Номер провадження 1-кп/243/655/2020
Номер справи 243/4298/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження № 0001485 від 18.07.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Слов`янська, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, такого, що не працює, раніше, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України при наступних обставинах:

18 липня 2019 року приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_5 знаходився в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , в якому також перебувала ОСОБА_4 ..

Знаходячись за вищевказаною адресою, приблизно о 01 годині 30 хвилин 18 липня 2019 року між ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого боку виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

У той же час, на тому ж місці, реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, ОСОБА_5 , наніс один удар лівою ногою в область правого стегна ОСОБА_4 .

Приблизно о 05 годині 30 хвилин 18 липня 2019 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували на кухні за вищевказаною адресою, де ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій протиправний злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, схопив ОСОБА_4 рукою за волосся та ногами почав наносити удари в область тулуба та стегон останньої, при цьому наніс не менше шести ударів, після чого наніс один удар правою ногою в область лівого колінного суглоба ОСОБА_4 , від якого остання впала на підлогу, вдарившись задньою частиною голови об стіл.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 , спричинив ОСОБА_4 забій м`яких тканин волосистої частини голови з синцем, синець лівої виличної області, синці обох передпліч, обох стегон та гомілок і лівого тазостегнового суглобу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину в скоєному правопорушенні не визнав і показав суду, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: він, його колишня дружина потерпіла по справі ОСОБА_4 . Між потерпілою та ним склалися неприязні стосунки, які поглибилися на тлі визнання права користування житловим приміщенням, з приводу чого потерпіла зверталася до суду з заявою про виселення його. Але рішенням суду їй було відмовлено у задоволенні позову, тому у лютому 2019 року державний виконавець примусово виконав рішення суду і вселив його у квартиру АДРЕСА_2 , куди він приходить 2-3 рази на тиждень, оскільки це є його єдине житло. Він тимчасово мешкає у своїй доньки, але у неї троє малолітніх дітей, родина, і він там вважає себе зайвим.

17.07.2019 року він прийшов у квартиру АДРЕСА_2 приблизно о 18 годині і більше з квартири не виходив. Потерпіла почала його ображати, гнати з дому, сваритися на нього нецензурною лайкою. Це тривало до часу ночі. Потім лягла до нього у ліжко та почала висмикувати у нього подушку, висловлювалася нецензурно, кричала та викликала поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то провели бесіди та поїхали. Після цього потерпіла заснула на деякий час і він також. Приблизно о 5 години 30 хвилин він прокинувся та пішов в туалет, потерпіла це почула, також встала та почала знову провокувати сварку, виключати світло в туалеті. Він вийшов на кухню, щоб зварити собі каву, однак вона виключала піч. Він вийшов на балкон, де на підлозі знаходилась його рубашка ганчірка. Він став на неї ногами та палив. В цей момент до нього підбігла потерпіла і стала декілька разів висмикувати рубашку у нього з під ніг, вирвала рубашку та побігла кликати свого сина ОСОБА_7 , який відпочивав у своїй кімнаті, кричала, то начебто він побив потерпілу, почала дзвонити до поліції та повідомляти, що він її побив. Він, побачивши, що вона викликає поліцію, також вирішив викликати. Коли приїхали працівники поліції, то провели бесіди та роз`яснили потерпілій право звернутися до лікаря для фіксації тілесних ушкоджень, якщо такі вона має. Приблизно о 6 годині ранку він пішов з квартира АДРЕСА_2 . Ніяких тілесних ушкоджень він потерпілій не наносив. В одну годину 30 хвилин вона ніде самостійно не отримувала тілесні ушкодження, а зранку о 5 годині 30 хвилин билася об двері, коли висмикувала у нього сорочку.

Вважає, що потерпіла говорить неправду з метою подальшого звернення до суду з метою його повторного виселення.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї провини, його винність у скоєнні дій, зазначених у вироку, підтверджується наступними зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що обвинувачений є її колишнім чоловіком, з яким відносини вона не підтримує.

