Провадження №1-кп/523/1290/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000758 від 6.07.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ст.307 ч.1 КК України,-

Встановив:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.307 ч.1 КК України.

Вивченням матеріалів встановлено, що під час підготовчого провадження в порядку ст.315 КПК України стосовно ОСОБА_5 3.09.2020р. був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строк дії ухвали суду припиняє свою дію 1.11.2020р.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачений не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, судовий розгляд не закінчений, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України не змінилися та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_5 , який за змістом обвинувального акту офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу захисника ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, так як вважає, що ризики відсутні, підзахисний дав відносно себе визнавальні покази, є раніше не судимою особою, тому переховуватися не має сенсу, щодо посилання прокурора, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину, але вирок не ухвалений, тому відносно підзахисного діє презумпція невинуватості, крім того підзахисний має місце реєстрації та проживання в Одеській області, міцні соціальні зв`язки, на утриманні матір, у зв`язку з чим вважав за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту; обвинуваченого, який підтримав думку свого захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі ще триває, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_5 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за який, у разі визнання особи винною, передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який притягується до кримінальної відповідальності за скоєння іншого злочину, пов`язаного з наркотиками, знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, не має легальних джерел доходів, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що не уможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених діючим КПК України.

З урахуванням особи обвинуваченого, його віку та майнового стану, обставин злочину, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у межах розміру передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,

Постановив:

Клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 27.12.2020р. включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1.01.2020р., що складає 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 29.10.2020 року заставна сума за ОСОБА_5 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 27.12.2020 року.
Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13.06.2019р. ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому діючим Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1