Справа № 495/969/17
Номер провадження 1-кп/495/123/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003564 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Привітне, Білгород-Дністровського району Одеської області, з вищою освітою, одруженої, має на утриманні матір похилого віку, працюючої бухгалтером на Полтавському сирокомбінаті, раніше не судимої, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 350 ч. 2 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпіла ОСОБА_7
обвинувачена ОСОБА_4
захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 05 грудня 2016 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, точний час під час судового розгляду встановити не надалось можливим, комісією з самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради було здійснено виїзне засідання комісії з обстеження земельної ділянки комунальної власності, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на якому розташовано нерухоме майно обвинуваченої ОСОБА_4 . На вказане засідання була запрошена обвинувачена ОСОБА_4 , яка в ході проведення виїзної комісії діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень Голові вказаної комісії потерпілій ОСОБА_7 , а також припинення діяльності службової особи та комісії в цілому, умисно, правою та лівою рукою нанесла останній декілька ударів у область обличчя, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 385 від 14.12.2016 встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 звернулась по медичну допомогу з тілесними ушкодженнями синцем в області правого ока і садном в області спинки носа.

Садна і синець зазвичай спричиняють незначні скоро минущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів і відповідно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у потерпілій ОСОБА_7 виникли внаслідок ударної, ударно-ковзної дії тупого твердого предмету, на що вказує характер тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 350 ч. 2 КК України, не визнала.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що 04.12.2016 року вона хворіла. Ввечері працівниця Бритівської сільської ради принесла їй повідомлення в якому було зазначено, що 05.12.2016 року комісія буде обстежувати земельну ділянку, яка належить їй та розташована за адресою АДРЕСА_2 , і що її присутність обов`язкова. 05.12.2016 року о 10.00 годині її привіз чоловік на вищезазначене місце, комісія вже була на місці. Коли вона прийшла на місце вона зразу членів комісії попередила, що погано себе почуває, у неї обличчя було прикрито медичною маскою. В склад членів комісії входили потерпіла ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Потерпіла ОСОБА_7 , як член комісії почала розповідати, що вона не сплачує орендну плату по добровільній угоді. Ніхто із членів комісії територію не оглянув. Вона відволіклася, коли до неї підійшла незнайома жінка та всі члени комісії переключилися на ту жінку, потім вона побачила, що її фотографувала секретар комісії ОСОБА_10 , вона попросила її не фотографувати, бо погано себе почувала. Потім через деякий час ОСОБА_7 наполегливо твердила, що вона ухиляється від сплати оренди землі. Далі ОСОБА_10 передала фотоапарат ОСОБА_9 . ЇЇ відштовхнула ОСОБА_10 і почала в її адресу виражатися, що вона хвора жінка та їй потрібно лікуватися. ОСОБА_9 спочатку фотографував гаражі, а потім теж почав її фотографувати. Вона його теж попросила не робити це. Потім фотоапарат з`явився в руках у ОСОБА_7 , а ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою ОСОБА_7 , стояла приблизно від неї на відстані п`ять метрів та фотографувала на мобільний телефон. Потім вона почала спілкуватися з ОСОБА_11 , та почула як ОСОБА_10 почала кричати, що вона нібито розбила мобільний телефон ОСОБА_7 . Члени комісії ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , стояли рядом біля неї та бачили, що вона нікого не била та не розбивала мобільний телефон. На той момент, вона стояла та спілкувалась з членом комісії ОСОБА_11 . Потім вона повернулась та пішла до чоловіка в машину і поїхала додому, бо у неї було погане самопочуття. Вдома їй стало погано, і вона викликала швидку допомогу. Крім того, пояснила, що ніякий мобільний телефон вона до рук не брала та ніякі тілесні ушкодження потерпілій вона не наносила. Вона прийшла до комісії без всякого умислу, а хотіла дізнатися результат виїзду даної комісії;

