Справа № 529/946/20
Провадження № 1-кп/529/74/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ДП "Диканське досвідне лісомисливське господарство" - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000051 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Диканька Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та угоду про примирення між ОСОБА_4 та потерпілим ДП "Диканське досвідне лісомисливське господарство", -

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2020 року близько 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в урочищі "Михайлів садок" поруч з с. Лани Диканського району Полтавської області, умисно, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його наслідки, здійснив крадіжку деревини дров`яної для непромислового використання, твердих порід, об`ємом 2 м3, вартістю 992 грн 00 коп, яку розпочав перевозити за допомогою трактора із причепом до свого домогосподарства, завдавши такими діями потерпілому ДП «Диканське досвідне лісомисливське господарство» матеріальних збитків на вказану суму.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для викрадення чужого майна, однак не зміг довести кримінальне правопорушення до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки під час перевезення дров`яної деревини він був помічений охороною ПАФ «Подоляка», яка його зупинила та викликала працівників поліції.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В ході досудового розслідування потерпілий - ДП "Диканське досвідне лісомисливське господарство" в особі представника потерпілого ОСОБА_6 , який діє на підставі довіреності від 08 грудня 2020 року, та обвинувачений ОСОБА_4 24 грудня 2020 року уклали письмову угоду про примирення між собою, яка містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, з потерпілим примирилися, завдану шкоду відшкодовано в повному обсязі, претензії з боку потерпілого відсутні.

У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп, а також згоду сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду між ним та потерпілим. Вказав, що вину визнає, щиро розкаюється у вчиненому, наслідки укладення угоди йому зрозумілі.

Представник потерпілого ДП "Диканське досвідне лісомисливське господарство" - ОСОБА_5 , який діє на підставі довіреності від 28 грудня 2020 року, в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення. Вказав, що потерпілий не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 , так як завдана ним матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, наслідки укладення угоди йому як представнику потерпілого зрозумілі.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши з приводу її затвердження думку обвинуваченого, представника потерпілого та прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про примиренння може бути затверджена, а обвинуваченому можуть бути призначені узгоджені вид та міра покарання за наступних підстав.

Як вбачається з пояснень в підготовчому судовому засіданні представника потерпілого і обвинуваченого ОСОБА_4 , змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, в угоді вказані вірне формулюванння обвинувачення, правова кваліфікація кримінального проступку за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків.

Судом також встановлено, що потерпілий і обвинувачений узгодили, яке покарання за вчинене повинен нести обвинувачений ОСОБА_4 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України, та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

Обвинувачений, підтвердив, що взяті на себе за угодою зобов`язання можливі для виконання.

Також, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що потерпілий та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим є добровільним, не є результатом застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Виходячи з кваліфікації кримінального правопорушення, сторони не позбавлені можливості укласти угоду про примирення, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, обвинувачений визнає вину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та підтвердив, що взяті на себе за угодою зобов`язання можливі для виконання, є всі необхідні підстави для затвердження угоди і призначення винній особі узгодженої сторонами міри покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження представником потерпілого та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ст.185 ч.1 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 653 грн 80 коп та судово-трасологічної експертизи у сумі 817 грн 25 коп, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати у загальній сумі 1471 грн 05 коп слід стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, ст. ст. 100, 124 ч. 2, 314 ч. 3 п. 1, 374, 376, 394 ч. 3, 468, 471, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 24 грудня 2020 року, укладену між потерпілим ДП "Диканське досвідне лісомисливське господарство" в особі представника потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 12.11.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн 80 коп та витрати на проведення судово-трасологічної експертизи у сумі 817 (вісімсот сімнадцять) грн 25 коп, а всього 1471 (одну тисячу чотириста сімдесят одну) грн 05 коп.

Речові докази у вигляді 135 (ста тридцяти п`яти) колод деревини дров`яної різних порід та 8 (восьми) прикореневих зрізів дерев, які зберігаються на території Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, - повернути власнику ДП "Диканське досвідне лісомисливське господарство".

Речовий доказ у вигляді причіпа тракторного, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на території Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, - повернути власнику ОСОБА_7 .

Речові докази у вигляді однієї п`ятилітрової прозорої полімерної пляшки, в якій перебуває масляна рідина червоного кольору та каністри білого кольору, яка містить на собі сліди масляної рідини, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, - знищити.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1