Провадження № 1-кс/201/4471/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001970 від 10.12.2020 року, клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньої освітою, неодруженого, раніше судимого, не працюючого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що 10 грудня 2020 року близько 05.30 год., ОСОБА_7 знаходився біля будинку № 220 по вул. Мандриківська у м. Дніпрі, де зустрів свого знайомого ОСОБА_8 .

Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та особистої неприязні один до одного виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Далі, ОСОБА_7 , діючи на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_8 , усвідомлюючи весь суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, та бажаючи заподіяти смерть потерпілому ОСОБА_8 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, невстановленим в ході досудового розслідування предметом, заподіяв потерпілому вогнепальне поранення в область черевної порожнини справа, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, та які знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням фізіологічної (незворотної) смерті ОСОБА_8 .

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

16 грудня 2020 року ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 42, 276-278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, шляхом її вручення дружині останнього за місцем проживання, а 24 грудня 2020 року ОСОБА_9 особисто вручено повідомлення про підозру у вчиненні цього злочину.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим, останній може переховуватись від органів досудового слідства та суду, оскільки перебував у розшуку, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 і його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість повідомленої підозри та відсутність достатніх доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б обґрунтовували обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також, з урахуванням наявності постійного місця проживання і міцних соціальних зв`язків, просили обрати підозрюваному ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку сторони захисту, зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

Судом встановлено, що 10 грудня 2020 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001970 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_9 підозрюється.

16 грудня 2020 року ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 42, 276-278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, шляхом її вручення дружині останнього за місцем проживання.

Постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 17 грудня 2020 року підозрюваного ОСОБА_4 було оголошено у розшук з огляду не неможливість встановлення його місцезнаходження.

24 грудня 2020 року ОСОБА_4 безпосередньо було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, після встановлення його місцезнаходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, у своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема, протокол огляду трупа від 10 грудня 2020 року; протокол огляд місця події від 10 грудня 2020 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 10 грудня 2020 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 грудня 2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 16 грудня 2020 року; протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного від 24 грудня 2020 року, в ході якого, за показаннями підозрюваного біля місця вчинення злочину було виявлено та вилучено предмет, схожий на обріз гладкоствольної рушниці, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені пунктами 1,2 і 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_9 дійсно підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який перебачено максимальне покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі, що є обґрунтованим ризиком його переховування від слідства і суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають відношення до обставин цього кримінального провадження з огляду на те, що органом досудового розслідування на даний час не встановлено місцезнаходження всіх речових доказів вчиненого злочину з метою їх вилучення, а також підозрюваний може незаконно вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни наданих ними показань на свою користь, враховуючи, що деякі свідки є знайомими підозрюваного та останній має можливість отримати анкетні дані інших свідків з протоколів їх допиту.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризиків, визначених пунктами 4 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і вчинити інше кримінальне правопорушення, з підстав їх необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження їх існування.

В той же час, прокурором доведена і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, тому, з урахуванням встановлених вище ризиків, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; відсутність у підозрюваного місця роботи; майновий стан підозрюваного і міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця проживання, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає.

Крім того, враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, який спричинив загибель людини, з огляду на положення пункту 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає підозрюваному розмір застави при постановленні ухвали про застосування цього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, в межах строку досудового розслідування до 16 лютого 2021 року, у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 16 лютого 2021 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1