Справа № 305/625/15-к
Номер провадження 1-кс/305/372/20
УХВАЛА

27.11.2020. Рахівський районний суд Закарпатської області:

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря удових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заінтересованої особи ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області під головуванням судді ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

18 листопада 2020 року до суду надійшла заява заінтересованої особи ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 . Відвід мотивовано тим, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь у даному кримінальному провадженні у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Зазначає, що він заявив відвід у цій справі судді ОСОБА_6 і ухвалою Рахівського районного суду від 26.02.2020 у справі №305/625/15-к відвід було задоволено. Підстави для відводу судді ОСОБА_4 аналогічні тим, які були вказані у заяві про відвід судді ОСОБА_6 . Отже існує преюдиційне судове рішення, яким Рахівський районний суд встановив обставини, з якими Закон пов`язує перешкоди для судді розглядати справу у зв`язку із наявністю обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Зазначені в ухвалі Рахівського районного суду від 26.02.2020 стосуються і судді ОСОБА_4 . З огляду на викладене просив відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України. Під час розгляду заяви про відвід просить врахувати ухвалу Рахівського районного суду від 26.02.2020 у справі №305/625/15-к та висновки ухвали ВССУ від 17.12.2015 у справі №5-2716км15.

У судове засідання учасники провадження не з`явилися. Про день, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлялися шляхом вручення судових викликів.

Від обвинуваченої ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_7 надійшли заяви про розгляд заяви про відвід без їх участі. Окрім цього, просили відмовити у задоволенні заяви про відвід через її необґрунтованість.

Зокрема, обвинувачена ОСОБА_5 вважає, що поданий ОСОБА_3 відвід судді ОСОБА_4 має ознаки зловживання правом на відвід, оскільки ухвалою суду від 17.09.2020 у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_4 вже було залишено без задоволення. Вважає також, що заявлений судді ОСОБА_4 відвід є безпідставним та необґрунтованим, оскільки до заяви про відвід не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що суддя ОСОБА_4 є упередженим чи, що існують обґрунтовані сумніви у його неупередженості. Окрім цього зазначає, що ОСОБА_3 не є учасником судового провадження стосовно ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_7 вважає, що заява ОСОБА_3 є безпідставною, необґрунтованою та такою, що подана з метою затягування розгляду кримінального провадження по суті, а тому просить заяву ОСОБА_3 відхилити. Окрім того, вказує, що ОСОБА_3 не є учасником кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 .

Разом з тим, суд, з урахуванням приписів ч.3 ст.81 КПК України, вважає за можливе вирішити питання про самовідвід за відсутності учасників судового провадження.

Наведене також узгоджується і з позицією, викладеною у § 23 рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України», відповідно до якої національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року в справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене, у відповідності до ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши викладені у заяві про відвід доводи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу апробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Разом з тим, заявлений заінтересованою особою ОСОБА_3 відвід головуючому судді ОСОБА_4 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Так, у поданій заяві про відвід ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зазначає, що він у даній справі заявляв відвід судді ОСОБА_6 , який було задоволено. Оскільки підстави для відводу судді ОСОБА_4 є аналогічні тим, які були вказані у заяві про відвід судді ОСОБА_6 , тобто у цій справі існує преюдиційне рішення щодо встановлених підстав для відводу, тому і суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 .

Разом з тим, з такою позицією заявника ОСОБА_3 суд погодитись не може з огляду на наступне.

Частинами 1 та 3 ст.26 КПК України регламентовано, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, ОСОБА_3 , звертаючись із заявою про відвід судді ОСОБА_4 , зазначив, що підстави для відводу судді ОСОБА_4 є аналогічними підставам для відводу судді ОСОБА_6 . Разом з тим, у заяві не зазначено у чому полягають ці обставини. Окрім цього, ОСОБА_3 не долучено будь-яких доказів, які б свідчили про наявність таких обставин. Зокрема, не долучено ні заяви про відвід судді ОСОБА_6 , ні ухвали суду від 26.02.2020 у справі №305/625/15-к, ні ухвали ВССУ від 17.12.2015 у справі №5-2716км-15 на які він посилається, як на докази.

Таким чином, ОСОБА_3 жодними доказами не доведено обставин на які він посилається у заяві про відвід судді ОСОБА_4 , а суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, оскільки це буде порушенням загальних засад кримінального провадження.

Щодо посилання ОСОБА_3 про те, що у цій справі існує преюдиціальне рішення щодо встановлених підстав для відводу, зокрема ухвала суду від 26.02.2020 суд вважає, за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до вимог ст.90 КПК України рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

З наведених вимог КПК України випливає, що у будь-якому кримінальному провадженні преюдиціальними рішеннями є лише ті рішення, якими встановлено порушення прав людини і основоположних свобод.

З поданої заяви про відвід не вбачається, що ухвалою суду від 26.02.2020 встановлено які-небудь порушення прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, наведені у заяві ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 обставини не є обставинами, які в розумінні ст.75 КПК України виключають участь судді в кримінальному провадженні і жодним належним та допустимим доказом не підтверджені.

Враховуючи, що обставин, за наявності яких суддя підлягав би безумовному відводу, при розгляді заяви не встановлено і заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді, аналіз доводів заяви про відвід судді ОСОБА_4 свідчить про те, що подана ОСОБА_3 заява не містить підстав для відводу, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви заінтересованої особи ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України відмовити.
Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1