Справа № 182/704/20
Провадження № 1-кп/0182/143/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2020 за № 0000027 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , є пенсіонером за віком, не працює, із середньою освітою, одружений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 16.11.2019 приблизно о 16:45 год. знаходився на території садового товариства «Трубник» (юридична адреса: м. Нікополь Дніпропетровської області, пр. Трубників, 56), що розташоване неподалік вул. Костянтина Хохлова в м. Нікополі Дніпропетровської області, де в цей час помітив, що по центральній дорозі садового товариства «Трубник» (далі по тексту - СТ «Трубник») рухається автомобіль марки Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1 , за кермом якого сидів ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_3 вирішив зупинити вказаний автомобіль з метою вияснення питань ведення господарства на території СТ «Трубник». Підійшовши до автомобіля, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 16.11.2019 приблизно о 16:50 год., знаходячись на території СТ «Трубник» в м. Нікополі Дніпропетровської області, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс не менше двох ударів кулаками лівої та правої руки в область голови потерпілого, спричинивши цими діями ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, крововиливу верхньої губи, забитої рани слизової верхньої губи, які згідно висновку судово-медичного експерта № 20 від 10.01.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 спочатку винуватим себе не визнавав. У подальшому, в ході судового розгляду, визнав себе винним та суду пояснив, що 16.11.2019 в період часу з 16.00 16.10 год. до 16.15 16.30 год., коли на вулиці були сутінки, він йшов до свого саду. Перед цим він вживав алкогольні напої, а саме випив 1 л пива. Коли підійшов до перехрестя, то побачив, що їде автомобіль з включеними фарами. Він хотів пропустити вказаний автомобіль, однак автомобіль зупинився біля нього. Водій відкрив вікно і він побачив, що в автомобілі знаходиться ОСОБА_5 . Останній почав пред`являти йому претензії з приводу того, що він ходить в темну пору по території садового товариства, хоча знав, що він там живе. У відповідь він почав доказувати ОСОБА_5 , що мешкає тут. Тоді ОСОБА_5 сказав, щоб він йшов відмічатися до сторожки. Він відповів йому, що так ніхто не робить і що це примха ОСОБА_5 . ОСОБА_5 відповів, що так, це дійсно його примха і повторив, щоб він все таки йшов відмічатися, а то він покличе охорону. Тоді він сказав йому, щоб він вийшов з автомобіля і сам його вигнав. Можливо на цьому все б і скінчилося, але він нагадав ОСОБА_5 про те, що останній згідно рішення суду повинен сплачувати на його користь моральну шкоду, однак на протязі 2-х років нічого не платить. У відповідь на це ОСОБА_5 почав говорити нецензурні слова на його адресу, адресу суду і на адресу судді ОСОБА_7 . Йому це не сподобалося і він ОСОБА_5 ударив кулаком лівої року в обличчя один раз, після цього ОСОБА_5 різко завів автомобіль та поїхав по провулку, потім повернув на ліво, де дачні будинки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Пізніше ОСОБА_5 приїхав до нього у дачний будинок з працівниками патрульної поліції. Визнає, що ударив ОСОБА_5 , про що кається. У них з ОСОБА_5 дійсно неприязні відносини, так як у 2019 році ОСОБА_5 став головою правління садового товариства та відключив йому світло на дачній ділянці, хоча знав, що він там мешкає. Свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 тоді 16.11.2019 він не бачив. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не визнає. Вину визнає. Запевнив, що більше до ОСОБА_5 навіть підходити не буде.
Крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 , його винуватість, на думку суду, повністю доведена показаннями потерпілого, свідків, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що обвинуваченого ОСОБА_3 знає, між ними були конфлікти, пов`язані з господарською діяльністю СТ. Навіть ОСОБА_3 кидався на нього з ножем. 16.11.2019 він виїхав з 15-ої вулиці, де у нього знаходиться сад і направився в сторону 16-ої 17-ої вулиць на автомобіля «Деу ланос» Це було на початку 17 год. На перехресті вул. 17-ої та 16-ої вилетів на дорогу з 16-ої вулиці ОСОБА_3 . Він змушений був зупинися, щоб не наїхати на нього, при цьому він відкрив водійське скло автомобіля, щоб запитати у ОСОБА_3 , що йому потрібно. Але без якихось пояснень ОСОБА_3 підбіг і через відчинене вікно у автомобілі спричинив йому 2-3 удари в область голови кулаками правої і лівої руки, внаслідок чого сильно розсік йому губу. Після цього він почав рухатися, трохи проїхав і зупинився, так як у нього почала крутитися голова і текла кров. В цей час до нього підійшов охоронець ОСОБА_8 , який стояв зі ОСОБА_9 , які все це бачили. Запитали із-за чого виник конфлікт. Він нічого не зміг їм відповісти, так як сам не знав причину конфлікту. Через деякий час він прийшов до тями і викликав наряд поліції, які, приїхавши, опитали його. І після цього вони разом з поліцейськими поїхали до дачної ділянки ОСОБА_3 . Співробітники поліції почали стукати до будинку ОСОБА_3 , він відчинив їм двері, але що той розповідав поліцейським, він не чув, так як був на вулиці. Після цього він поїхав з дружиною до травмпункту, де його лікар відправив на рентген, і його було госпіталізовано. Він деякий час знаходився на лікуванні в лікарні. В наслідок того, що сталося, йому була спричинена моральна шкода. Він переніс фізичний біль, душевні страждання, було порушено його нормальний ритм життя. Він і на даний час страждає від того, що сталося, у нього постійно підвищується артеріальний тиск. ОСОБА_3 принизив його честь і гідність, побив та образив його на очах у членів садового товариства. До поліції він заяву написав відразу ж, однак його опитували пізніше.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що з потерпілим у нього дружні відносини. З обвинуваченим неприязних відносин не було. В кінці листопада 2019 року він працював у СТ «Трубник» охоронцем. В той день він був на дачних ділянках. Проходячи територією, зустрів ОСОБА_9 , вони почали розмовляти. Стояли на асфальтованій дорозі, куди виходять дороги з вулиць СТ. Побачили, що їде ОСОБА_5 на автомобілі, він їхав у їх сторону. З поперечної вулиці вийшов ОСОБА_3 і став перед машиною, махав руками і ОСОБА_5 зупинив автомобіль та відчинив водійське вікно у автомобілі. Про що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 говорили, він не чув, так як знаходився на відстані приблизно 15 м. Однак побачив, як ОСОБА_3 через відкрите вікно ударив 3 рази рукою в обличчя ОСОБА_5 . Удари наносив кулаками обох рук. Ударив спочатку однією рукою, потім другою. Після того, що сталося, ОСОБА_3 відразу пішов на свою садову ділянку, а ОСОБА_5 поїхав до них, зупинився, вони підійшли. У ОСОБА_5 була розбита губа, він говорив, що у нього болить голова. Викликали швидку, працівників поліції. Приїхали співробітники поліції і вони з ними пішли до ОСОБА_3 , який вийшов до них у стані алкогольного сп`яніння. Що саме ОСОБА_3 розповідав співробітникам поліції, він не чув.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що у нього ні з потерпілим, ні з обвинуваченим неприязних відносин не має. Осінню 2019 року, це була субота і у них у СТ були збори. Він знаходився на дачі. Близько 16.00 год. він пішов до сусіда, вийшов на центральну вулицю, побачив, що йде ОСОБА_8 . Він його покликав, ОСОБА_8 підійшов до нього і вони почали розмовляти. Стояли на асфальтованій дорозі. Побачили, що їде ОСОБА_5 на автомобілі. Він виїхав зі своєї вулиці АДРЕСА_2 і їхав до них. В це момент на дорогу вибіг ОСОБА_3 , махнув рукою, ОСОБА_5 зупинився. Відкрив вікно і в цей момент ОСОБА_3 почав наносити ОСОБА_5 удари, при цьому виражався нецензурною лайкою. 2-3 удари в область голови були точно. Після цього ОСОБА_3 втік до себе в будинок, а ОСОБА_5 під`їхав до них. Він був у крові, у нього була розбита губа. Викликали швидку медичну допомогу і поліцію. Він постояв хвилин 10 і пішов додому. Думає, що після зборів ОСОБА_3 пішов до знайомих, там випив добряче. Раніше між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 були конфлікти.