17.07.2019 року приблизно о 18 годині обвинувачений прийшов у квартиру за адресою АДРЕСА_1 , в якій були також вона та її син ОСОБА_8 . Він почав ходити по квартирі, провокувати скандал, включати порожню плитку на кухні, освітлення, сів на диван, поклавши ноги із взуттям. Вона також сиділа на дивані, він розташувався зліва від неї, знову почав сварку та поклав на неї ліву ногу, обутою у кросівок, а правою уперся об підлогу. Вона скинула його ліву ногу своєю рукою, а обвинувачений своєю лівою ногою, обутою у кросівок ударив її у праве стегно. Вона відчула біль, вскочила з дивану. В цей час з кімнати вийшов її син ОСОБА_8 , а обвинувачений викликав поліцію. ОСОБА_8 через нетривалий час пішов до своєї кімнати. Працівники поліції приїхали приблизно через 15 хвилин, встановили, що сімейна сварка та поїхали.

Після того, як поїхали працівники поліції, обвинувачений знову перешкоджав відпочивати, сварився. Словесний конфлікт тривав до 5 години ранку. Приблизно о 5 годині 18.07.2019 року обвинувачений знову став ходити по квартирі, включати електрику на кухні. Вона зайшла на кухню і побачила, що включена піч пуста, а обвинувачений на балконі палить, свариться на неї, її синів, при цьому взуттям стояв на сорочці. Вона стала піднімати сорочку з-під його ніг, він схопив її за волосся рукою та почав наносити не менш як 6 ударів ногами по її ногах, животу, стегнам. Останній удар ногою він наніс по лівому колінному суглобу, від чого вона впала на підлогу та вдарилася задньою частиною голови (її волосистою частиною) о стіл, а також спиною та коліном. Після цього вона викликала поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то виходила до них вона та ОСОБА_5 , який їх провів на вулицю і там залишився. Після цього зранку, приблизно о 8 годині вона пішла у лікарню. Вона йому тілесних ушкоджень не наносила, лише сварилася на нього та просила, щоб він її не бив та відпустив. Від вказаних дій обвинуваченого у неї були виявлені тілесні ушкодження, які зафіксовані лікарем в довідці та у висновку експерта.

Цивільний позов не заявляє. Просить призначити суворе покарання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що очевидцем подій бійки між обвинуваченим та потерпілою вона не була. Вона є сусідкою і її квартира розташована через стіну від квартири обвинуваченого та потерпілої. 17.07.2019 року о 18 годині приблизно в квартиру за адресою АДРЕСА_1 прийшов ОСОБА_5 . Вона його бачила особисто, оскільки він неодноразово виходив з квартири в магазин. Вночі, приблизно 1 годині 30 хвилин вона чула сварку між обвинуваченим та потерпілою, але слів не розібрала, лише підвищений тон. Зранку приблизно 5-6 годині вона знову чула сварку: потерпіла та обвинувачений гучно розмовляли, а потім вона чула звуки бійки, стуки та голос ОСОБА_4 , яка просила відпустити її. Зранку у загальному тамбурі біля квартири вона зустріла ОСОБА_8 , який сказав їй, що ОСОБА_10 бив його маму.

Зранку після 7 години вона також у спільному тамбурі зустріла потерпілу, які їй пояснила, що знову приходив ОСОБА_5 , вони сварилися, він її бив декілька разів ногами, тримав за волосся та наносив удари. При цьому потерпіла показувала тілесні ушкодження: віще ліктьового суглобу на обох руках були синяки (на одній більше, на іншій руці менше), на правому стегні, а також на попереку красно-синя пляма та звезена шкіра була. Також їй ОСОБА_11 розповідала, що під час нанесення тілесних ушкоджень обвинувачений тримав її за волоси.

Додала, що з потерпілою у неї сусідські відносини, добрі, а обвинуваченого вона може охарактеризувати як особу, яка постійно свариться з потерпілою, з негативної сторони. Крім того показала, що обвинувачений їй погрожував розправою за те, що вона вже вдруге є свідком по справі за спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим, але дана обставина ніяким чином не вплинула на правдивість її пояснень.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він є сином потерпілої. 17.07.2019 року він та його мати, потерпіла по справі, були вдома за адресою АДРЕСА_1 . Приблизно о 17-18 годині прийшов в квартиру ОСОБА_5 , який почав включати піч, провокувати потерпілу на скандал. Він був у своїй кімнаті і почув і залі гучні голоси. Він вийшов та побачив, що посеред кімнати стояли потерпіла та обвинувачений. Останній став проганяти його, щоб він не бачив подій. Він пішов назад у кімнату та заснув. Зранку він почув знову шум та зайшов на кухню. На балконі стояв ОСОБА_5 та тримав за волосся ОСОБА_4 . Обвинувачений став погрожувати та наказав іти з кухні. Як наносив тілесні ушкоджень він не бачив, скільки злякався та пішов. ОСОБА_5 йому погрожував, щоб він не був свідком по даній справі.

