Провадження №1-кп/748/44/20
Справа № 748/1701/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17 травня 2019 року за № 0000039, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орілька Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганної неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди буди готовим до захисту держави в виконувати свій військовий обов`язок, 02.05.2019 року о 08 годині 30 хвилин, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка розташовується за адресою: АДРЕСА_3 .

27.06.2019 року солдат ОСОБА_3 добровільно з`явився до військової прокуратури Чернігівського гарнізону.

Таким чином, ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення військової частини не виконував обов`язки військової служби без поважних причин з 02.05.2019 року по 27.06.2019 року, будь-яких заходів для повернення на службу до військової частини та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, та перебував за адресою проживання, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Зазначив, що самовільно залишив військову частину у зв"язку із сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Зазанчив, що його цивільній дружині було зроблено в той час оперативне втручання, грошей не було і він залишився вдома щоб заробити гроші для сім"ї. Каявся у скоєному та просив застосувати щодо нього покарання у виді штрафу.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції.

З цього приводу учасникам судового провадження роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність обставин провадження, особу винного, котрий в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Дані про особу обвинуваченого дають суду підстави призначити йому покарання, передбачене ч.4 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі.

Підстав застосування ст.69 КК України суд не знаходить.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, відношення його до скоєного, пом`якшуючу покарання обставину, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому буде доцільно звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.4 ст.407 КК України, ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1