Справа № 932/4996/20
Провадження № 1-кп/201/1205/2020
УХВАЛА

02 листопада 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000377 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України, -

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

законний представник потерпілої ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000377 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскільки строки тримання під вартою обвинуваченого завершуються, судом поставлено на обговорення питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого на що прокурор просила про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого посилаючись на те, що на сьогоднішній день не змінились ризики переховування від суду, вчинення іншого злочину чи впливу на потерпілу.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строків тримання під вартою, посилаючись на те, що жодних доказів винуватості обвинуваченого немає.

Вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 197, 198, 331 КПК України строк тримання під вартою особи не може перевищувати шістдесяти діб і суд зобов`язаний до закінчення цих строків поставити на обговорення питання про доцільність їх продовження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику вчинення обвинуваченим повторного злочину, оскільки останній судимий за вчинення аналогічних злочинів і після відбуття покарання знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що саме по собі свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим нового злочину і цей ризик є доволі суттєвим.

Також не є необґрунтованими посилання прокурора на наявність ризику уникнення обвинуваченим суду, так як останній розуміє тяжкість можливого покарання, що може спонукати його до уникнення відповідальності, шляхом втечі.

Наявність інших ризиків прокурором не доведено, так як навіть з самих доводів прокурора не вбачається, даних того, що обвинувачений намагався впливати на потерпілу

Таким чином суд встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не є міцними настільки, щоб нівелювати встановлені судом ризики, те що він не працює, притягнутий до кримінальної відповідальності за умисний особливо тяжкий злочин, обставини злочину описані в обвинувальному акті, що свідчить про те, що обвинувачений в даний час несе в собі певну небезпеку для суспільства та з урахуванням вищеописаних обставин це свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 30 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3