Провадження №1-кс/932/5769/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, у м. Дніпрі клопотання слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001864 від 05.10.2020, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, інвалідності не маючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 24.04.2020 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 04.06.2020 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2020 більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
В С Т А Н О В И В:
07.10.2020 слідча СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді із вказаним клопотанням.
Клопотання мотивує тим, що 05.10.2020 громадянину ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України яке виразились у викрадені чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, а саме - впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, з корисливих мотивів, шляхом відкриття металевої кришки люку, що дало доступ до кабельної продукції, проник до колодязю кабельної каналізації, звідки за допомогою заздалегідь приготовленого ним секатора зрізав, тим саме викрав чуже майно, що належить ПАТ «Укртелеком», а саме: телефонний кабель ТПП 50х4х0,5, загальною довжиною 16,26 м, загальною вартістю 3 097,37 гривень.
Підставами для застосування запобіжного заходу слідча вказала наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; можливе вчинення інших кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту.
У судовому засіданні підозрюваний ствердив, що суть підозри йому зрозуміла. Вину визнав повністю. Просив обмежитися цілодобовим домашнім арештом з підстав, що він проживає однією сім`єю із жінкою, разом виховують її дитину 2018 року народження та спільну дитину 2019 року народження. Пояснив, що зможе дивитись за дітьми, а жінка піде на роботу.
Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила обмежитися домашнім арештом цілодобово.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, заслухавши доводи прокурора в його обґрунтування, пояснення захисника, підозрюваного, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми до такого ступеню, щоб забезпечити засудження, але мають бути настільки достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Вважаю, що на даний час є всі підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 , у вчиненні ним злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є: протоколи допиту свідків від 05.10.2020; протоколи огляду місця події від 05.10.2020; протоколи допиту свідків від 06.10.2020; протокол допиту представника потерпілого; докази у їх сукупності.
Вирішуючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуюсь, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ. Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови). Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доведеними, наданими слідчому судді поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 , не перебуває у зареєстрованому шлюбі, офіційно не працевлаштований, на утриманні дітей не має (доводи про утримання дітей не доведені), інших утриманців не має, тобто не має соціальних зв`язків, перебуває під загрозою призначення, у випадку доведеності його вини, покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк до 6 років позбавлення волі. Органом досудового розслідування представлено слідчому судді вагомі докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни ним місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду. Усвідомлюючи ці обставини, він може вчинити дії, спрямовані на переховування від слідства та суду. Крім того, через те, що ОСОБА_4 , не працевлаштований, однак щоденно потребує коштів на підтримання своєї життєдіяльності, а законних джерел доходу, не пов`язаних із заробітком на життя працею, не має, приходжу до висновку про доведеність ризику у вигляді можливого вчинення ним іншого корисливого злочину.
Враховуючи особисті обставини життя підозрюваного, тобто відсутність у нього соціальних зв`язків, його вік та стан здоров`я, відсутність постійного офіційного місця роботи, тяжкість можливого покарання, наявність двох судимостей, вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, що у сукупності може свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя, вважаю, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі, не здатні, за викладених обставин, мінімізувати ризик можливого переховування від слідства та суду. Так, ризики у вигляді переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення не може бути мінімізований обранням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, через те, що при наявності цих ризиків залишення особи вдома, без постійного візуального нагляду, дає їй можливість його реалізувати і сховатись від слідства та суду та вчиняти дій щодо вчинення нових корисливих злочинів. Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_4 , під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Доводи сторони захисту не беруться до уваги так як не доведені жодним доказом, в т.ч. свідоцтвом про народження, показаннями свідків.
Через це вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який просить сторона обвинувачення.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
ОСОБА_4 , фактично затриманий у порядку ст. 208 КПК України о 02 годині 00 хвилині 05 жовтня 2020 року.
Разом із тим, вважаю, що для закінчення досудового розслідування достатнім буде час до 07.11.2020, тому датою закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою визначаю 02 годину 00 хвилині 07.11.2020.
З огляду на тяжкість пред`явленої підозри та на матеріальний стан ОСОБА_4 , заставу визначаю у мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42 040 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42 040 гривень.
У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого фактичного місця проживання, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.
Дата закінчення дії ухвали 02 година 00 хвилина 07 листопада 2020 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1