Також додав, що ОСОБА_5 також наносив удари матері, коли вона була в залі. Він чув звуки схожі на удари, тому зробив такий висновок. В цей час вона була одягнена в кофту та брюки (джинси).

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що очевидцем подій 18.07.2019 року він не був. Він є знайомим потерпілої. Влітку-восени 2019 року він зустрів ОСОБА_4 і вона йому жалілася, що її побив чоловік вночі на балконі квартири, де вона мешкає. Бачив особисто синець в районі ліктьового суглоба, також потерпіла казала, що у неї синці є на стегнах та на ногах.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що обвинувачений та потерпіла є її батьком та матір`ю. Відносини з батьком добрі, з мамою відносин не підтримує, оскільки остання образилась на неї, що вона прийняла батька до себе жити, коли потерпіла його вигнала з квартири.

Очевидцем подій 18.07.2019 року вона не була. Їй лише відомо, що влітку 2019 року обвинувачений пішов в квартиру АДРЕСА_2 . Вночі двічі телефонував їй і казав, що ОСОБА_4 свариться, ображає його, не дає відпочивати і вона 40 хвилин чула як потерпіла свариться, оскільки обвинувачений не виключив телефон. Потім обвинувачений зателефонував та повідомив, що він викликав поліцію. Вранці він повернувся та пояснив, що потерпіла всю ніч не давала йому відпочивати та сама також не спала. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 вона не бачила.

Крім того, провина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

З витягу з ЄРДР № 0001485 вбачається, що 18.07.2019 року о 10 годині 55 хвилин за заявою потерпілої ОСОБА_4 внесені відомості про те, що 18.07.2019 року о 5 годині 30 хвилин ОСОБА_4 знаходячись за адресою АДРЕСА_1 отримала тілесні ушкодження (а.с. 37).

Відповідно інформації, отриманої на № 102 18.07.2019 року о 7 годині 36 хвилин від лікаря ОСОБА_14 вбачається, що у потерпілої ОСОБА_4 встановлено: забиття, садна обох ліктьових суглобів, забиття лівого колінного суглоба. Пояснення останньої 18.07.2019 року приблизно о 5 годині 30 хвилин побив колишній чоловік ОСОБА_5 (а.с.38).

В протоколі про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.07.2019 року потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що 18.07.2019 року о 5 годині 30 хвилин ОСОБА_5 за місцем мешкання наніс їй тілесні ушкодження та останній було видано направлення на проходження СМЕ (а.с. 39).

З довідки № 204 від 18.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 встановлений діагноз: забиття, садна обох ліктьових суглобів, забиття лівого колінного суглоба, забиття м.т. голови. Звернення 18.07.19 року о 07 годині 30 хвилин, рекомендовано звернутися до травматолога. (а.с.43).

Згідно висновку експерта № 295 від 05.08.2019 року, що був проведений на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 22 липня 2019 року в приміщенні Слов`янського відділення СМЕ відносно потерпілою ОСОБА_4 , на підставі проведеної судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 (судово-медичного освідування гр. ОСОБА_4 та вивчення представлених медичних документів) у відповідь на постановлені питання, вбачається наступний висновок. Так, виявлені у ОСОБА_4 при зверненні за медичною допомогою забій м`яких тканин волосистої частини голови з синцем, синець лівої виличної області, синці обох передпліч, обох стегон та гомілок і лівого тазостегнового суглобу утворилися від не менш 9-ти дій тупих предметі, можливо в зазначений термін та відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 44-45).