Також винуватість обвинуваченого, на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, законність, належність та достовірність яких сторонами не оспорювалася та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000027:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02.01.2020 потерпілого ОСОБА_5 , у якому він вказує, що 16.11.2020 приблизно о 16.00 год. в садовому товаристві «Трубник» ОСОБА_3 спричинив йому тілесні ушкодження. Просить притягнути винну особу до відповідальності (а.п. 9);
- електронним рапортом від 04.01.2020 згідно якого 16.11.2019 о 16.54 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.11.2019 о 16.53 за адресою: АДРЕСА_3 , біля головного управління, заявника ударив садовод у обличчя, розбив губу. Прохає викликати швидку медичну допомогу. Заявник: ОСОБА_5 (а.п. 10);
- висновком судово-медичного експерта № 20 від 10.01.2020, відповідно до якого: у ОСОБА_5 1973 р.н., виявлені тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, крововиливу верхньої губи, забитої рани слизової верхньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. (а.п. 15);
- протоколом огляду від 23.01.2020 території садового товариства «Трубник» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр-т. Трубників, 56. Проведеним оглядом встановлено, що місцем події є ділянка асфальтованої дороги на території СТ «Трубник». Оглядом встановлено, що від асфальтованої дороги по ходу руху відходять вулиці, які мають ґрунтове покриття. Під час проведення огляду потерпілий ОСОБА_5 показав, що під час спричинення йому тілесних ушкоджень він зупинився на своєму автомобілі між вулицями № 16 та № 17 СТ «Трубник». Також потерпілий ОСОБА_5 показав, що він рухався по асфальтований дорозі в північну сторону СТ та після спричинення йому тілесних ушкоджень продовжив рух в північну сторону садового товариства по вказаній асфальтований дорозі. Під час проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фото таблицю та схему місця події. (а.п. 27-31);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2020, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 з 4-ох осіб впізнав особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження, зображену на фото № 3 ОСОБА_3 . Впізнає вказану особу за формою та повнотою обличчя, формою носа, формою губ, зачіскою. (а.с. 40-42);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.01.2020, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 розповів та показав, коли, де, як саме та куди саме йому ОСОБА_3 було нанесено удари. Показав механізм нанесення ударів. До протоколу додано фото таблицю слідчого експерименту від 10.01.2020. (а.п. 43-46);
- висновком судово-медичного експерта (додатковий) № 28 від 14.01.2020, відповідно до якого, механізм виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не суперечить механізму вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю самого ОСОБА_5 від 10.01.2020. (а.п. 48);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2020, в ході якого свідок ОСОБА_9 з 4-ох осіб впізнав особу, як таку, що спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 , зображену на фото № 2 ОСОБА_3 . Впізнає вказану особу за формою голови, кольором волосся, зачіскою, формою носа та формою губ. (а.с. 51-53);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.01.2020, в ході якого свідок ОСОБА_9 розповів та показав, коли, де, як саме та куди саме ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_5 . Показав механізм нанесення ударів. До протоколу додано фото таблицю слідчого експерименту від 10.01.2020. (а.п. 54-57);
- висновком судово-медичного експерта (додатковий) № 29 від 14.01.2020, відповідно до якого, механізм виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не суперечить механізму вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 10.01.2020. (а.п. 59);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2020, в ході якого свідок ОСОБА_8 з 4-ох осіб впізнав особу, як таку, що спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 , зображену на фото № 1 ОСОБА_3 . Впізнає вказану особу за формою обличчя, формою носа, зачіскою, кольором волосся. (а.с. 62-64);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.01.2020, в ході якого свідок ОСОБА_8 розповів та показав, коли, де, як саме та куди саме ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_5 . Показав механізм нанесення ударів. До протоколу додано фото таблицю слідчого експерименту від 11.01.2020. (а.п. 65-68);
- висновком судово-медичного експерта (додатковий) № 27 від 14.01.2020, відповідно до якого, механізм виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не суперечить механізму вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 11.01.2020. (а.п. 70).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (кримінального проступку).
Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Суд звертає увагу на розбіжність у поясненнях обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 щодо кількості спричинених ударів потерпілому ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_3 .
Обвинувачений стверджує, що він спричинив лише один удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілого, тоді як потерпілий ОСОБА_10 та свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 стверджують про спричинення потерпілому 2 - 3 ударів. Суд вважає, що, обвинувачений ОСОБА_3 не вказує всю кількість ударів, нанесених потерпілому ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності.
Як встановлено розглядом провадження, показання потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 повністю узгоджуються між собою, їх покази, надані суду є чіткими та послідовними. Судом встановлено, що неприязних стосунків між вказаним свідками та обвинуваченим не було і на даний час не має, тому на переконання суду покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є допустимими доказами і у суду відсутні сумніви в достовірності цих показів.
Також, показання потерпілого ОСОБА_10 є логічними та послідовними і у суду нема підстав для сумніву в їх достовірності.
У суду не має підстав не довіряти свідкам, потерпілому, а їх показання в силу ст. 84 КПК України є джерелом доказу, які можуть бути покладені в основу вироку.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вина ОСОБА_3 , у скоєному доведена у повному обсязі.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також суд ураховує обставини справи та особу винного. Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.п. 71), є пенсіонером за віком (а.п. 73), не працює, одружений, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно (а.п. 76). На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. (а.п. 74-75).
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді штрафу.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирішуючи цивільний позов, суд враховує наступне.
Потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , згідно якого він просить суд стягнути із ОСОБА_3 спричинену моральну шкоду в сумі 30 000 грн.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 позовні вимоги підтримав.
Згідно позовної заяви, потерпілий вказав, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 стосовно нього, він зазнав немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, в наслідок яких сталися негативні зміни у його житті, що виразилося у перенесенні ним фізичного болю, душевних страждань та в порушенні нормального способу життя, оскільки він змушений був докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав. Він і досі страждає від головного болю. Після травми у нього почав підвищуватися артеріальний тиск. Він страждає від емоційних та тілесних реакцій при згадуванні психотравмуючої події, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, страху можливого повторення події, зниженого та нестійкого настрою, порушення сну, неприємних сновидінь, емоційної напруги, нервозності, дратівливості, почуття образи, обурення, приниження гідності. ОСОБА_3 принизив його честь, гідність, а також ділову репутацію, так як побив та образив його нецензурною лайкою на очах у членів садового товариства, головою якого він є. Спричинену йому моральну шкоду оцінює в 30 000 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 не визнав.
При вирішенні цивільного позову суд враховує наступні вимоги діючого законодавства.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_5 було спричинено моральну шкоду, що виразилась в фізичному болю, душевних стражданнях, вимушених змінах в його житті внаслідок ушкодження здоров`я, необхідності проходження курсу лікування.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому спричинено моральну шкоду, так як мало місце ушкодження його здоров`я, що потягло за собою лікування, було змінено звичний уклад його життя, внаслідок чого він переносив певні моральні страждання. Так, суд вважає обґрунтованими доводи потерпілого про відчуття фізичного болю та стан стресу, оскільки такі явища є природними наслідками спричинення тілесних ушкоджень і зазвичай викликають певні моральні страждання. Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких потерпілий зазнав, характеру немайнових втрат, ступеня змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з необхідністю витрачати час на лікування, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що підлягає відшкодуванню на користь потерпілого ОСОБА_5 моральна шкода в розмірі 10 000 грн. і вважає, що визначений розмір відшкодування є достатньою справедливою сатисфакцією.
При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви,- з іншого.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тис.) грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Сторони кримінального провадження можуть отримати копію вироку у суді.
Суддя: ОСОБА_1