ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1294/20 Справа № 204/5711/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2020 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000239 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рубіжне Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 жовтня 2020 року.
Згідно з оскарженою ухвалою ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, що підтверджується наданими слідчим доказами, а також існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який є особливо тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, те, що останній є працездатною особою, але не працевлаштованим, перебування його у розшуку, тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про порушення правил підсудності розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, у зв`язку з чим ними заявлялося клопотання про направлення справи за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та слідчий суддя спочатку задовольнив клопотання, усно виніс ухвалу про направлення до апеляційного суду для визначення підсудності розгляду клопотання, а згодом слідчий викликав захисника до суду для продовження розгляду справи, чим було порушено процесуальні права на захист та норми КПК України.
На його думку, слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого виключно з формальних та поверхових міркувань, без врахування практики ЄСПЛ, послався на тяжкість правопорушення та, застосовуючи загальні тези про ступінь суспільної небезпеки, не приділив належної уваги дослідженню обставин, доказів на підтвердження вини.
Зазначає про недоведеність стороною обвинувачення ризиків. Підозрюваний мав достатньо часу та можливостей перешкоджати у встановленню істини, знищити або спотворити будь-які речі чи документи по справі іншим способом, проте цього не зробив, що саме по собі нівелює заявлені слідчим ризики, немає жодних заяв на підозрюваного про те, що він якимось чином впливає на свідків або знищує чи спотворює докази по справі.
Крім того, більшість наданих суду протоколів містять роздруківки щодо ОСОБА_10 , його попередніх судимостей та його характеру, що в силу ст. 88 КПК України є недопустимим на підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення.
Також версії про обізнаність ОСОБА_7 про його статус підозрюваного, переховування від слідства, намагання знищити докази і при цьому сумлінно зберігав докази протягом двох місяців є взаємовиключні.
Крім того, слідчим проігноровані вимоги Закону України Про попереднє ув`язнення, оскільки ОСОБА_7 тримався в установі, яка не є установою для тримання осіб, щодо яких застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник посилається на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, постійне місце проживання разом зі своєю дружиною та двома малолітніми дітьми, зареєстрований за адресою проживання його батьків, які є пенсіонерами.
Окрім цього, твердження сторони обвинувачення про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 є фігурантом кримінального провадження, яке перебуває на розгляді Кіровського районного суду, спростовується ухвалою цього суду від 09.09.2020 року, якою був повернутий обвинувальний акт прокурору в цьому кримінальному провадженні.
Підозрюваний 02 березня 2020 року потрапив у тяжку ДТП та отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості та тривалий час перебував на лікуванні, потім був направлений до Інституту травматології та ортопедії в м. Київ для проходження обстеження на стан його здоров`я, що спростовує наявність ризику у вигляді переховування органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Перебуваючи під вартою, підозрюваний не може отримувати потрібну кваліфіковану медичну допомогу.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Згідно з наданими матеріалами 06 травня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, а саме у скоєнні терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні підпалів, які створили небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяли значної майнової шкоди ТОВ МП-Україна з метою впливу на прийняття рішення та вчинення дій юридичною особою, а також погрози вчинення зазначених дій з тією самою метою.
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, зокрема, заявами-повідомленнями ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 від 31 травня 2020 року, протоколом обшуку від 31.05.2020 року за адресою АДРЕСА_3 , протоколом огляду предметів від 01 червня 2020 року, вилучених під час обшуку за зазначеною адресою 31.05.2020 року, висновками експерта судової експертизи відео-, звукозапису №19/104-19/102 від 14.04.2020, судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №113 від 17.07.2020, розсекреченими матеріалами НСРД та іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю спростовуються матеріалами справи.
Окрім цього, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу і його продовження, а також під час перегляду відповідних рішень слідчого судді в апеляційному порядку. З матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.
У зв`язку з чим, твердження сторони захисту про непричетність ОСОБА_7 до даного злочину є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження, а доводи та пояснення, наведені захисником в судовому засіданні, не спростовують висновки слідчого судді про обґрунтованість щодо нього підозри.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, які були підставою для застосування підозрюваному запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.
Так, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість ймовірного покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину у виді позбавлення волі від 7 до 12 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки у кримінальному провадженні ще не зібрано органом досудового розслідування всі речові докази інкримінованого йому злочину, триває встановлення інших співучасників злочину.
При оцінці ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, апеляційний суд зважає на обставини скоєного злочину, інкримінованого підозрюваному, на його підвищену суспільну небезпеку проти громадської безпеки, а також вагомим аргументом в підтвердження наявності цього ризику є перебування ОСОБА_7 у розшуку.