Під час проведення слідчого експерименту від 03.02.2020 року потерпіла ОСОБА_4 показала та продемонструвала події, що відбулися 18.07.2019 року під час скоєння стосовно неї правопорушення, а саме 17.07.2019 року вона знаходилась за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 18 год. 30 хв. за даної адресою прийшов її колишній чоловік ОСОБА_15 . Приблизно о 01 годині 30 хвилин 18.07.2019 року вона разом зі своїм колишнім чоловіком, який був взутий у кросівки, сиділи на дивані у кімнаті даної квартири. Після цього ОСОБА_5 наніс їй один удар лівою ногою в область правого стегна. Після цього, він зателефонував до поліції та повідомив, що вона виганяє його з квартири. В цей же день приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_16 вийшов на балкон, де скинув на підлогу сорочку та почав по ній топтатися, вона намагалась підняти сорочку, в цей момент він схопив її правою рукою за волосся та почав наносити їй удари ногами не даючи підвестись, наніс два удари в праве стегно з переду, два удари в ліве стегно з переду, один удар ногою в живіт з лівого боку. Після того наніс їй удар ногою в лівий колінний суглоб від якого вона впала назад та забилася копчиком. Всі вищезазначені удари, потерпілою були продемонстровані на статисті. (а.с.47-48).

Вказана слідча дія відповідає вимогам ст. 240 КПК України, при цьому права ОСОБА_4 як потерпілої не порушені.

При дослідженні в судовому засіданні фототаблиць до вказаного протоколу (а.с. 49-52) встановлено, що відомості, викладені у протоколі слідчого експерименту від 03.02.2020 року відповідають зафіксованим на фотокартках обставинам та поясненням потерпілої, які вона надавала в судовому засіданні.

Можливість спричинення тілесних ушкоджень потерпілій за обставин, вказаних потерпілою під час слідчого експерименту від 03.02.2020 року підтверджена висновком судово-медичної експертизи.

Відповідно до висновку експерта № 44 від 07.02.2020 року, проведеного у приміщенні Слов`янського відділення СМЕ судово-медичним експертом, з вищою медичною освітою вбачається, що на підставі описової частини висновку експерта № 295 від 05.08.2019 року освідування ОСОБА_4 , вивчення представленого протоколу проведення слідчого експерименту та у відповідь на поставлені питання, зроблено наступний підсумок, а саме: не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 при обставинах, на які вона вказує в ході її допиту від 21.10.2019 року та під час проведення слідчого експерименту від 03.02.2020 року (а.с.53).

З протоколу слідчого експерименту від 23.03.2020 року за участю потерпілої за місцем її мешкання АДРЕСА_1 , остання пояснила та продемонструвала обставини, за якими їй обвинуваченим були спричинені тілесні ушкодження, так 18.07.2019 року приблизно о 16 год. 00 хв. до неї за місцем мешкання, прийшов її колишній чоловік ОСОБА_5 , де й перебував. Приблизно о 01 год. 30 хв. 19.07.2019 року, він зайшов до неї в кімнату, сів на диван по праву руку від неї та в процесі виниклого конфлікту, наніс їй один удар лівою ногою в область правого стегна. Після цього вона підвелась та вийшла до входу кімнати. О 05 годині 05 год. 30 хв. 19.07.2019 року конфлікт між ними продовжився на кухні. З кухні ОСОБА_5 вийшов на балкон, де скинув на підлогу ганчірку та почав по ній топтатися, вона вийшла до нього, нахилилась намагаючись підняти іі, в цей час ОСОБА_5 схопив її руками за волосся та почав наносити удари ногами по тулубу та ногам, загалом приблизно шість ударів. Потім поштовхами перевів її через поріг балкону та наніс удар ногою, взутою у взуття в область її лівого колінного суглоба, від зазначеного удару вона втратила рівновагу та почала подати назад. В процесі падіння забила правий ліктьовий суглоб об ручку тумби. Впала вона на спину вдарившись копчиком та головою об дерев`яний стіл. Всі зазначені механізми утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 показувала на статисті та вони були зафіксовані на відео (а.с.55-56).

Вказана слідча дія відповідає вимогам ст. 240 КПК України, при цьому права ОСОБА_4 як потерпілої не порушені.

В судовому засіданні потерпіла показала, що дату в протоколі вона зазначила помилково, фактично події відбувалися в ніч з 17.07. на 18.07.2019 року.

Суд приймає дані пояснення потерпілої, та вважає помилкою зазначену дату у протоколі слідчого експерименту 19.07.2019 року, оскільки в судовому засіданні встановлено, що події мали місце саме 18.07.2019 року, що знайшло своє підтвердження зверненнями в поліцію, повідомленням лікаря про звернення потерпілої, заявою останньою та іншими первинними документами, які датовані саме 18.07.2019 року.