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 350 ч. 2 КК України, підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- свідченнями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що 05.12.2016 року, вона виконувала свої службові обов`язки у складі комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради. В склад комісії входили депутати сільської ради ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , член виконавчого комітету сільської ради ОСОБА_11 , за участю юриста сільської ради ОСОБА_16 . У них було виїзне засідання комісії з обстеження земельної ділянки комунальної власності на якій розташовано майно обвинуваченої ОСОБА_4 , за яке та не сплачує орендну плату. Обвинувачену ОСОБА_17 викликали повідомленням для участі у засіданні комісії. Члени комісії вийшли на вищевказане місце, але обвинуваченої ОСОБА_4 ще не було. Як члени комісії вони почали вести обстеження ділянки з фото фіксацією майна, що належить обвинуваченій. Після чого, десь через п`ять хвилин прибувши на місце роботи комісії, обвинувачена ОСОБА_4 до них не йшла, а бігла, та одразу почала себе вести агресивно. Секретар комісії ОСОБА_10 здійснювала фотозйомку нерухомого майна Торбинської, і остання підбігла з криком до ОСОБА_10 та намагалася вибити з її рук фотоапарат. ОСОБА_10 встигла прибрати фотоапарат та передала його юристу сільської ради ОСОБА_16 . Вона почала оголошувати по якому поводу комісія забралася на земельній ділянці. Обвинувачена ОСОБА_4 вела себе агресивно по відношенню до всіх членів комісії. Після того, як вона зробила їй зауваження по її поведінці, обвинувачена ОСОБА_4 накинулась на неї. Почала махати руками перед обличчям та бити в область обличчя. В той момент вона відступила від обвинуваченої ОСОБА_4 , достала з кишені мобільний телефон та почала дзвонити дільничному інспектору Бритівської сільської ради. В цей момент обвинувачена ОСОБА_4 вирвала з її рук мобільний телефон та кинула його об каміння, після чого він перестав працювати. Вона не знає хто саме віз членів комісії сказав, що всі події вони фіксують на відео, і раптово обвинувачена ОСОБА_4 заспокоїлась. Потім під`їхав ще один член комісії ОСОБА_15 . Після чого, вони закінчили свою комісію та попрямували в Бритівську амбулаторію для надання медичної допомоги по факту заподіяння їй тілесних ушкоджень. Цивільний позов підтримала у повному обсязі. Підтримала думку прокурора про призначення обвинуваченій покарання з іспитовим строком;

- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 05.12.2016 року проходило виїзне засідання комісії з обстеження земельної ділянки комунальної власності обвинуваченої ОСОБА_4 , котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Виїзд був здійснений в зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_4 не сплачувала орендну плату на землю. Даний виїзд був здійснений в складі комісії із семи чоловік, а саме: голови комісії ОСОБА_7 , секретаря комісії ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , а також разом з ними був присутній юрист ОСОБА_16 . Туди ж вони викликали повісткою обвинувачену ОСОБА_4 . Коли вони прийшли на вищевказану ділянку, то обвинуваченої ОСОБА_4 ще не було на місці. Голова комісії ОСОБА_7 почала розповідати причину виїзду комісії. Вони почали обстеження ділянки з фото фіксацією її майна. Приблизно через п`ять хвилин приїхала обвинувачена ОСОБА_4 і попрямувала в їх сторону. Коли обвинувачена ОСОБА_4 наблизилась до них, вона бачила ща та була агресивно налаштована. Вона підбігла до ОСОБА_10 , яка здійснювала фіксування на фотоапарат, з криком, щоб та прибрала фотоапарат і ударила по руці, щоб вибити фотоапарат. Але ОСОБА_10 встигла передати фотоапарат ОСОБА_16 . Після цього голова комісії ОСОБА_7 продовжила засідання комісії і зробила зауваження обвинуваченій ОСОБА_4 за її поведінку. Після цього ОСОБА_17 переключилася на голову комісії ОСОБА_7 та почала махати руками перед її обличчям та вдарила її по губі. Після чого, ОСОБА_7 дістала мобільний телефон та почала дзвонити дільничному. Однак, обвинувачена ОСОБА_4 вихопила у потерпілій ОСОБА_7 мобільний телефон з рук і кинула його об каміння. Хтось із членів комісії сказав, що все фіксується на відео, та обвинувачена ОСОБА_4 заспокоїлась і пішла до неї розмовляти. Потім, їй стало відомо що ОСОБА_7 з членами комісії ходили до Бритівської амбулаторії. Їй невідома причина такої поведінки обвинуваченої ОСОБА_4 , у них така ситуація була вперше на виїзному засіданні. У той день у них були дві виїзні комісії на другу комісію вона вже не пішла;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що 05.12.2016 року проходило виїзне засідання комісії з обстеження земельної ділянки комунальної власності обвинуваченої ОСОБА_4 , котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Виїзд був здійснений в складі комісії із семи чоловік, а саме: голови комісії ОСОБА_7 , секретаря комісії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , а також він, як юрист. На місце вони викликали повісткою обвинувачену ОСОБА_4 . Коли вони прийшли на об`єкт обвинуваченої ОСОБА_4 ще не було, та вона підійшла на місце згодом. Голова комісії ОСОБА_7 почала оголошувати причину обстеження вищевказаної земельної ділянки. У них з обвинуваченої ОСОБА_4 не було миролюбного діалогу, вона свої зауваження висловлювала в адресу всіх присутніх членів комісії. Обвинувачена ОСОБА_4 почала сперечатися з ОСОБА_7 . Він бачив, як обвинувачена ОСОБА_4 вибила з рук ОСОБА_7 мобільний телефон, бо вона подумала що ОСОБА_7 знімає відео на мобільний телефон. Обвинувачена ОСОБА_4 вела себе агресивно, вона вдарила декілька разів по обличчю потерпілу ОСОБА_7 . На їх прохання заспокоїтися обвинувачена ОСОБА_4 не реагувала, та продовжувала свої дії. Хтось із членів комісії сказав, що все фіксується на відео, та обвинувачена ОСОБА_4 заспокоїлась і пішла розмовляти до ОСОБА_11 . Потім голова комісії ОСОБА_7 звернулась за медичною допомогою в Бритівську амбулаторію.

- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що 05.12.2016 року проходило виїзне засідання комісії з обстеження земельної ділянки комунальної власності обвинуваченої ОСОБА_4 , котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Виїзд був здійснений в зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_4 не сплачувала орендну плату на землю. Даний виїзд був здійснений в складі комісії із семи чоловік, а саме: голови комісії ОСОБА_7 , секретаря комісії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , юрист ОСОБА_16 та її. Туди ж вони викликали повісткою обвинувачену ОСОБА_4 . Коли вони прийшли на об`єкт обвинуваченої ОСОБА_4 , ще не було там, вона підійшла на місце приблизно через п`ять хвилин. Обвинувачена ОСОБА_4 вела себе дуже агресивно і попередила ОСОБА_10 , що хворіє і погано себе почуває. Голова комісії ОСОБА_7 почала оголошувати суть збору комісії, при цьму обвинувачена ОСОБА_19 себе не коректно поводила, почала сперечатися та грубити ОСОБА_7 . На що, ОСОБА_20 зробила зауваження. Обвинувачена ОСОБА_4 накинулась на ОСОБА_7 , почала махати руками перед її обличчям та ударила руками в область обличчя. Вона разом ОСОБА_13 намагалися її заспокоїти та відвести в сторону, але обвинувачена ОСОБА_4 ніякої уваги на них не звертала і на прохання не реагувала. Після чого, ОСОБА_7 дістала мобільний телефон та почала дзвонити дільничному. Однак, обвинувачена ОСОБА_4 вихопила у потерпілій ОСОБА_7 мобільний телефон з рук кинула його об каміння. Хтось із членів комісії сказав, що все фіксується на відео, та обвинувачена ОСОБА_4 заспокоїлась і пішла розмовляти до ОСОБА_11 . Потім, голова комісії ОСОБА_7 звернулась за медичною допомогою в Бритівську амбулаторію;

- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що потерпіла ОСОБА_7 являється її рідною сестрою. 05.12.2016 року у них були дві виїзні комісії по обстеженню земельних ділянок. Виїзд на земельну ділянку до обвинуваченої ОСОБА_4 був здійснений в зв`язку з тим, що остання не сплачує орендну плату за землю. До складу комісії входило сім чоловік, а саме: голова комісії ОСОБА_7 , секретар комісії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , юриста ОСОБА_16 , а також її. Туди вони також викликали повісткою обвинувачену ОСОБА_4 . Приїхавши на місце обвинуваченої ОСОБА_4 ще не було, вони розпочали обстеження земельної ділянки з фото фіксацією її майна. Приблизно через 20 хвилин під`їхала обвинувачена ОСОБА_4 , її обличчя було прикрито шарфом. ОСОБА_10 , яка являлась секретарем комісії на той момент здійснювала фіксування на фотоапарат. Обвинувачена ОСОБА_4 , коли наближалась до них, було видно по її поведінці, що настрій у неї був агресивний та вона намагалась вибити у рук ОСОБА_10 фотоапарат, однак остання встигла фотоапарат передати в руки ОСОБА_16 . Побачивши це ОСОБА_7 зробила зауваження обвинуваченій ОСОБА_4 , після чого у них виник конфлікт. Торбинська почала махати руками перед обличчям ОСОБА_7 та вдарила її декілька раз по обличчю. Також пояснила, що вона намагалася розборонити їх, але вона на неї жодної уваги не звертала і на її прохання припинити свої протиправні діяння відносно ОСОБА_7 не реагувала. В той момент ОСОБА_7 достала свій мобільний телефон та сказала, що буде дзвонити дільничному, почувши це обвинувачена ОСОБА_4 вибила з її рук мобільний телефон та викинула на каміні. Хтось із членів комісії сказав, що все фіксується на відео, після цього обвинувачена ОСОБА_4 заспокоїлась і пішла розмовляти до ОСОБА_11 . Після всього, що відбулося вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 направились до Бритівської амбулаторії для надання медичної допомоги. Надавши медичну допомогу ОСОБА_7 , вони пішли на наступну комісію щодо земельних спорів;

- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 05.12.2016 року була виїзна комісія по обстеженню земельної ділянки, де розташована приватна власність обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . До складу комісії входило сім чоловік, а саме: голова комісії ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 юриста ОСОБА_16 , а також її. Туди вони також викликали повісткою обвинувачену ОСОБА_4 . Приїхавши на місце вчасно, обвинуваченої ОСОБА_4 ще не було. Голова комісії ОСОБА_7 почала вводити в курс справи чого вони зібрались на даної земельної ділянки. Вона, як секретар цієї комісії почала фотографувати будівлю та всіх присутніх членов комісії. Після чого, вони побачили, як обвинувачена ОСОБА_4 під`їхала на автомобілі та направились в їхню сторону. Коли вона наблизилася до них, вони побачили, що вона агресивно налаштована. Обвинувачена ОСОБА_4 підбігла до неї, оскільки вона фотографувала, та вдарила її по руці, з метою вибити фотоапарат. Однак, вона встигла фотоапарат передати їхньому юристу ОСОБА_16 . Після цього ОСОБА_7 зробила обвинуваченій ОСОБА_4 зауваження щодо її поведінки на що обвинувачена ОСОБА_4 почала перед обличчям ОСОБА_7 розмахувати руками і бити її. Вони почали розбороняти обвинувачену ОСОБА_4 та потерпілу. Вона бачила як обвинувачена ОСОБА_4 вихватила мобільний телефон з рук у ОСОБА_7 та кинула на каміння. Хтось із членів комісії сказав, що все фіксується на відео, та обвинувачена ОСОБА_4 заспокоїлась і пішла розмовляти до ОСОБА_11 . Після цього вони завершили комісію. Вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 направились до Бритівської амбулаторії для надання медичної допомоги ОСОБА_7 . Надавши медичну допомогу ОСОБА_7 вони пішли на іншу комісію щодо земельних спорів;

- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_21 , яка пояснила, що вона працює лікарем у Бритівської лікарні. 05.12.2016 року до неї звернулась потерпіла ОСОБА_7 за наданням медичної допомоги. А саме у неї на обличчі була подряпина. Скарги за станом її здоров`я були відсутні. Вона раніше знала потерпілу ОСОБА_7 і що вона працює у Бритівській сільській раді. Також пояснила суду, що вона виписала направлення їй до судово-медичного експерта. Крім того, доповнила що обвинувачена ОСОБА_4 у той період зверталась до неї, у неї була вірусна інфекція простудного характеру. Також заявила, що у той день свідка ОСОБА_22 взагалі вона не бачила на прийомі;

- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_23 , яка пояснила, що 05.12.2016 року приблизно о 10.00 годині вона йшла випасати корову і була свідком подій, які відбувалися біля гаражів у с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області. Ці події мали місце під час засідання виїзної комісії. Вона пояснила, як бачила, що потерпіла ОСОБА_7 , яка входила у склад комісії фотографувала обвинувачену ОСОБА_4 під час її знаходження біля гаражів. Також доповнила, що ніяких бійок біля гаражів між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_7 вона не бачила.

- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_22 яка пояснила, що 05.12.2016 року вона подзвонила обвинуваченій ОСОБА_4 та домовилась з нею о зустрічі, та попросила купи квіти, бо вони разом зібралась йти на похорони. Приблизно о 10.00 годині їй стало погано, та вона вирішила звернутись за медичною допомогою в амбулаторію с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області. Коли вона прийшла до амбулаторії вона в коридорі побачила ОСОБА_24 . Двері до лікаря були погано закриті, та вона заглянула в кабінет і побачила там ОСОБА_7 . Сидячі в коридорі вона почула розмову про якісь садни. Потім вона розвернулась та пішла з амбулаторії так і не звернувшись до лікаря, бо запізнилась би на похорони. Наступного дня 06.12.2016 року вона для особистого інтересу пішла до Бритівської сільської ради, поцікавитись, чи дійсно у ОСОБА_7 були якісь садни, оскільки ОСОБА_4 повідомила, що у неї з ОСОБА_7 стався конфлікт;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_25 , який пояснив, що він неофіційно працював охоронцем на складі біля гаражів в с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області. 05.12.2016 року приблизно о 10.00 годині він зустрів чоловіка обвинуваченої ОСОБА_26 , його машина знаходилась на узбіччі дороги. Він зайшов до нього в машину поспілкуватись. Той повідомив, що чекає дружину, оскільки та пішла на виїзне засідання комісії щодо оренди землі. Також доповнив суду, що він не бачив ніяких бійок та конфліктів між обвинуваченою та будь-яким членом комісії;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_27 , який пояснив, що 05.12.2016 року вранці він йшов випасати корову та бачив біля гаражів в с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області, що проходило якесь виїзне засідання, та були присутні приблизно 5-6 членів комісії. Там же він бачив обвинувачену ОСОБА_4 . Бачив, як потерпіла ОСОБА_7 , яка входила в склад комісії фотографувала обвинувачену ОСОБА_4 . Ніякої бійки та конфлікту він не бачив;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_26 , який пояснив, що обвинувачена ОСОБА_4 являється його дружиною. 05.12.2016 року вранці, приблизно о 10.00 годині він з дружиною приїхали до гаражів, які знаходяться в с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області. Коли його дружина вийшла з машини, члени виїзної комісії вже були присутні за місцем виїзду. Його дружина попросила членів комісії, щоб вони її не фотографували, бо вона мала поганий вигляд після хвороби. Також доповнив, що весь час він перебував в автомобілі і за всіма спостерігав з автомобіля. Він бачив, що на мобільний телефон фотографувала якась жінка.

Також, вина обвинуваченої ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0003564 від 06.12.2016 року, про те, що 05.12.2016 року, до чергової частини Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що 05.12.2016 року о 10:00 годині на земельній ділянці АДРЕСА_1 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження;

- заявою від 05.12.2016 року від потерпілої ОСОБА_7 , з якої вбачається, що при виконанні своїх службових обов`язків в складі комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради вона отримала тілесні ушкодження від ОСОБА_4 ;

- висновком експерта від 14.12.2016 року № 385, встановлено, що ОСОБА_7 1981 року народження звернулась 05.12.2016 року по медичну допомогу з тілесними ушкодженнями синцем в області правого ока і садном в області спинки носа. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли в результаті ударної, ударно-ковзної дії тупого твердого предмету, на що вказує характер тілесних ушкоджень.

