Справа №591/2393/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - Янголь
Номер провадження 11-сс/816/337/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернеччина Краснопільського району Сумської області, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

19 червня 2020 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми із клопотанням, яке було погоджене прокурором ОСОБА_9 , про продовження обраного відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, а саме до 02 серпня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2020 року клопотання слідчого задоволено, продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 02 серпня 2020 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просить його скасувати та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.

При цьому вказує на необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри за ч.ч. 3 та 5 ст. 185 КК України, на не правильній правовій кваліфікації його дій, на необґрунтованості пред`явлених ризиків, на відсутності доказів, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а також на неправомірному затриманні ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, оскільки ні в квартирі ні поблизу будинку по АДРЕСА_2 , де була крадіжка, ОСОБА_7 не затримували.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання за яким позитивно характеризується, перебуває у шлюбі та в нього є трирічна дитина.

Стверджує, що при оголошенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя вказував на те, що ОСОБА_7 раніше судимий, в той же час у тексті самої ухвали як підставу для продовження строків тримання під вартою зазначено, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

На переконання захисника, слідчий суддя визнаючи підозру обґрунтованою, не посилається на жоден із злочинів який міг вчинити ОСОБА_7 . Протокол за результатами проведення негласної слідчої дії не може вказувати на причетність ОСОБА_7 до вчиненого, оскільки негласні слідчі дії проводились у іншому кримінальному провадженні за № 0003880 від 25.12.2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати, обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000907 від 13.03.2020 року.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 5 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.5 ст. 185 КК України.

02 квітня 2020 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03 квітня 2020 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31.05.2020 року з правом внесення застави.

26 травня 2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 02.07.2020.

Ухвалою слідчого судді від 19 червня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000907 до 4-х місяців, тобто до 02 серпня 2020 року.

26 травня 2020 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 та підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 02.07.2020.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та продовжуючи підозрюваному ОСОБА_7 обраний запобіжний захід, слідчий суддя виходив з того, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів в складі групи, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, може бути обізнаний стосовно подій, які ставляться в провину та інших учасників провадження, а отже здатен негативно вплинути на хід розслідування, шляхом знищення доказів, а відсутність офіційних та постійних джерел доходів доводять існування ризиків ухилення від слідства та суду та щодо вчинення інших кримінальних правопорушень.

На переконання слідчого судді, наведені обставини в сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою та переконують суд в нездатності інших більш м`яких запобіжних заходів забезпечити його належну процесуальну поведінку на цій стадії процесу, беручи до уваги в тому числі відсутність будь-яких переконливих доводів на спростування тверджень прокурора та існування заявлених раніше ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підстав для зміни запобіжного заходу слідчий суддя не вбачав.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Зокрема, у відповідності до положень ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.5 ст. 185 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 .

Крім того колегія суддів зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у Рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

З такого визначення слідує, що на стадії судового контролю слідчий суддя оцінює докази на предмет їх вагомості, що підтверджується і вимогами ст. 178 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд, крім інших обставин, зобов`язаний оцінити саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Слід зазначити також, що наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому діянь та заявлених у кримінальному провадженні ризиків уже встановлювалась слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується також із висновками слідчого судді про існування заявлених раніше ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є непереконливими.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Колегія суддів вважає, що у даному провадженні існує справжній суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи. Продовження строку тримання обвинувачених під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_7 та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя. Судом першої інстанції не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали провадження не містять. Не надано таких даних і стороною захисту.

Щодо посилання захисника на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, цивільну дружину та малолітню дитину, то на переконання колегії судді, вказані обставини не можуть бути тими беззаперечними стримуючими факторами, котрі переконливо забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі зміни останньому запобіжного заходу на більш м`який, на що наголошує захисник в своїй апеляційній скарзі.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про відсутності доказів на підтвердження неможливості застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, так як в клопотанні слідчим достатньо обґрунтовано, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не здатен забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

Посилання захисника на незаконне затримання ОСОБА_7 , порушення ст. 208 КПК України, не спростовують висновків слідчого судді про наявність правових підставі для продовження обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які б могли бути перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3