У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року справа №607/20365/20
провадження № 1кс/607/8543/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000035 від 17 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 383 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000035 від 17 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 383 КК України.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що 23.11.2020 року ним отримано в службовому кабінеті начальника слідчого відділення СВ Тернопільського ВП Головного управління НП в Тернопільській області ОСОБА_5 копію постанови про закриття кримінального провадження номер 0000035 від 17.01.2020 року складену 29.09.2020 року слідчим СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 .

Вказане кримінальне провадження було відкрито на підставі його заяв про вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст.364 КК України та ч. 2 ст.383 КК України.

Кримінальне провадження за №0000495 від 25.05.2020 року, внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 353 КК України, а кримінальне провадження за № 0000035 від 17.01.2020 року внесено до ЄРДР на підставі його заяви про скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Вищевказані кримінальні провадження об`єднані слідчими ГУНП в Тернопільській області в одне кримінальне провадження та присвоєно номер 0000035 від 17.01.2020 року.

Вважає, що досудове слідство групою слідчих було проведено не об`єктивно без повного,всебічного з`ясування всіх обставин справи, поверхнево проведено допити та досліджено документи долучені ним до заяви, не зроблено запити в органи державної влади для перевірки та отримання інформації і документальних доказів, слідчими упереджено прийнято рішення про закриття провадження.

Зокрема, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України вказує, що слідчими під час досудового розслідування не було допитано належним чином керівника кадрової служби даної установи ОСОБА_6 ; не допитано гр. ОСОБА_7 , який на момент його незаконного звільнення був керівником цієї установи та підписував наказ про звільнення з посади; поверхнево допитано заступника керівника цієї установи ОСОБА_8 , питання були не чіткими та не в повній мірі стосувались порядку звільнення; не викликано на допит його батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були свідками того як ОСОБА_8 під час його відсторонення від посади неодноразово телефонувала до них на мобільні телефони і в погрозливій формі викликала його на роботу, щоб він написав заяву на звільнення.

Органом досудового розслідування не досліджено нормативно - правову базу щодо порядку прийняття, звільнення з посад в органах державної влади та порядку ведення діловодства в органах державної влади в частині того, що для звільнення з посади в державній установі потрібні підстави визначені законодавством про працю та чітке волевиявлення працівника, яке проявляється у написанні ним власноручно заяви на ім`я керівника установи про звільнення з посади із зазначенням причин звільнення, дати та статті законодавчого акту, а також посади з якої бажає звільнитись держслужбовець.

Також, в ході досудового розслідування не досліджено накази про звільнення з посади, чи ознайомлений він з ним.

Відносно кримінального правопорушення за ч.2 ст.383 КК України, зазначає, що досудове розслідування проведено поверхнево? без повного та всебічного з`ясування обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, гр. ОСОБА_11 20.10.2015 року вчинила відносно нього злочин за ч. 2 ст. 383 КК України, зробивши завідомо неправдиве повідомлення про кримінальне правопорушення та водночас звинувативши його у скоєнні відносно неї тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Так, у своїй заяві вона неправдиво звинуватила його у тому, що він вимагав у неї неправомірну вигоду в сумі 10000 тисяч доларів США за вплив на Підволочиського селищного голову ОСОБА_12 з метою підписання гр. ОСОБА_11 документів на розміщення малої архітектурної форми в АДРЕСА_1 . До своєї заяви вона долучила фальшиві документи на розташування торгового кіоску до яких вона не мала жодного відношення та виготовлення яких вона не замовляла. Під час його допиту він повідомив підстави притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності, а саме:

- відсутність факту вимагання коштів у ОСОБА_11 ;

- відсутність документів на розташування торгового кіоску на ім`я ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_12 не був на той час головою Підволочиської селищної ради, а проходив військову службу по мобілізації в ЗСУ, де обіймав військову посаду і отримував там заробітну плату та був звільнений із селищної ради.

Таким чином, вважає, що органу досудового розслідування з метою повного та всебічного з`ясування обставин кримінального правопорушення необхідно допитати ОСОБА_11 на предмет з`ясування документів на торговий кіоск, в чому проявляється факт вимагання та чим він підтверджується; допитати гр. ОСОБА_12 щодо його перебування на посаді селищного голови 20.10.2015 року та чи впливав він на нього і яким чином це проявилось щодо підписання неіснуючих документів ОСОБА_11 .

Посилаючись на наведене та те, що дана постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без проведення усіх необхідних слідчих дій, просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 29.09.2020 року.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд скарги без її участі, щодо задоволення скарги заперечує, оскільки постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та вмотивованою.

Попередньо на адресу суду надіслала матеріали кримінального провадження № 0000035 від 17 січня 2020 року.

Заслухавши доводи заявника, вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000035 від 17 січня 2020 року, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії та із матеріалів досудового розслідування не встановлено.

Встановлено, що ОСОБА_3 є заявником у даному провадженні. Копію оскаржуваної постанови отримав 23.11.2020 року та 25.11.2020 року подав до суду скаргу. Із матеріалів кримінального провадження інших відомостей не встановлено.

Відтак, строк на оскарження постанови заявником не пропущено.

В силу вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до вимог ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Разом з тим, для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Водночас, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»).

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 17.01.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 09.01.2020 року у справі № 757/65986/19, посадовими особами ГСУ НПУ внесено відомості до ЄРДР за № 0000035, про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Крім того, 25.05.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 29.04.2020 року у справі № 757/11200/19, посадовими особами ГСУ НПУ внесено відомості до ЄРДР за №0000495, про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.383 КК України.

Вищевказані кримінальні провадження постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу генерального прокурор ОСОБА_13 від 22.06.2020 року об`єднані в одне кримінальне провадження та надано єдиний обліково-реєстраційний номер №0000035 від 17.01.2020 року.

24 червня 2020 року постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу генерального прокурор ОСОБА_13 змінено підслідність у кримінальному провадженні №0000035 від 17.01.2020 року та визначено її за слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області.

Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000035 від 17.01.2020 року встановлено, що слідчим здійснено наступні слідчі дії:

- проведено допит свідків ОСОБА_3 від 04.09.2020 року, ОСОБА_11 від 27.08.2020 року, ОСОБА_6 від 15.09.2020 року, ОСОБА_8 від 23.09.2020 року;

- отримано лист з Держгеокадастру у Тернопільській області від 02.09.2020 року;

- долучено ряд документів, копії яких належним чином не завірені.

29.09.2020 року слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000035 від 17.01.2020 року.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, висновки слідчого про закриття провадження не є обґрунтованим та мотивованим. Слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження порушено приписи ст. 110 КПК України щодо належної мотивації закриття провадження, її обґрунтування та посилання на приписи КПК України, оскільки слідчий обмежився формальним перерахунком проведених процесуальних, слідчих дій та посиланням на п.2 ч.1 ст.284 КПК України, яким передбачено таку підставу закриття кримінального провадження, як відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, в той час як повинен був у мотивувальній частині постанови належним чином викласти мотиви прийняття такого рішення, на підставі оцінки яких доказів він дійшов такого переконання, а також викласти зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови тощо.

Слідчим в постанові про закриття кримінального провадження формально наведені показання свідків, проте не зазначено жодних інших доказів, які підтверджують чи спростовують звинувачення заявника у вчинення кримінальних правопорушень, викладених в заяві про злочин, без жодного аналізу доказів, встановлення будь -яких обставин, які підлягають встановленню при розслідуванні складу кримінального правопорушення, не проведено аналізу дій, на які вказує скаржник, на відповідність їх вимогам закону.

Крім того, слідчий зазначив, що ОСОБА_3 не оскаржував у встановленому законом порядку наказ про своє звільнення.

Однак, згідно пояснень ОСОБА_3 встановлено, що останній оскаржував до суду наказ про звільнення, однак йому було відмовлено у задоволенні позову, у зв`язку із пропуском строку звернення із таким позовом.

Вказані обставини, органом досудового розслідування належним чином не перевірені та не витребувано вказаного рішення суду.

Поряд з цим, із досліджених судом матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим в рамках наданих йому повноважень не було проведено комплексу необхідних слідчих дій для належного встановлення обставин кримінальних правопорушень. Зокрема, щодо досудового розслідування кримінального правопорушення за ч.1 ст.364 КК України, слідчим не витребувано належним чином завірених копій документів щодо звільнення ОСОБА_3 із займаної посади; не допитано свідка ОСОБА_7 , який на час звільнення ОСОБА_3 виконував обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та підписав наказ про звільнення ОСОБА_3 ; не допитано батьків заявника ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , хоча про останніх повідомляв ОСОБА_3 , які нібито буди свідками під час того, як на нього чинився психологічний тиск; не витребувано рішення суду по факту звернення ОСОБА_3 щодо поновлення на роботі.

Щодо досудового розслідування кримінального правопорушення за ч.2 ст.383 КК України, слідчим не допитано ОСОБА_12 , за вплив на якого, як голову Підволочиської селищної ради, вимагав неправомірну винагороду ОСОБА_3 від ОСОБА_11 ; не витребувано документів, які б підтверджували, займану посаду ОСОБА_12 ; не з`ясовано та не витребувано документів, хто станом на жовтень 2015 року обіймав посаду голови Підволочиської селищної ради; не здійснено тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження за №0000455 щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.2ст.365-2 КК України із метою витребування належним чином завіреної заяви ОСОБА_11 щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 ; не перевірено усіх обставин викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, а також вимоги змагальності, те, що слідчий в судове засідання не з`явився, своїх заперечень по суті скарги не надав, слідчий суддя приходить до переконання, що оскаржуване рішення слідчого не відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України, є передчасним, а тому скарга підлягає до задоволення, а постанова скасуванню.

В ході проведення досудового розслідування слідчому належить виконати усі необхідні слідчі, процесуальні дії, допитати свідків, долучити докази, оглянути їх, у разі наявності розбіжностей у показаннях свідків, провести їх одночасний допит, після чого на основі ретельного аналізу здобутих доказів, всебічно, повно і неупереджено дослідити їх та всі інші обставини кримінального провадження, з урахуванням і тих, на які посилається ОСОБА_3 вчинивши для підтвердження чи спростування їх необхідні, у тому числі, інші слідчі та процесуальні дії з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення у даному кримінальному провадженні.

В залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000035 від 17 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 383 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000035 від 17 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 383 КК України

Направити ухвалу в СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області .

Матеріали кримінального провадження № 0000035 від 17 січня 2020 року повернути у СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області.

Слідчий суддя ОСОБА_1