Світоч», 16.07.2020, близько 14 години 45 хвилин, діючи умисно з корисливих мотивів і з мотивів незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшов до ОСОБА_8 , без застосування насильства щодо неї, відкрито викрав із її сумочки, яка знаходилась у неї на плечі грошові кошти у сумі 300 гривень та банківську карту банку «ПриватБанк» із номером НОМЕР_1 .

Із викраденим майном ОСОБА_4 , із місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на сума 300 гривень.

В ході до судового розслідування встановлено, що дане кримінальне правопорушення вчинив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.07.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, неодружений, непрацюючий, уродженець м. Тернопіль, зареєстрований: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-14.11.2011 року засуджений Тернопільським міським судом за ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, 10.02.2016 року, згідно ч.5 ст.72 КК України, звільнений по відбуттю строку покарання:

-22.12.2017 року засуджений Тернопільським міським судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, які містяться у:

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від гр. ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 :

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілою ОСОБА_8 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_10 ;

- Протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що узгоджується із вимогами п.5 ч.2 ст. 183 КПК України. А також, слід врахувати наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Beccievv. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою не буде сприяти меті та завданням кримінального провадження на даній стадії, оскільки ОСОБА_4 , в міру тяжкості покарання яке йому загрожує, віку, соціальних зв`язків, репутації, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи, розміру спричиненої та не відшкодованої потерпілому майнової шкоди не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки.

Санкція статті, за якою кваліфікуються дії ОСОБА_4 , дає можливість застосувати до нього найсуворіший запобіжний захід, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати, відповідно до п.4 ч.1 ст.183 КПК України до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад шість років, а санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років».

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив, що клопотання підтримує повністю посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_5 заперечив, щодо клопотання слідчого посилаючись на його необґрунтованість, крім того долучив письмово викладені заперечення в обгунтуванні яких посилається на недоведеність ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що картку банку він знайшов а не викрадав.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши клопотання із додатками, - матеріалами, якими сторона обвинувачення обгунтовує необхідність застосування запобіжного заходу та письмові заперечення сторони захисту, слідчий суддя відзначив наступне.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Санкція статті, за якою кваліфікуються дії ОСОБА_4 , дає можливість застосувати до нього найсуворіший запобіжний захід, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати, відповідно до п.4 ч.1 ст.183 КПК України до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років

На думку слідчого судді ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від гр. ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 :

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілою ОСОБА_8 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_10 ;

- Протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі.

Відповідно до змісту рішень Європейського суду з прав людини («Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994р., «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року»), факти які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи винесення обвинувального вироку. Достатньо щоб вони могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року п. 175 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 183 Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Крім цього стороною обвинувачення доведено існування ризиків в контексті вимог ст. 177 КПК України, зокрема:

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Beccievv. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний судимий, не має стабільних соціальних зв`язків та місця роботи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008 зазначено, що в усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів.

Проаналізувавши наведене у сукупності вважаю, що пояснення сторони захисту спростовуються матеріалами, які додано до клопотання і доводами сторони обвинувачення про існування ризиків, що у свою чергу дає підстави вважати, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Згідно із ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, із врахуванням особи ОСОБА_4 стану здоров`я, майнового стану, інкримінованого правопорушення, соціальних зв`язків, наявності судимостей, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність засновування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на вищевикладені обставини, із врахуванням особи підозрюваного та обставин кримінального правопорушення, вважаю за доцільне визначити заставу в розмірі достатньому для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та такою, що не буде завідомо непомірною для нього.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 2, 22, 28, 94, 95, 177, 183, 309 КПК України слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання задовільнити.

ОСОБА_4 обрати та застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 14 вересня 2020 року, який обчислювати з моменту фактичного затримання 16 липня 2020 року 19 год. 19 хв.

ОСОБА_4 визначити заставу в розмірі 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 63060 (шістдесят три тисячі шістдесят) гривень.

Після внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покласти обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк до 14 вересня 2020 року.

ОСОБА_4 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, строк дії ухвали закінчується 14 вересня 2020 року в 19 год. 19 хв.

Копію ухвали негайно вручити сторонам та надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1