ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2875/20 Справа № 192/1045/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні подання Державної установи Солонянська виправна колонія (№21) Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Кин Лисьвенського району Пермської області Російської Федерації, раніше судимого:
- 31 травня 2017 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднаного невідбуту частину покарання за вироком Юрі`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2013 року і остаточно до відбуття призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 25 липня 2017 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та вироком Юрі`ївського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2017 року до відбуття призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

за участю учасників провадження:
прокурора : ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні подання Державної установи Солонянська виправна колонія (№21) Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_6 на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.
Відбуття засудженим певної частини покарання та наявність позитивної характеристики не надає безумовного права на застосування до останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить застосувати до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
При цьому, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що засуджений своє поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, та наявність у ОСОБА_6 на утриманні батьків похилого віку, які потребують його допомоги.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджений у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу засудженого, просив апеляційну скаргу задовольнити, звільнивши його умовно-достроково від відбування покарання.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки своїм ставленням до праці засуджений не довів своє виправлення, а наявність заохочень не може бути підставою для застосування до нього положень статті 81 КК України.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суди при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення зобов`язані дослідити весь період відбування засудженого за вироком суду та враховувати, що підлягають умовно - достроковому звільненню ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання засудженого повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали за поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого, та дійшов обґрунтованих висновків, що Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
За наслідками розгляду подання Державної установи Солонянська виправна колонія (№21) Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , місцевий суд прийшов до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, який колегія суддів вважає об`єктивним та неупередженим.
Так, відмовляючи у задоволенні подання, суд об`єктивно врахував, що ОСОБА_6 не зробив для себе належних висновків під час умовно-дострокового звільнення і знову вчинив злочини, що характеризує його як особу, яка схильна до систематичної злочинної діяльності, та правильно прийшов до висновку, а поведінка ОСОБА_6 на думку суду свідчить про відсутність належних висновків у засудженого .
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України, оскільки відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.
При цьому, колегія суддів зауважує, що наявність лише заохочень та відсутність стягнень за весь період відбування покарання хоча і характеризує позитивно особу засудженого, однак з урахуванням інших, встановлених судом обставин, на виправлення ОСОБА_6 не вказують.
Крім того, колегія суддів зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу за яким змінилася поведінка засудженого, згідно наданої характеристики не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.
Доводи апеляційної скарги засудженого про відсутність заборгованості за виконавчими листами, та наявність на утриманні батьків похилого віку, які потребують його допомоги, колегія суддів вважає такими, що не можуть слугувати підставою для застосування до нього вимог 81 КК України, оскільки це не є вирішальним під час розгляду подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, а відбуття засудженим певної частини покарання та наявність позитивної характеристики не надає безумовного права на застосування до останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні подання Державної установи Солонянська виправна колонія (№21) Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді Дніпровського
апеляційного суду:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10