Справа №589/212/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/561/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транспортним засобом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції з приміщення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області кримінальне провадження № 589/212/20 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Клишки, Шосткинського району, Сумської області та мешканцю АДРЕСА_1 , раніше судимому,

продовжено строк тримання під вартою до 15 травня 2020 року, в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Клишки, Шосткинського району, Сумської області та мешканці АДРЕСА_2 , раніше судимої,

продовжено строк тримання під вартою до 15 травня 2020 року, в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_3 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимому,

продовжено строк тримання під вартою до 15 травня 2020 року, в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , згідно якої просить ухвалу суду скасувати та обрати ОСОБА_6 інший більш м?який запобіжний захід, не пов?язаний з позбавленням волі.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2020 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , задоволено та продовжено запобіжний захід обвинуваченим до 15 травня 2020 року.

Суд своє рішення мотивував тим, що продовження тримання під вартою має оцінюватися індивідуально, з урахуванням конкретних обставин справи, а оскільки в даному випадку існуючі ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та обвинуваченими було вчинено умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини проти власності громадян, все це вказує на те, що дія запобіжного заходу має бути продовжена.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зазначає, що обвинувачена має постійне місце проживання, повноцінну сім?ю та 2 малолітніх дітей на утриманні. Вважає, що суд обмежив його права на ознайомлення з клопотанням прокурора.

В запереченні на апеляційні скарги потерпілий ОСОБА_15 зазначає про безпідставність апеляційних вимог, а також проте, що особи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не заслуговують на довіру, оскільки ведуть аморальний спосіб життя та мають судимості.

Вислухавши доповідь судді, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та їх захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які прохали не задовольняти апеляційну скаргу захисника, захисника ОСОБА_12 , який покладався на розсуд суду, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому, його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За приписами ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зі змісту статті положень ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що на даний час здійснюється розгляд кримінального провадження № 0001714 від 28 листопада 2019 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України.

Обвинуваченим 23 січня 2020 року продовжувався запобіжний захід у виді тримання під вартою, останній раз до 21 березня 2020 року.

Крім того, із матеріалів провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_6 є раніше судимою особою, хоч і має на утриманні 2 малолітніх дітей, однак на даний час в суді вирішується питання про позбавлення її батьківських прав, має негативні характеристики за місцем мешкання, обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів.

На даний час судове слідство по кримінальному провадженню не завершено.

Таким чином, враховуючи дані про обвинувачену, характер вчинених злочинів, стадію розгляду кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 існують на момент продовження цього запобіжного заходу. Колегія суддів ставиться критично до тверджень апеляційної скарги захисника щодо не доведеності ризиків, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах судового провадження свідчать про існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченою її процесуальних прав та обов`язків.

Доводи апеляційних скарги обвинувачених з приводу погіршення їх стану здоров?я із за знаходження в СІЗО до уваги братися не можуть, оскільки вказані обставини не підлягають врахуванню судом під час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу.

Також, на окрему увагу заслуговують копії документів, що посвідчують повноваження, долучені адвокатом ОСОБА_7 до своєї апеляційної скарги. Останні датовані груднем 2019 року, таким чином захисник брав участь у кримінальному процесі з самого початку.

Особливість клопотання поданого прокурором, під час розгляду кримінального провадження по суті, полягає в тому, що воно може опиратися і обґрунтовуватися виключно на даних наявних у справі, з якими свого часу була повністю ознайомлена сторона захисту, під час відкриття матеріалів іншій стороні (ст. 290 КПК України), на відміну від клопотання поданого під час досудового розслідування, коли сторона обвинувачення надає суду клопотання і обґрунтовує його «невідомими» для сторони захисту доказами.

Таким чином, за даних обставин кримінального провадження та беручи до уваги строк участі даного захисника по даній справі, а також стадію процесу, колегія суддів приходить до висновку, що формальне дотримання судом 3 годинного проміжку часу було більш ніж достатнім як для ознайомлення з мотивами клопотання прокурора так і для формування юридичної позиції захисту, оскільки клопотання прокурора базувалося виключно на характеризуючих даних про обвинувачених і інформації дослідженої в судовому засіданні, яку захисник здійснюючи належний захист продовж тривалого часу не міг не знати.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги позицію потерпілих по справі, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_14 , та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала районного суду про продовження строку тримання під вартою є законною та обґрунтованою, підстав для скасування судового рішення немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 178, 183, 199, 331, 419 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2020 року про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими в той самий строк, з дня отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,