Справа № 526/1082/20
Провадження № 1-кп/526/173/2020

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000362 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудка Володмирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, працює СФГ «Нива», водій,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

у с т а н о в и в :

13 червня 2020 року близько 19 години між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник конфлікт на грунті суміжного землекористування, у ході якого ОСОБА_5 висловила претензії ОСОБА_4 про те, що його корова ходила на її присадибній земельній ділянці, на якій вона вирощує сільськогосподарські культури. Знаходячись на межі земельних ділянок, кожен на своїй, а саме ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , у АДРЕСА_1 , останній вирішив нанести потерпілій удар, з метою припинення нею сваритися.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 один удар відкритою долонею лівої руки в область правої верхньої частини голови. При цьому допустив необережність, а саме діючи злочинно недбало, з урахуванням сили свого віку, життєвого досвіду, загального розвитку, віку та стану здоров`я ОСОБА_5 , повинен був і міг передбачати, що внаслідок удару із застосованою ним силою, остання може не втримати рівновагу та впасти на землю отримавши при цьому тілесні ушкодження, у тому числі і пов`язані з переломами кісток, однак таких суспільно негативних наслідків не передбачив, тим самим виявивши необережність.

Внаслідок зазначеного удару, потерпіла ОСОБА_5 упала на землю на лівий бік, та внаслідок контакту з твердою поверхнею грунту отримала згідно висновку судово-медичної експертизи № 157 від 24.06.2020 тілесні ушкодження у вигляді: гематоми верхньої та середньої третини лівого плеча та закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки, які в своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю та підтвердив обставини його вчинення, пояснивши при цьому, що не оспорює обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені органом досудового розслідування, а тому висловив думку про недоцільність дослідження доказів.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляла, міру покарання просила обрати на розсуд суду.

Прокурор, у зв`язку з визнанням вини обвинуваченим та не оспорюванням іншими учасниками судового провадження обставин вчинення кримінального правопорушення, висловив думку про недоцільність дослідження доказів у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, під час судового розгляду, підтверджуючих обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, з підстав не оспорювання їх учасниками судового провадження та відсутності сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд визнає винним ОСОБА_4 у необережному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 і кваліфікує його дії за ст. 128 КК України.

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків потерпілій.

Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, як характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, так і його особу, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце роботи, на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

Окрім того, суд при призначенні покарання враховує думку потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання, висновок органу пробації, згідно якого значиться, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення та обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків потерпілій, відсутність обставин, які обтяжують покарання, тому вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання, на підставі ст. 69 КК України, тобто більш м`яке, не зазначене в санкції статті за вчинений ним злочин, а саме у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити покарання, на підставі ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1