Справа №: 398/1675/20
провадження №: 1-кп/398/359/20
ВИРОК
Іменем України

"03" вересня 2020 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 12.05.2020 року за №0000226 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лікарівка Олександрійського району, громадянина України, не одруженого, з повної загальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразового судимого, останній раз вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.07.2020 року за ч.1 ст.263 КК України, ст.71 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 02 травня 2020 року близько 04.00 год. ранку, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, маючи на меті нетрудове збагачення за рахунок вчинення корисливого злочину - крадіжки, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , та реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи що його дії мають таємний характер, шляхом вільного доступу, через городи, проник до території вказаного вище домоволодіння, звідки таємно викрав металеву драбину, вартість якої згідно висновку експерта №1489 від 18 травня 2020 року, становить 272 гривні 00 копійок. В подальшому обвинувачений з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 272 гривні 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 надав показання, відповідно до яких вину у пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі, фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті, у скоєному щиро каявся.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, яким завдано матеріальної шкоди потерпілій.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, з яких вбачається, що він не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за висновками органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як середній, має незняту та непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину проти власності, вчинив злочин в період іспитового строку, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, суд, керуючись ст. 50 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, оскільки, на думку суду, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і таке покарання відповідно до приписів ч.2 ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.07.2020 року обвинувачений засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.07.2020 року, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2018 року у виді 2 (двох) років позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Зазначено, що строк покарання слід рахувати з дня фактичного затримання обвинуваченого з метою направлення для відбування покарання. Вирок набрав законної сили 01.09.2020 року, покарання не відбуте.
Враховуючи, що інкримінований злочин вчинений ним до ухвалення вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.07.2020 року, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим, призначеним вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.07.2020 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи належну процесуальної поведінку обвинуваченого під час судового провадження, відсутність обґрунтованого клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили з зазначенням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.07.2020 року остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою направлення для відбування покарання.

Речові докази: металеву драбину вагою 80 кг повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1