В судовому засіданні оглянутий електронний носій оптичний диск, на якому фіксувався хід слідчого експерименту, зауважень від обвинуваченого не надійшло; відомості, викладені у протоколі від 23.03.2020 року відповідають зафіксованим на електронному носії обставинам (а.с. 55).

Можливість спричинення тілесних ушкоджень потерпілій за обставин, вказаних потерпілою під час слідчого експерименту від 23.03.2020 року підтверджена висновком судово-медичної експертизи.

Відповідно до висновку експерта № 130 від 23.03.2020 року, проведеного у приміщенні Слов`янського відділення СМЕ судово-медичним експертом, з вищою медичною освітою вбачається, що на підставі описової частини висновку експерта № 295 від 05.08.2-019 року освідування ОСОБА_4 , вивчення представленого протоколу проведення слідчого експерименту та у відповідь на поставлені питання, експерт дійшов до наступних підсумків:

-не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 при обставинах, на які вона вказує в ході проведення слідчого експерименту від 23.03.2020 року;

-беручи до уваги локалізацію тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 , дані тілесні ушкодження доступні для виникнення власною рукою потерпілою;

-беручи до уваги кількість та локалізацію тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_4 утворення деяких із них можливе при падінні з висоти власного росту на тверду поверхню або виступаючи предмети (а.с.72).

Суд приймає до уваги протоколи слідчих експериментів за участю потерпілої, в який вона розповіла про події вчинення правопорушення, оскільки потерпіла не спростувала викладені під час слідчої дії свої пояснення, навпаки, зазначила, що всі слідчі дії з нею дійсно проводили, поняті були присутні, вона пояснення надавала добровільно слідчому, підписувала протокол, зауважень не було.

Суд приймає як доказ висновки вищезазначених судових експертиз оскільки вони є повними, науково обґрунтованими, достатньо зрозумілими, не містять суперечностей з іншими даними справи, проведеними відповідним спеціалістом, що має достатній стаж роботи, експерт попереджений по кримінальній відповідальності за дачу завідомо неправдивого висновку, призначені та виконані з дотриманням норм Кримінального та Кримінально-процесуального Кодексу, тобто є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 85-86 КПК України.

Таким чином враховуючи викладене, суд приймає пояснення потерпілої під час судового засідання та слідчих дій про беззаперечну причетність обвинуваченого до скоєного стосовно неї правопорушення, яке ОСОБА_5 інкримінується в даному судовому провадженні.

Згідно висновків судової психолого-психіатричної експертизи № 245, проведеної у відділенні СПЕ КНП «ОКПП м. Слов`янськ» відносно потерпілої ОСОБА_4 від 31.03.2020 року вбачається, що остання яким-небудь хронічним душевним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності або недоумством, як в період часу, відповідний до скоєного відносно неї діяння так в момент проведення експертизи, не страждала і не страждає. Виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості. Про це свідчать анамнестичні відомості, згідно з якими, виховувалася в повній сім`ї, навчалася в ЗОШ, медучилищі. Тривалий час працювала офіційно. Мали місце проблеми з адміністрацією. В поле зору психіатра, нарколога не потрапляла. При цьому обстеженні відзначається емоційна нестійкість, демонстративність, при цьому грубих порушень пам`яті, мислення, інтелекту не виявляє. Вказані особливості ніяким чином не пов`язані з вчиненими відносно неї протиправними діяннями. При цьому психологічному дослідженні виявляє девіацію особистості по демонстративно застрягаючому типу. Тобто, у ОСОБА_4 мають місце виражені індивідуально-психологічні характеристики, які істотно впливають на її поведінку: дії та висловлювання. У підекспертної присутні вище перелічені індивідуально-психологічні особливості, які деяким чином впливають на її поведінку. Однак згадані індивідуально-психологічні характеристики не перешкоджають їй правильно сприймати події навколишньої дійсності і давати про них адекватні відомості, в тому числі, і щодо досліджуваної ситуації. Всі висловлювання підекспертної мають чітке цілепокладання, і достовірність або недостовірність згаданих висловлювань носить довільний характер, тобто залежить безпосередньо від волевиявлення самої підекспертної. Тобто, необхідно відзначити, що підекспертна в досліджуваній ситуації, відповідно до урахування її психічного та психологічного станів, індивідуально психологічними характеристиками і з урахуванням викладених нею відомостей, могла правильно сприймати явища навколишньої дійсності і адекватно на них реагувала. Так само, в зазначений період часу ОСОБА_4 за своїм психічним та психологічним станом могла правильно розуміти характер і значення своїх дій так і скоєних щодо неї.