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_7 обвинувачується в рамках іншого кримінального провадження у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України і хоча цей обвинувальний акт, як зауважує захисник в апеляційній скарзі, повернутий ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року прокурору для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону, проте це жодним чином не спростовує наявність зазначеного кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 .
Обґрунтованість ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, експертів у цьому кримінальному провадженні обумовлюється тим, що після оголошення підозри ОСОБА_7 обізнаний про надання свідчень проти нього потерпілим ОСОБА_12 , а також наявність в матеріалах кримінального провадження експертних висновків, якими обґрунтовується підозра у скоєнні інкримінованого йому злочину, тому ОСОБА_7 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може впливати поза процесуальним шляхом на них та на інших осіб, які діяли за попередньою змовою з підозрюваним, оскільки їх місцезнаходження ще встановлюється.
Окрім цього, наявність даного ризику підтверджується матеріалами кримінального провадження, у яких встановлено обставини погроз фізичною розправою потерпілому ОСОБА_12 в разі його звернення до правоохоронних органів та невиконання умов щодо виплати грошових коштів підозрюваним.
Зазначені вище обставини також підтверджують наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення і повністю спростовують доводи захисника про можливість запобігання заявленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В сукупності із вищевикладеним у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства слідчий суддя також врахував дані, які характеризують особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, проте наявність міцних соціальних зв`язків не може слугувати самодостатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки заявлені ризики є реальними та продовжують існувати і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою.
Апеляційний суд вважає такими, що знайшли своє підтвердження і обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у двомісячний строк, що обумовлено складністю цього кримінального провадження, необхідністю провести ряд слідчих (розшукових) дій, про які зазначає слідчий в клопотанні, зокрема: отримати висновки раніше призначених експертиз, допитати в якості свідків ряд осіб, здійснити огляди відеозаписів з місць вчинення злочинів, історії телефонних з`єднань абонентів та вилученого в ході обшуку майна, здійснити тимчасові доступи до операторів мобільного зв`язку для отримання історії телефонних з`єднань, розсекречення матеріалів НСРД та вчинити ряд інших слідчих та процесуальних дій.
Враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини що стосується порушення, статті 5, пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод (право на справедливий суд) у зв`язку з надмірно тривалим триманням обвинувачених під вартою та тривалим кримінальним провадженням, апеляційний суд звертає увагу на рух кримінального провадження, періодичність судового контролю за дотриманням права на свободу підозрюваного та не вважає, що загальний строк тримання ОСОБА_7 під вартою є надмірним, з огляду на складність кримінального провадження та кількість процесуальних дій, які необхідно провести.
Твердження сторони захисту, що слідчим проігноровано вимоги Закону України Про попереднє ув`язнення, оскільки ОСОБА_7 тримався під вартою в ІТТ СБУ, яка не є установою для тримання осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд не може визнати належним обґрунтуванням скасування ухвали слідчого судді, оскільки ці питання стосуються порядку виконання ухвали слідчого судді і підлягають вирішенню в окремій процесуальній формі, передбаченій статтею 206 та розділом VIII КПК України.
Доводи апеляційної скарги захисника про порушення правил територіальної підсудності розгляду клопотання слідчого апеляційний суд вважає помилковими.
За матеріалами справи органом досудового розслідування є слідчий відділ УСБУ в Дніпропетровській області та відповідно до наказу №147 від 02 вересня 2020 року УСБУ в Дніпропетровській області визначено місце розташування слідчого відділу у службовому приміщенні за адресою: м. Дніпро, просп. Нігояна, 35-а, що територіально відноситься до Чечелівського району м.Дніпра та в межах юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, тому, на думку суду апеляційної інстанції, слідчим суддею не допущено порушень правил територіальної підсудності розгляду клопотання слідчого.
Що стосується доводів сторони захисту щодо стану здоров`я підозрюваного та неможливості отримувати потрібну кваліфіковану медичну допомогу, перебуваючи під вартою, то матеріалами справи не підтверджено, що стан здоров`я ОСОБА_7 є таким, що виключає можливість тримання його під вартою.
Апеляційний суд звертає увагу, що строк дії оскарженої ухвали закінчився 04 жовтня 2020 року і підозрюваний тримається під вартою на підставі іншого судового рішення, що взагалі виключає можливість в провадженні за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2020 року прийняти рішення, про яке просить сторона захисту та звільнити ОСОБА_7 з-під варти, при цьому, як встановлено апеляційним судом, слідчим суддею не допущено порушень вимог кримінального процесуального, які б мали значення для інших правових наслідків, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4