Провадження № 1-кс/761/599/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРАДАЙ 3» в особі директора ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року (справа №761/18410/20) у кримінальному провадженні №00000107 від 12 лютого 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.5 ст.191, ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ :

09 грудня 2020 року ТОВ «ПАРАДАЙ 3» в особі директора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року (справа №761/18410/20) у кримінальному провадженні №00000107 від 12 лютого 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.5 ст.191, ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: нежиле приміщення №153, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), яке на праві приватної власності належить ТОВ «ПАРАДАЙ-3» (), із забороною власникам здійснення будь якого відчуження та розпорядження вказаним майном.

ТОВ «ПАРАДАЙ 3», в особі директора ОСОБА_3 , посилається на те, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, оскільки ТОВ «ПАРАДАЙ 3» придбав у власність нежиле приміщення АДРЕСА_2 , під час проведення відкритих електронних торгів, що підтверджується копією Протоколу №373132 проведення електронних торгів.

Крім того, зазначає, що власник майна ТОВ «ПАРАДАЙ 3» є добросовісним набувачем права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. Крім того, посадові особи ТОВ «ПАРАДАЙ 3» не є підозрюваними в кримінальному провадженні №0000081 від 18 березня 2014 року, органом досудового розслідування не надано жодних документів, які б підтверджували, що вказане нерухоме майно має відношення до кримінального провадження №00000107 від 12 лютого 2019 року та є речовим доказом в вказаному кримінальному провадженні.

Зазначає про те, що безпідставне обмеження у праві користування та розпорядження належним ТОВ «ПАРАДАЙ 3» на праві власності нежиле приміщення №153, загальною площею 960, 70 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49-А, порушує його права як власника майна та завдає значної шкоди господарській діяльності ТОВ «ПАРАДАЙ 3», оскільки основний вид діяльності Товариства це здавання в оренду власних приміщень. Таким чином, на думку заявника, арешт на його майно було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Представник ТОВ «ПАРАДАЙ 3» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час проведення судового розгляду повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , за клопотанням якого було накладено арешт, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності представника ТОВ «ПАРАДАЙ 3», прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 .

Слідчий суддя вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №00000107 від 12 лютого 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.5 ст.191, ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: нежиле приміщення №153, за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), яке на праві приватної власності належить ТОВ «ПАРАДАЙ-3» (), із забороною власникам здійснення будь якого відчуження та розпорядження вказаним майном.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року вбачається, що арешт на об`єкт нерухомого майна було накладено з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000107 від 12 лютого 2019 року наразі триває, об`єкт нерухомого майна, на який накладено арешт, визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальністьта які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається директор ТОВ «ПАРАДАЙ 3» ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРАДАЙ 3» в особі директора ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року (справа №761/18410/20) у кримінальному провадженні №00000107 від 12 лютого 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.5 ст.191, ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1