ОСОБА_4 виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості. У неї відсутні будь-які розлади психічної діяльності, які пов`язані з вчиненими стосовно неї протиправними діями.(а.с.73-78).

Таким чином, суд вважає, що висновок експерта підтверджує адекватність сприйняття потерпілою події, що відбувалися, усвідомлене та правильне сприймання та реальне відображення подій у своїх поясненнях.

З протоколу огляду предмета від 15.04.2020 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме DVD-R диску білого кольору, на якому знаходиться аудіо-файл з записом диктофону, який він записав в ніч з 17.07.2019 на 18.07.2019 року. При відкритті диску, а саме файлу на ньому під назвою ІНФОРМАЦІЯ_2 з`явився звук з аудіофайлу. Загальний запис 9 годин 24 хвилин 16 секунд. Аудіозапис розпочинається з шуму, потім ллється вода.

00:55 на записі чути жіночий голос який промовляє фразу: Платить за квартиру надо. ОСОБА_16 пояснив, що це розмовляє його колишня дружина ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 приблизно о 20.40 год. 17.07.2019 року. Також ОСОБА_4 о 01 хв. 20 сек. Каже: Твой дом на том свете

Також на записі є чоловічий голос. ОСОБА_5 пояснив, що це його голос.

Далі на записі чутно словесний конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_4 виражається нецензурною лексикою.

04:41:11 ОСОБА_4 каже: «Подушку положил на место, это мои подушки, давай «нецензурна лексика» на що ОСОБА_5 каже: «Мне что милицию вызвать?» На що вона відповідає: «Давай, вызывай».

04:42:00 чути шум, шурхотіння, звуки боротьби ( ОСОБА_5 пояснив, що між ними йде боротьба за подушку).

ОСОБА_5 пояснив, що в цей час вони разом знаходились на дивані у залі, а саме лежали на дивані, засипали. В той час ОСОБА_4 підскочила та вирвала у нього з під голови подушку.

04:43:55 ОСОБА_4 каже « Ты смотри, как приходит так и избивает».

ОСОБА_5 пояснив, що в той момент він лежав на дивані, а вона на нього нападала та намагалася вирвати в нього подушку, при цьому він їй тілесних ушкоджень не наносив, а лише відштовхував її від себе.

04:44:12 чути як ОСОБА_5 дзвонить на лінію «102» та викликає поліцію.

05:00:30 чути як ОСОБА_4 каже: «Он меня только что избил. Он меня на кухне избил и сейчас не дает спать.»

Далі між ними знов проходе словесний конфлікт.

07:25:38 чути як ОСОБА_4 каже «Пока я тебя не посажу я их буду нецензурна лексика»

08:44:18 чути як ОСОБА_4 каже: «Положи тряпку на место, дай тряпку «нецензурна мова»

Далі починається шум схожий на звуки боротьби до 08:44:57, а потім слова ОСОБА_4 : «Слава, вызови полицию», далі знову шум та звуки боротьби.

08:46:20 чути як ОСОБА_4 телефонує до поліції.

08:49:02 чути як ОСОБА_5 викликає поліцію.

08:50:03 чути як ОСОБА_5 каже: «Ты опять меня побил, сейчас приедут, я сейчас побои пойду снимать»

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в той момент коли на записі чутно шум та звуки боротьби він знаходився на балконі, час був приблизно 05 годин 30 хвилин, а ОСОБА_4 в цей час пришла за ним на балкон та почала смикати ганчірку на якій він стояв, почала викручувати йому вухо. Далі вона забігла на кухню та почала кликати сина, а далі викликала поліцію.

08:49:00 чути як ОСОБА_5 викликає поліцію.

08:55:55 чути як ОСОБА_4 каже: «Давайте мне направление, я не могу так что бы он меня ногами руками бил»

08:56:35 чути як чоловічий голос каже: Вот, вот там травматология находиться, вам лучше туда пройти.

Далі відбувається розмова між ОСОБА_5 та працівниками поліції (а.с.85).

Постановою від 16.04.2020 року визнано речовим доказом оптичний диск DVD-R-4,7 Gb з аудиозаписом з диктофону, на який зафіксовано події в ніч з 17.07.2019 року на 18.07.2019 року та долучений до матеріалів кримінального провадження для подальшого зберігання (а.с. 87).

