Справа № 761/773/21
Провадження № 1-кс/761/1384/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши скаргу адвоката Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора України начальника Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , подану в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва 23.12.2020 (вх. №1879 від 13.01.2021) звернувся адвокат Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора України начальника Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , подану в порядку ст.303 КПК України.

Просив визнати незаконною бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора України у кримінальному провадженні №0000307 від 19.02.2020 стосовно невиконання покладених на нього ст.36 КПК України, Законом України «Про прокуратуру», ст.19 Конституції України обов`язків та зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора України за результатами розгляду скарги винести постанову.

Віршуючи питання щодо наявності підстав для розгляду поданої скарги по суті, суд виходить з наступного.

Так, положеннями статті 303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню, а саме: на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або дізнавача:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
91) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Як вбачається зі змісту скарги, заявник вказує на те, що 02.09.2020, 17.09.2020 та 25.09.2020 представниками ОСОБА_3 , щодо майна якого вирішено питання про арешт в межах кримінального провадження №0000307, прокурору 3-го відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000307 від 19.02.2020 завлено клопотання, в яких представник ОСОБА_6 , в рамках ст.642 КПК України, просив:
-здійснити огляди: відеозаписів слідчого ОСОБА_7 26.05.2020 в приміщенні НЦНР «Музей Івана Гончара», відеозаписів та інформації, що поширені ДБР на своєму сайті, відеозаписів та інформації, що поширена під час прес-конференції колишнім працівником ДБР ОСОБА_8 , документів (які підтверджують законність експозиції культурних цінностей, вилучених під час обшуку), заяв про вчинення слідчим ОСОБА_7 та іншими працівниками ДБР кримінальних правопорушень під час незаконного обшуку в НЦНК «Музей Івана Гончара». Скласти при цього протоколи оглядів, відповідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України;
-залучити до матеріалів кримінального провадження судове рішення, а саме: ухвалу Київського апеляційного суду від 27.07.2020 про відмову в задоволенні клопотання прокурора Папазова про накладення арешту на культурні цінності, що належить ОСОБА_3 , Київський апеляційний суду в своєму судовому рішенні встановив ту обставину, що вилучення картин було здійснено в рамках проведення такої слідчої дії, як обшук, без отримання ухвали слідчого судді на проведення обшуку. Крім того, відповідно до цієї ухвали Київського апеляційного суду додані до клопотання прокурора про арешт картин докази є недопустимими. Здійснити огляд зі складання протоколу огляду, відповідно до ч.2 ст.100 КПК України;
-залучити докази (документи) договори з додатками, адвокатські запити, листи Національного центру народної культури «Музей Івана Гончара», ТОВ «ТЕЛЕКАНАЛ «ПРЯМИЙ», які не тільки підтверджують законність експозиції вилучених під час незаконного обшуку культурних цінностей на виконання незаконної постанови слідчого ОСОБА_9 від 26.05.2020 року, якою слідчий визначив місце зберігання предметів мистецтва Національний центр народної культури «Музей Івана Гончара»;
-надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження;
-допитати свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , всіх працівників ДБР, які знаходились 26.05.2020 біля Національного центру народної культури «Музей Івана Гончара» та/або приймали участь у слідчих/процесуальних діях, всіх працівників Національного центру народної культури «Музей Івана Гончара» щодо дій, вчинених протягом 26 травня 2020 року працівниками Державного бюро розслідувань біля та всередині Національного центру народної культури «Музей Івана Гончара», співробітників ДБР ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інше;
-долучити до матеріалів кримінального провадження відеозапис, здійснений журналістами ТОВ «ТЕЛЕКАНАЛ «ПРЯМИЙ» під виконання ними своїх професійних обов`язків, відповідно до ст.ст.98-100 КПК України, здійснити огляд зі складанням протоколу огляду цього відеозапису. Вищенаведений відеозапис є черговим підтвердженням факту вчинення слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 та іншими службовими особами ДБР злочину, передбаченого ч.2 ст.162 Кримінального кодексу України, та підтверджується факт безпідставного проведення слідчої дії, як обшук, без отримання ухвали слідчого судді на проведення обшуку.
При цьому, заявником зазначено про те, що ним отримано від прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_15 листи-відповіді (від 09.09.2020 та 28.09.2020), у яких повідомлено, що подані клопотання направлені для долучення до матеріалів кримінального провадження та врахування в роботі до органу досудового розслідування, яким є Державне бюро розслідувань.
15.12.2020 заявник звернувся до Генерального прокурора України з і скаргою, в якій просив:
-провести службове розслідування за фактами умисного порушення прокурором, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000307 від 19.02.2020 вимог КПК України, зокрема, але не виключно умисного невиконання визначених законом обов`язків щодо процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000307;
-здійснити заходи з притягнення прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000307 до дисциплінарної відповідальності за фактом протиправного невиконання встановлених Законом України "Про прокуратуру" та ст19 Конституції України обов`язків.
Вважаючи, що у встановлений строк, уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора України скарга адвоката ОСОБА_2 від 15.12.2020 №20-876-0812 не розглянута, відповіді не надано, про результати розгляду не повідомлено, заявник звернувся до суду з даною скаргою в порядку ст.303 КПК України.
Аналізуючи доводи заявника, викладені у скарзі, слідчий суддя не вбачає рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, наведеного у вичерпному переліку ч.1 ст.303 КПК України, що підлягають оскарженню.
Так, за результатом отриманих від заявника клопотань від 02.09.2020, 17.09.2020 та 25.09.2020, останні направлені прокурором для долучення до матеріалів кримінального провадження та врахування в роботі органу досудового розслідування, відтак, визначених ст.220 КПК України рішень, прокурором прийнято не було.
Постанова про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання не виносилась, зокрема матеріали клопотання такої не містять.
Звертаючись до Генерального прокурора України зі скаргою від 15.12.2020 заявник ставив питання про проведення службового розслідування та притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.
Водночас, стаття 308 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.
Матеріали скарги не містять доказів того, що заявник звертався до прокурора вищого рівня зі скаргою саме на недотримання прокурором, який здійснює процесуальне керівнитво досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000307, розумних строків, в порядку ст.308 КПК України.
Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Водночас, заявник у межах строку, визначеного ч.1 ст.304 КПК України, не звертався зі скаргами на бездіяльність слідчого чи прокурора, після отримання відповіді прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_15 листи-відповіді від 09.09.2020 та 28.09.2020, що також не спростовано матеріалами скарги.
При цьому, аналізуючи скаргу заявника від 15 грудня 2020 року, слідчий суддя приходить до висновку, що вона не містить вимог щодо недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування, а в ній ставиться питання про проведення службового розслідування за фактом порушення службовою особою Офісу Генерального прокурора України вимог Конституції України та Закону України "Про прокуратуру" та притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, а відтак скарга подана поза межами вимог статті 308 КПК України.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Таким чином, адвокат ОСОБА_2 звертається до слідчого судді зі скаргою, яка не підлягає вирішенню слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України, тому слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 303, 304, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за скаргою адвоката Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора України начальника Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , подану в порядку ст.308 КПК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1