Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1442/20
В И Р О К
Іменем України

27 січня 2021 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 18 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб не має, інваліда 3-ої групи, не депутата, участі в АТО та ООС не брав, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.02.2012 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік; 13.12.2012 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано 2 р. 1 міс. позбавлення волі за вироком Гребінківського районного суду від 14.02.2012 та остаточно засуджений до 3 р. 1 міс. позбавлення волі; 21.02.2013 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК приєднано 4 міс. позбавлення волі за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.12.2012 та остаточно засуджений до 3 р. 4 міс. позбавлення волі; 15.12.2015 звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 4 міс.,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
в с т а н о в и в:
17.10.2020 приблизно о 00 год. 20 хв. ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та через шибку вікна, присвітивши ліхтариком, помітив на підлозі в коридорі 3 відра фарби, які вирішив таємно викрасти.
Після цього, ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження вхідних дверей будинку проник в середину де з коридору таємно викрав відро нової фарби «Ultra biel» акрилова водоемульсійна вагою 7 кг. білого кольору, вартість якої відповідно до висновку експерта № 2275 від 22.10.2020 становить 179,33 грн., два відра нової фарби «Snizka Eko», матова акрилова фарба, вагою 4,2 кг. кожне, білого кольору, вартість яких відповідно до висновку експерта № 2275 від 22.10.2020 становить 284,26 грн., належні потерпілій ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 463,59 грн., а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням житло, що вчинена повторно, вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в скоєному визнав в повному обсязі, щиро покаявся, усвідомив значення своїх протиправних дій, надав свідчення, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. При призначенні покарання просив не позбавляти його волі, оскільки він стає на шлях виправлення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд врахувати пом`якшуючи обставини та особу обвинуваченого який є інвалідом, та призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала щодо призначення ОСОБА_5 покарання з іспитовим строком, фактично претензій до обвинуваченого не має.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими доказами по провадженню, які усіма учасниками судового розгляду визнані та ніким не оспорюються.
Таким чином, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, що відносяться до фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих фактичних обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.
Суд, за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме: допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження стосовно особи обвинуваченого та залучення речових доказів до матеріалів провадження, а також даних щодо процесуальних витрат.
Зважаючи на покази обвинуваченого, останні відповідають пред`явленому обвинуваченню та не оспорюються сторонами кримінального провадження.
Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, що вчинена повторно, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
При визначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Так, санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченим тяжкого злочину.
Щодо обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність. З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого органом досудового розслідування та судом не встановлено. Щодо наявності пом`якшуючих його відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Щодо особи обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі, звільнився умовно-достроково в 2015 році, є інвалідом третьої групи, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем.
Обвинувачений за місцем свого проживання характеризуються посередньо, громадський порядок не порушує, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проте знаходиться на обліку лікаря фтізіатра.
Згідно з висновком акту судово-психіатричного експерта №423 від 03.12.2020, обвинувачений ОСОБА_5 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості з порушеннями поведінки. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння досліджуваний будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, як і не виявляв ознак іншого хворобливого стану психіки. Ступінь вираженості наявного у досліджуваного вродженого недоумства не позбавляв його можливості в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і не позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. Таким чином ОСОБА_5 під дію ч.2, ч.3 ст.19 та під дію ст.20 КК України не підпадає, може постати перед слідством та судом. Крім того, на даний час досліджуваний застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Також, суд враховує спосіб та мету вчиненого злочину, наслідки які виразились у викраденні трьох банок фарби на загальну суму 463,59 грн.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
Крім того, підстави для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому - судом не встановлені.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.
Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставин його вчинення, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача, обвинуваченого та його захисника, потерпілої, які просили призначити ОСОБА_5 покарання, яке не пов`язане з реальним позбавлення волі, обставини викладені органом пробації в досудовій доповіді, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 за вчинення тяжкого злочину належить призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Разом з цим, суд враховує, що вищенаведені обставини знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки з визначенням відповідних обов`язків судом.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Процесуальні витрати у вигляді вартості проведення товарознавчої та трасологічної експертиз на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання судом також не встановлено.
Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 124, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75,76, ч. 3 ст. 185 КК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном у 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, крім того відповідно до п.4 ч.3 ст.76 КК України покласти додатковий обов`язок: виконувати заходи, передбачені пробаційною программою (вид якої буде визначено органом пробації).
Іспитовий строк ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. та 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп. за проведення трасологічної експертизи.
Речові докази відро фарби «Ultra biel» вагою 7 кг. два відра фарби «Snizka Eko» вагою 4,2 кг. які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: м. Гребінка, вул. Магістральна, 16, Полтавської області повернути потерпілій ОСОБА_4 ..
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя М. Вітківський