Справа № 487/3831/20
Провадження № 1-кс/487/5389/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 06.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002465 за ч. 4 ст. 296 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 06.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002465 за ч. 4 ст. 296 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що вході досудового розслідування органом досудового розслідування встановлено ризики відповідно до пунктів 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що дає підстави вважати що підозрюваний усвідомлюючи суть обвинувачення, та міру покарання, яке йому загрожує у разі засудження, може переховуватись від органів досудового розслідування; підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, постійного джерела доходу не має, зловживає алкогольними напоями, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, злочин скоїв безпричинно з хуліганських спонукань, що дає підстави вважати що може вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак, враховуючи, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, співпрацює із органами досудового розслідування, дає підстави вважати, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 стосовно нього необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Всі вищевикладені обставини, вказують на те, що обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантовано запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, про наявність яких наведено вище. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави є недоцільним, оскільки підозрюваний не працює та не має іншого джерела доходів. Крім того, даний запобіжний захід не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає йому вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).
Судом встановлено, що упроваджені СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №0002465 від 06.07.2020 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час проведеного досудового розслідування встановлено, що 06.07.2020 року в період часу з 02 години 35 хвилин по 02 години 49 хвилин, більш точного часу під час проведення досудового розслідування не виявилось можливим встановити, ОСОБА_4 , знаходячись у громадському місці на перетині вул. Генерала Карпенко та пр. Центрального міста Миколаєва, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 з хуліганських мотивів став висловлювались на адресу останніх нецензурною лайкою, при цьому на зауваження з боку потерпілого не реагував, тим самим зневажливо поставився до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, грубо порушуючи громадський порядок.

Крім того, в ході сварки ОСОБА_4 з мотивів явної неповаги до встановлених суспільних правил та прийнятих норм моралі і поведінки, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за допомогою травматичного пістолета, здійснив не прицільно постріл в сторону неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим в подальшому спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Згідно довідки з КНП «Миколаївська обласна дитяча лікарня» у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження у вигляді поверхневого поранення задньої поверхні лівого стегна.

06.07.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.07.2020 року було застосувано строком до 06 вересня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Миколаєві Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години. Зобов`язано ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Постановою заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 від 01.09.2020 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 06.10.2020 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 , це, зокрема, дані: рапортів, зареєстрованих 06.07.2020 року за №15434 та 15440; протоколу огляду місця події від 06.07.2020 року; допиту потерпілого ОСОБА_5 , неповнолітнього свідка ОСОБА_6 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2020 року щодо впізнання потерпілим ОСОБА_5 та неповнолітнім свідком ОСОБА_6 підозрюваного ОСОБА_4 як особи, яка 06.07.2020 року вчинила хуліганські дії та нанесла тілесні ушкодження із застосуванням пістолету; довідки №158 від 06.07.2020 року Миколаївської обласної дитячої лікарні щодо надання потерпілому ОСОБА_5 медичної допомоги у травматологічному пункті.
Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з моменту обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не зменшилися та виправдовують продовження строку вказаного запобіжного заходу та дії обов`язків.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі настрок від трьох до семи років позбавлення волі, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того встановлений ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти життя та здоров`я особи, враховуючи обставини та характер скоєння вказаного кримінального правопорушення, без встановлення відповідних обмежень, можескоїти нове кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до 7 років позбавлення волі; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місті його постійного проживання; наявність утриманців; вік та стан здоров`я підозрюваного; відсутність у підозрюваного постійного офіційного місця роботи;відсутність повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме: до 06.09.2020 року.
Так, встановлений ухвалою суду строк дії запобіжного заходу об`єктивно недостатній для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні: витребування висновків балістичної та судово-медичної експертизи, виконання вимог ст. 290 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчим суддею встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом підлягає задоволенню, оскільки прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшилися та не перестали існувати, а також доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали від 07.07.2020 року та виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом у визначений судом період доби з продовженням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 86, 194, 199, 309, 370, 372, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Продовжити до 06 жовтня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Миколаєві Миколаївської області, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години.
Продовжити до 06 жовтня 2020 року строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити та попередити ОСОБА_4 , що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід
Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді діє до 06.10.2020 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 07.09.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1