Справа № 461/5688/20
Провадження № 1-кс/461/6891/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 року, слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулась до суду із клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29.09.2020 року. В обгрунтування поданого клопотання вказує на те, що вказаною ухвалою накладено арешт на майно, що перебувало у володінні ОСОБА_6 , зокрема, на грошові кошти та в сумі 35 700 доларів США. Володільцем вказаного майна є ОСОБА_4 . Вважає, що арешт на грошові кошти накладений необґрунтовано, без повного, всебічного дослідження фактичних обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого, не відповідає загальним засадам кримінально - процесуального законодавства. Так, під час проведення обшуку 27.09.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено та зазначено у зауваженнях до протоколу, що грошові кошти в сумі 35 700 доларів США належать ОСОБА_4 , отримані нею в результаті відчуження об`єкту нерухомого майна та передані йому на тимчасове зберігання. Вказані обставини підтверджуються наступними доказами. Відповідно до Попереднього договору від 08.09.2020 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 зобов`язується укласти договір купівлі продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, а ОСОБА_7 зобов`язується купити майнові права на об`єкт нерухомого майна №2-2-1/48. Згідно п.2 Попереднього договору, загальна сума, що підлягатиме передачі покупцем продавцеві становить 36 200 доларів США, що складається з авансу 500 доларів США та основної частини суми 35 700 доларів США. Згідно п.3 Попереднього договору, при підписанні попереднього договору сплаті підлягає аванс 500 доларів США. Згідно п.4 Попереднього договору, сума, що підлягатиме передачі покупцем продавцеві під час безпосереднього укладання договору купівлі-продажу становить 35700 доларів США. Відповідно до тристоронньої додаткової угоди №4 від 25.09.2020 року про заміну сторони до договору №2-2-1/48 від 08.10.2018 року купівлі продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна громадянка України ОСОБА_4 передала майнові права на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_7 . Відповідно до розписки від 25.09.2020 року ОСОБА_7 на виконання умов договору купівлі продажу передала ОСОБА_4 загальну суму грошових коштів в розмірі 36 200 доларів США, за яких 500 доларів США були передані у якості авансу під час підписання попереднього договору, основна частина суми 35700 доларів США в момент оформлення договору купівлі продажу майнових прав 29.09.2020 року. Саме вказані кошти і були вилучені під час проведення обшуку. Зазначає, що вона та ОСОБА_6 є близькими родичами, багато років проживали у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_6 був присутній під час розрахунку ОСОБА_7 із ОСОБА_4 , що відображено в розписці. У зв`язку з тим, що заявник на даний час проживає в орендованій квартирі, що підтверджується договором оренди від 22.09.2019 року та умови не є надійними для зберігання коштів, остання звернулась до ОСОБА_6 з проханням про тимчасове зберігання коштів. Крім того, ОСОБА_4 відповідно до договору на резервування (бронювання) квартири від 09.09.2020 року зобов`язна була в строк до 09.10.2020 року або підписати договір купівлі продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів або сплатити суму грошових коштів за резерування житлового прмміщення. Відтак, вказані кошти не належать особі, яка не є власником приміщення, в якому проводиться обшук, не має будь- якого відношення до кримінального провадження. Вилучені гроші набуті законним шляхом. Крім того, вказує, що володілець арештованого майна не була повідомлена належним чином про дату та час розгляду клопотання про арешт вказаного майна, участі у судовому засіданні не приймала, а тому, відбулось грубе порушення її прав та інтересів, порушено принцип змагальності. У звязку з тим, що вилучені та арештовані грошові кошти не належать ОСОБА_6 , просить скасувати накладений арешт.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги поданого клопотання підтримала, просила таке задоволити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечила.

Залосухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що таке не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000312 від 29.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29.09.2020 року накладено арешт на вилучене в ході проведення обшуку 27.09.2020 року за адресою : АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки nokia імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , сім картка № НОМЕР_3 ; блокнот "міжнародний банк" із рукописними записами; мобільний телефон марки "самсунг" імеі НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки "iphone pro max" imei: № НОМЕР_6 , з сім карткою лайф № НОМЕР_7 ; системний блок gn1712aconvrgb500236; грошові кошти в сумі 35 700 (тридцять п`ять тисяч доларів США) доларів США.

28.09.2020 року вищевказані предмети, документи та грошові кошти, які були вилучені під час обшуку, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29.09.2020 року під час накладення арешту на вищезазначені речі була встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна.

Оцінюючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя з такими не погоджується, оскільки, як вбачається із досліджених в судовому засіданні обставин, досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого арешт майна накладався, на даний час триває, а тому, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що долучені заявником до матеріалів документи, не посвідчені належним чином, а тому, не доводять факту належності їй вилучених в ході проведення обшуку грошових коштів.

В судовому засіданні встановлено, що потреба у подальшому застосуванні арешту на теперішній час не відпала через незавершеність досудового розслідування, натомість, передчасне скасування арешту на майно буде перешкоджати встановленню істини у справі.

Обставини, викладені в клопотанні не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому, не спростовують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України та не є підставами для скасування арешту майна.

З огляду на вищенаведене та те, що особою, яка подала клопотання не доведено, що арешт на майно накладено необґрунтовано, клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1