Садно і синець зазвичай спричиняє незначні, скоро, скороминущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і відповідно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли перед зверненням по медичну допомогу, можливо в строк вказаний в постанові;

- належно завіреною копією рішення Бритівської сільської ради від 16.07.2014 року «Про затвердження Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради», яким затверджено склад комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель, у яку, у тому числі, входить потерпіла ОСОБА_7 ;

- належно завіреною копією положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради;

- належно завіреною копією рішення Бритівської сільської ради від 25.11.2015 року «Про внесення змін до складу комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради», яким змінено склад комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель, у яку, у тому числі, входить потерпіла ОСОБА_7 ;

- належно завіреною копією розпорядження Бритівського сільського голови по основній діяльності «Про проведення самоврядного контролю» від 02.12.2016 року;

- копією акта обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 05.12.2016 року.

Досліджені під час судового розгляду докази суд вважає належними та допустимими, та такими, що отримані у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням викладеного, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України доведена в повному обсязі.

Висновок суду ґрунтується на висновках з пояснень обвинуваченої, яка не заперечувала, що дійсно вона приїхала до гаражів у с. Бритівка, де відбувалося виїзне засідання комісії, пояснень потерпілої ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , щодо того, як, коли та за яких обставин обвинувачена ОСОБА_17 вчинила кримінальне правопорушення.

Суд бере до уваги, що пояснення потерпілої та свідків є тотожними по суті та не суперечать один одному. Крім того вони підтверджуються висновком судово-медичної експертизи, відповідно до якої у потерпілої встановлені тілесні ушкодження.

Крім того, судом враховується, що обвинувачена ОСОБА_4 була депутатом шостого скликання Бритівської сільської ради, та їй достовірно було відомо про існування комісій при сільській раді, а також склад цих комісій. Також, те, що потерпіла ОСОБА_7 виконувала свої службові обов`язки, підтверджується показами свідків сторони обвинувачення, які у своїх показах пояснили, що при появлені на місці проведення комісії обвинуваченої ОСОБА_4 , їй було повідомлено про те, що відбувається виїзне засідання земельної комісії. Таким чином остання повинна була усвідомлювати, що потерпіла ОСОБА_7 на момент події виконувала свої службові обов`язки.

Стосовно показів свідків сторони захисту слід звернути увагу на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

З урахуванням вимог ст. 65 КПК України, суд не бере до уваги покази свідків сторони захисту ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_17 , оскільки з показів цих осіб вбачається, що вони особисто не були присутні на місці події, та не були свідками події від її початку та до кінця.

Суд критично відноситься до свідчень обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що вона не наносила ніякі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 під час виконанням останньою своїх службових обов`язків, оскільки її провина у вчинені кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами добутими на досудовому та дослідженими при судовому розгляді кримінального провадження.

Невизнання провини обвинуваченою ОСОБА_4 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 350 КК України, суд розцінює як намагання уникнути передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винною обвинувачену ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 350 КК України умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку із її службовою діяльністю.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченої ОСОБА_4 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити їй покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого нею кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем роботи, її вік, стан здоров`я те, те що вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, має на утриманні матір похилого віку, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії не тяжких злочинів.

Враховуючи викладене, та те, що обвинувачена ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та місце роботи, враховуючи її сімейний стан, а також її відношення до скоєного, а саме те, що вона не розкаялася та не сприяла розкриттю злочину, враховуючи думку потерпілої, яка не просила позбавляти волі обвинувачену, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів

У ході підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_7 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 420,00 гривень та моральну шкоду у сумі 5 000 грн.

При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичної білі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що потерпіла має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що їй внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_4 було заподіяно моральну шкоду у вигляді ушкодження здоров`я.

З урахуванням викладеного, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 у частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме в сумі 5 000 грн., яку необхідно стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої, та у частині стягнення матеріальної шкоди, яка підтверджена оригіналом фіскального чеку, також підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 420,00 гривень, яку необхідно стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 350 ч.2 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити їй покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк в 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути с засудженої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 відшкодування матеріальної шкоди у сумі 420,00 гривень та компенсацію моральної шкоди в сумі 5 000 гривень.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно видати засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1