Справа № 522/2849/20
Провадження № 1-кп/522/1052/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження ЄРДР за №0000334 від 23 січня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Батумі, республіки Грузія, громадянка Грузії, незаміжня, з вищою освітою, не працює, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2020 року за ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України на підставі ст. 70 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75-76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачена - ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
1. Так, 22 січня 2020 року приблизно о 17 годині, ОСОБА_4 , діючи повторно, знаходячись в магазині «Єва», що по вул. Буніна, 30 у Приморському районі в м. Одесі, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрала дві губні помади «Лореаль Колор Ріш 102», «Лореаль Колор Ріш 642», вартістю по 202, 16 грн. кожна, та тональний крем «Лореаль Альянс Перфект» вартістю 215, 42 грн. які належать потерпілому ТОВ «РУШ» (код ЄРДПОУ 32007740). Однак покинути місце злочину та розпорядитися викраденим ОСОБА_4 не змогла, так як була зупинена адміністратором вказаного магазину.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_4 :
2. У судовому засіданні ОСОБА_4 визнала себе винною у повному обсязі, у вчиненні злочину вказаного у вироку, та підтвердила, що за вказаними обставинами вона в магазині «Єва» таємно викрала губні помади та тональний засіб, у вчиненому розкаюється.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
3. Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяви представника потерпілого про розгляд справи за його відсутності, думки прокурора, обвинуваченої суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за злочин винною у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_4 .
4. Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені злочину за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведена та її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 .
5. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття та відсутність завданої шкоди.

6. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
7. Суд, при визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої, та обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

8. У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

9. Судом встановлено, що ОСОБА_4 провину визнала у повному обсязі, щиро розкаялася, злочином матеріальну шкоду не заподіяно. На наркологічному обліку обвинувачена не знаходиться. За місцем проживання обвинувачена характеризується позитивно.

10. Крім цього, ОСОБА_4 вчинила діяння, у якому вона визнається винною, до постановлення вироку Приморським районним судом м. Одеси, тобто до 04.03.2020 року.

11. У своєму рішенні Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду України по справі №511/37/16- к, зазначила таке: виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

12. Крім цього, у своєму рішенні Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду України по справі N 199/1496/17 від 23.09.2019 року, сформувала наступну правозастосовну позицію. Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

13. З урахуванням вище наведених позицій Верховного суду, суд при призначенні покарання крім іншого бере до уваги кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченої, та ступінь суспільної небезпечності вчиненого. Так, судом встановлено, що обвинувачена вчинила замах на нетяжкий злочин. Крім цього, остання визнана винною у вчиненні кількох нетяжких злочинів, покарання за які призначено у виді позбавлення волі з випробуванням. На даний час, судом встановлено, що обвинувачена після визнання її винною немає нових повідомлень про підозру за вчинення інших кримінальних правопорушень, що свідчить про бажання останньої стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає недоцільним застосовувати реальне відбування покарання пов`язане з обмеженням чи позбавленням волі. Зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про можливість досягнення мети покарання із застосуванням вимог ст. ст. 75-76 КК України. Крім цього, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 врахувати вимоги ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
14. Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

15. Судові витрати - відсутні.

На підставі ст.ст. 70, 72, 75-76 КК України, керуючись ст.ст. 100, 349,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -

у х в а л и в:
1. ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

2. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2020 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

3. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

4. Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

5. Речові докази: дві губні помади «Лореаль Колор Ріш 102», «Лореаль Колор Ріш 642», та тональний крем «Лореаль Альянс Перфект» передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_6 - вважати переданим за належністю.

6. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

7. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

8. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

9. Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокуророві.

10. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
10.08.2020