Справа № 175/2502/20
Провадження № кп/175/166/20
Ухвала

Іменем України

27 серпня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

а також потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001128 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Красне Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом від 19 червня 2020 року ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 02 червня 2020 року близько 17.00 години він, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 , рухався в с. Сурсько-Литовське Дніпровського району Дніпропетровської області по вулиці Гоголя з боку вулиці Підгірної у напрямку провулка Українського. Під час руху ОСОБА_6 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, під`їжджаючи до перехрестя рівнозначних доріг вулиці Гоголя та вулиці без назви, не надав дорогу велосипеду «Україна» під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який наближався до даного перехрестя проїзних частин праворуч, внаслідок чого в районі будинку АДРЕСА_2 скоїв з ним зіткнення.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, поверхневих забійних ран або глибоких саден у лобній області по центру з переходом праворуч волосистої частини голови, на кінчику носу, у виличній області ліворуч, у носогубному трикутнику ліворуч і мочці лівого вуха; ділянки осадження та забійної рани на задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині; закритого уламкового перелому проксимального метаепіфізу лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків; закритого трьохкісточного перелому лівого гомілковостопного суглобу зі зміщенням уламків; п`яти саден на тильній поверхні лівої кисті в проекції середньої третини 3-ї п`ясної кістки та в проекції голівки 4-ї п`ясної кістки, на внутрішній поверхні правого гомілковостопного суглобу, на внутрішній поверхні правої стопи з переходом на підошовну поверхню та на внутрішній поверхні правого колінного суглобу; чотирьох синців: на внутрішній поверхні правого гомілковостопного суглобу з переходом на стопу, на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на передньо-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині та на передній поверхні лівого стегна у верхній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди послужили дії водія ОСОБА_9 , який грубо порушив вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху України, який встановлює, що «На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух…».

Невиконання водієм ОСОБА_10 зазначених вимог Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Необережні дії обвинуваченого ОСОБА_9 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 і обвинувачений ОСОБА_6 заявили письмові клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотань і надав матеріали кримінального провадження № 0001128 для вирішення долі речових доказів і питання відшкодування на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Обсудивши клопотання, дослідивши обвинувальний акт (з додатками) та надані прокурором матеріали кримінального провадження № 0001128, суд приходить до наступного.

У відповідності з п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених… частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За приписом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Положенням ст.46 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто до змін, внесених законами України від 03.12.2019 року N 321-IX, від 17.06.2020 року N 720-IX) передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим і відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.
Ця ж стаття в новій редакції передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності з тих же підстав за вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень…

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч.2 ст.12 КК України (в редакції, що діяла до змін, внесених законами України від 03.12.2019 р. N 321-IX,

від 17.06.2020 р. N 720-IX) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.4 ст.12 КК України в чинній редакції нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Судом установлено, що ОСОБА_6 уперше притягається до кримінальної відповідальності та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до категорії необережних злочинів невеликої тяжкості (в редакції, що діяла до змін, внесених законами України від 03.12.2019 року N 321-IX,

від 17.06.2020 року N 720-IX), за вчинення якого було передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт, або арешту, або обмеження волі, на даний час у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт, або арешту, або обмеженням волі…

На досудовому слідстві ОСОБА_6 повністю визнав свою провину, щиро розкаявся у скоєному і добровільно відшкодував збитки потерпілому, про що зазначено в обвинувальному акті та що підтвердив у підготовчому засіданні потерпілий ОСОБА_11 , який, крім того, заявив про примирення з обвинуваченим, а тому у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням (ст.46 КК України) у відповідності до п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286, п.2 ч.3 ст.314 КПК України.
У зв`язку з цим клопотання потерпілого та обвинуваченого підлягають задоволенню.
При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.
Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
За приписом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по кримінальному провадженню не ухвалюється обвинувальний вирок і з огляду на вимоги ч.2 ст.124 КПК України, суд не стягує з обвинуваченого ОСОБА_9 документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової автотехнічної експертиз № 19/104-9/2/743 від 16.06.2020 року, які складають 1307,60 грн. (а.к.п.81).

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_12 не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.124, 284, 286, 314, 369 КПК
України, суд
ухвалив:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 від 27 серпня 2020 року та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 від 27 серпня 2020 року - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, закривши кримінальне провадження № 0001128 від 02 червня 2020 року.

Судові витрати за проведення експертизи № 19/104-9/2/743 від 16.06.2020 року, які складають 1307,60 грн. - віднести за рахунок Державного бюджету України.

Автомобіль «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 по розписці від 18 червня 2020 року, - після набрання ухвалою законної сили залишити у розпорядженні власника (законного володільця) цього транспортного засобу.

Велосипед «Україна», приналежний потерпілому ОСОБА_5 , який зберігається на майданчику тимчасового тримання по пр. Богдана Хмельницького, 105 у м. Дніпрі на підставі постанови старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 02 червня 2020 року, - після набрання ухвалою законної сили повернути у розпорядження власника.

Копію ухвали після її проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору і потерпілому.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1