Справа № 594/526/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві кримінальне провадження №0000031 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2019 року за ч.1 ст.155 КК України до 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст.75,76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладенням певних обов`язків,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 155 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_5 08 лютого 2020 року біля 23.00 год. перебували у приміщенні житлового будинку у якому проживає ОСОБА_3 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на статеві зносини природнім способом з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку.

Перебуваючи 08 лютого 2020 року біля 23.00 год. в одній із кімнат житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , являючись повнолітньою дієздатною особою, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 не досягла 16 річного віку та є ученицею 8-го класу Ниврянського НВК «ЗНЗ І-ІІ» ступенів - ДНЗ «Сонечко», з добровільної згоди останньої, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання його суспільно небезпечних наслідків, вступив із ОСОБА_5 , у статеві зносини природним способом, здійснивши один статевий акт.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення і суду показав, що 08 лютого 2020 року ходив до потерпілої ОСОБА_5 і запросив її до себе. Біля 23.00 год. вони прийшли до нього додому, в житловий будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , де він а запропонував ОСОБА_5 зайнятись коханням, на що потерпіла погодилась і вчинила це добровільно. Йому було відомо, що потерпіла є неповнолітньою, не досягла шістнадцяти років та є ученицею 8-го класу. Перед батьками потерпілої вибачився за скоєне. Мав намір одружитися з потерпілою. У вчиненому розкаюється.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразилися у вступі повнолітньої особи у природні статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, потерпілою ОСОБА_5 - ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що він раніше судимий, по місцю проживання характеризується позитивно.

Згідно висновку судово-психіатричногої експертизи №141КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР від 26 березня 2020 року, в період, який відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_3 психічними хворобами чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, виявляв ознаки примітивної особи, він міг давати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час ОСОБА_3 психічними хворобами не страждає, виявляє ознаки примітивної особи, він може давати звіт своїм діям та керувати ними.

ОСОБА_3 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи КНП «ХОЗЗНПД» ХОР №595 від 24 листопада 2020 року, ОСОБА_3 на даний час та в період з 01 квітня 2020 року психічним захворюванням не страждає та не страждав, після поміщення його в СІЗО переніс тимчасовий розлад психічної діяльності у вигляді психологічного мутизму, з якого в теперішній час вийшов. ОСОБА_3 у даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати

ними. ОСОБА_3 у даний час в стані тимчасового розладу психічної діяльності

чи психічного розладу не знаходиться, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире розкаяння у вчиненому і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.155 КК України у виді обмеження волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення.

Вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2019 року, який набрав законної сили 14 квітня 2020 року, ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.155 КК України, призначено покарання у виді двох років обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік. До повного відбуття покарання ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення, тому остаточне покарання йому слід обрати на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2019 року.

При цьому суд враховує вимоги п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року, згідно якого за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 за цим вироком слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Питання речових доказів по справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців обмеження волі частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Борщівськогорайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2019 року у виді 4 (чотирьох) місяців обмеження волі, призначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази по справі, які зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області:

-труси потерпілої ОСОБА_5 повернути у власність потерпілій ОСОБА_5 ;

-труси ОСОБА_3 , наволочку із рослинним орнаментом фіолетового кольору, підодіяльник білого кольору, простирадло з рослинним орнаментом повернути у власність обвинуваченого ОСОБА_3 ;

-змиви рук, зрізи вільних країв нігтьових пластин, мазки із вмістом піхви ОСОБА_5 , змиви рук, зрізи вільних країв нігтьових пластин, змиви і мазки із вмістом статевого члена ОСОБА_3 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий