БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/571/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000261 від 23.06.2020р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, перебуває в цивільному шлюбі, непрацюючого, судимого вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07.02.2014р. за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 18.05.2020р. по відбуттю строку покарання, -

в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.254 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 в 2013 році під час використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0512 загальною площею 0,3401га, що в с. Берестовець Борзнянського району Чернігівської області, для ведення особистого селянського господарства, всупереч вимог ч.2 ст.20, п.«а» ч.1 ст.96, ч.1, 2 ст.168 ЗК України вирішив незаконно без зміни її цільового призначення та переведення в землі водного фонду облаштувати на частині вищевказаної земельної ділянки штуйну водойму для власних потреб. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 без затвердженого проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0512, цільове призначення якої фактично змінюється, у 2013 році (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) із застосуванням техніки, здійснив зняття грунтового покриву та незаконно облаштував штучну водойму (ставок), загальною площею 0,0717 га в межах даної земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0512 на території Берестовецької сільської ради (на даний час Берестовецький старостинський округ Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області). Внаслідок безгосподарського використання ОСОБА_4 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0512, що виразилось у самовільному облаштуванні ним штучної водойми (ставка) без зміни цільового призначення вищевказаної земельної ділянки площею 0,0717га, безпідставно виведено із земель сільськогосподарського обороту, що спричинило втрату її родючості та порушення структури грунту.

ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що він дійсно у 2013 році на земельній ділянці свого батька, якою він фактично тривалий час користувався, без отримання жодних дозвільних документів та зміни цільового призначення землі за допомогою екскаватора викопав ставок з метою розведення риби. Розкаюється в скоєному, відшкодував завдані збитки й просить суворо не карати.

Представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що в ОСОБА_4 ніяких дозвільних документів на зняття грунтового покриву чи зміну цільового призначення земельної ділянки, на якій він викопав штучну водойму, не було. На даний час збитки обвинуваченим відшкодовано в добровільному порядку. Вважає за можливе призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, представника потерпілого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши представника потерпілого, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми й взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення та не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразилися в безгосподарському використанні землі, що спричинило виведення її з сільськогосподарського обороту, скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.254 КК України, і його дії кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України на даний час відноситься до категорії проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію представника потерпілого.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, неодружений, перебуває в цивільному шлюбі, не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на час вчинення даного кримінального правопорушення не судимий в силу ст.89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно обвинувального акта відсутні.

Представник потерпілого в судовому засіданні також повідомив про добровільне вжиття обвинуваченим заходів до повного відшкодування завданих збитків та просив призначити йому мінімальне покарання.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, майнового стану, розміру заподіяної шкоди, позиції представника потерпілого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 найбільш м`який вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.254 КК України, яким є штраф.

Одночасно суд зважує на ту обставину, що на час вчинення ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення санкція ч.1 ст.254 КК України передбачала більш м`яке основне покарання у виді штрафу (менший розмір до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). Натомість Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018р., який набрав чинності з 01 липня 2020 року, до абз.2 ч.1 ст.254 КК України було внесено зміни, якими суттєво збільшено розмір штрафу як основного покарання (від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). Наведене свідчить, що Закон №2617-VIII посилив кримінальну відповідальність, в зв`язку з чим у відповідності до приписів ст.5 КК України, якими регламентовано зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд вважає за необхідне керуватися санкцією ч.1 ст.254 КК України в редакції закону про кримінальну відповідальність, який був чинним на час скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення.

Оскільки вчинене ОСОБА_4 дане кримінальне правопорушення не було пов`язане із його обійманою посадою або з займаною діяльністю, то й додаткове альтернативне покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю обвинуваченому не може бути призначене.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення даного кримінального правопорушення, передбачені ст.49 КК України, не спливли, оскільки до їх закінчення обвинуваченим було скоєно новий тяжкий злочин (ч.2 ст.121 КК України), за який його засуджено 07 лютого 2014 року й звільнено по відбуттю строку покарання 18 травня 2020 року.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Повідомити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції (органу з питань пробації) за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1