Кримінальне провадження № 629/5107/20
Номер провадження 1-кп/629/529/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова, Харківської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

04 вересня 2020 року, близько 09-00 години, ОСОБА_3 перебувала в гостях у свого знайомого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де на ліжку під подушкою побачила мобільний телефон марки «Nokia» моделі «ТА-1206», який належить останньому та у неї виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву та з метою наживи, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон марки «Nokia» моделі «ТА-1206», вартість якого згідно висновку експерта № 6/2276СЕ-20 від 12.10.2020 року складає 2319 гривень 00 копійок.

Після цього, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вищевказану суму.

Обвинувальний акт надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 , складена в присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , згідно якої обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 також написав заяву, згідно якої він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, її дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. необхідно звернути увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона офіційно не працевлаштована, не заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2013 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, за місцем реєстрації характеризується формально, в силу ст. 89 КК України не судима.

Відповідно до вимог ст.ст. 66, 67 КК України обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального проступку, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченої, та приходить до висновку, що призначення покарання у виді громадських робіт буде достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченої, попередження нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.
Підстав для застосування до обвинуваченої ст.ст.69, 69-1 КК України не встановлено.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Як вбачається з матеріалів справи, 21 вересня 2020 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області був накладений арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» моделі ТА 1206, корпус чорного кольору, тильна сторона синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , без видимих пошкоджень, у справному стані.
В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (код класифікації доходів бюджету - 24060300, номер рахунку UА0020005, , отримувач - УК Слобідсь/мХарСлобідськи/24060300, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету - інші надходження) судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/2276СЕ-20 від 12.10.2020 року в розмірі 817 гривень 25 копійок.

Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 вересня 2020 року, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» моделі ТА 1206, корпус чорного кольору, тильна сторона синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , без видимих пошкоджень, у справному стані.
Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «Nokia» моделі ТА 1206, корпус чорного кольору, тильна сторона синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , без видимих пошкоджень, у справному стані, який належить ОСОБА_4 та переданий йому на відповідальне зберігання під розписку - залишити останньому.
Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1