В судовому засіданні прослуханий електронний носій оптичний диск, на якому фіксувався хід подій 18.07.2019 року, зауважень від обвинуваченого та потерпілої не надійшло; відомості, викладені у протоколі від 15.04.2020 року відповідають зафіксованим на електронному носії обставинам (а.с. 86).

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого стосовно того, що він не наносив потерпілій тілесні ушкодження і це, начебто, зафіксовано на аудіозапису, де він безпосередньо зазначає, що він тілесних ушкоджень не наносив їй. Так суд враховує ту обставину, що обвинувачений особисто поклав диктофон в нагрудний карман одягненої на ньому сорочки, робив запис з метою його подальшого використання, тому він мав можливість говорить в запис штучні фрази, з метою спотворити фактичні обставини. Разом з тим, потерпіла була не обізнана про наявність аудиозапису, тому її висловлення носили природній характер і відповідали фактичним обставинам подій. У зв`язку з викладеним, проаналізувавши зазначений аудиозапис у взаємозв`язку з вищевикладеними доказами, суд приходить до висновку, що події які викладені у протоколі до аудиодиску підтверджують правдивість пояснень потерпілої стосовно спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, про винуватість останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення свідчать докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Судом не встановлено таких обставин, які ставили б під сумнів показання допитаних в судовому засіданні свідків та потерпілої, так само не надано суду доказів, що їх спростовують. Репутація цих осіб не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана, мотивів можливої нечесності як приводу для обмовляння обвинуваченої захистом не доведено.

В судовому засіданні обвинувачений, його захисник скористалися правом допитати цих осіб, що відповідає вимогам п.1, підп. «d»п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, із забезпеченням їм можливості надати аргументи на спростування їх показань, однак жодних об`єктивних даних для того, щоб ставити їх під сумнів, суд не встановив.

Показання зазначених свідків повністю узгоджуються зі змістом інших доказів, якими є протоколи слідчих дій, речові докази.

При їх оцінці суд дійшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого стосовно того, що він не скоював зазначеного кримінального правопорушення і має місце його обмова у зв`язку з неприязливими стосунками з потерпілим та свідками обвинувачення, оскільки доводи ОСОБА_5 повністю спростовуються наданими суду об`єктивними доказами та суд вважає що його пояснення надані з метою уникнути кримінальну відповідальність.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що висунуте ОСОБА_5 обвинувачення обґрунтовано отримало юридичну оцінку за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

При визначенні міри покарання, суд враховує характер та ступінь загальної небезпеки скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків; дані про особу: раніше, в силу ст. 89 КК України не судимий (а.с. 63), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.с. 61-62); за місцем мешкання характеризується посередньо.

Згідно висновку судової-психіатричної експертизи № 242, проведеної у відділенні СПЕ КНП «ОКПП м. Слов`янськ» відносно обвинуваченого ОСОБА_5 від 31.03.2020 року вбачається, що останній в період часу, відповідний до інкримінованого правопорушення, хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, або недоумством, іншим хворобливим станом не страждав. Був психічно здоровим. Виявляє виражену акцентуацію особистості за застрягаючим типом. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, відповідний до інкримінованого діяння, ОСОБА_5 в стані тимчасового розладу душевної діяльності не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням не страждає, є психічно здоровим. Виявляє виражену акцентуацію особистості за застрягаючим типом. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (ас. 79-80).

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення проступку щодо колишнього подружжя.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, ОСОБА_5 не встановлено.

З досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства і окремих осіб високий, у зв`язку з чим Слов`янський МРВ філії ДУ Центр пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, (у т.ч. для окремих осіб). (а.с.28-30).

Одночасно суд вважає необхідним прийняти до уваги наявність у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків, особи винного та конкретних обставин вчинення проступку, думку потерпілої про призначення суворого покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу на користь держави. Зазначене покарання, за своїм видом та розміром, суд вважає, є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів вирішити на підставі КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-370, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. 00 коп.

Запобіжний захід, відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Речовий доказ - оптичний диск DVD-R-4,7 Gb з аудиозаписом з диктофону, на який зафіксовано події в ніч з 17.07.2019 року на 18.07.2019 року, що долучений до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження для подальшого зберігання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1