Ухвала

Іменем України
12 серпня 2020 року
м. Київ
Справа № 657/2492/18
Провадження № 51-3705 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 25 травня 2020 року про повернення його апеляційної скарги,
встановив:
Вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 12 грудня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці. На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 2 місяців 10 днів арешту.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 25 травня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 у поновленні строку на апеляційне оскарження вказаного вироку та повернуто його апеляційну скаргу.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, захисник ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх вимог вказує, що апеляційний суд, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги засудженого, належним чином не перевірив доводів зазначених у клопотанні щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарженнята необґрунтовано відмовив засудженому у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції.
Крім того, захисник ОСОБА_4 вказує, що розгляд апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку засудженого ОСОБА_5 було розглянуто апеляційним судом без її участі, попри заявлене нею клопотання, що є порушенням права на захист засудженого.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з наведених у ній мотивів не вбачається, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Правило дотримання тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувальну правову позицію.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК Україниапеляційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, не погоджуючись з вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 12 грудня 2019 року, засуджений звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою та клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вказаного вироку, посилаючись на те, що зазначений строк пропустив через те, що вирок суду він отримав лише 06 квітня 2020 року.

Колегія суддів Херсонського апеляційного суду, розглянувши клопотання засудженого про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції встановила, що апеляційну скаргу засуджений подав 09 квітня 2020 року, тобто з порушенням встановленого законом строку оскарження. При цьому, засуджений був присутній у судовому засіданні 12 грудня 2019 року під час розгляду провадження щодо нього та не перебував під вартою, у зв`язку з чим, строк апеляційного оскарження, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, має рахуватися для засудженого з дня проголошення оскаржуваного судового рішення, а не з дати його отримання.
Крім того, вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що встановлені під час розгляду клопотання обставини не свідчать про те, що засуджений, маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення вжив заходів для своєчасного подання скарги, а отже причини на які посилався засуджений в клопотанні не є поважними.
Врахувавши зазначене, суд прийняв рішення відмовити у задоволенні клопотання засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції та, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, повернув його апеляційну скаргу.
З наведеними висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів касаційного суду та вважає, що, апеляційний суд постановляючи ухвалу про відмову засудженому ОСОБА_5 у поновлені строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції та повертаючи його апеляційну скаргу, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, доводи захисника ОСОБА_4 про проведення апеляційного розгляду за її відсутності всупереч заявленому клопотанню, є необґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 398 КПК України апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

За змістом ухвали апеляційного суду вбачається, що вона постановлена з викликом захисника до судового засідання, проте остання в судове засідання з власної ініціативи не з`явилась, надіславши до суду заяву, в якій зазначила що прибути не має можливості, через зайнятість в іншому судовому процесі, клопотання засудженого підтримує, просить взяти до уваги його доводи та повідомити дату та час призначення апеляційної скарги для розгляду.
Суд апеляційної інстанції з`ясувавши думку прокурора, який просив розглянути клопотання засудженого за відсутності ОСОБА_5 та його захисника, оскільки останні були повідомленні належним чином, встановивши, що клопотання не містить прохання захисника про свою обов`язкову участь, прийняв рішення про розгляд клопотання засудженого про поновлення процесуального строку за відсутності захисника та засудженого.
За таких обставин, колегія суддів касаційного суду вважає посилання захисника на порушення засудженого права на захист безпідставним, оскільки захисник була повідомлена належним чином про розгляд клопотання засудженого, проте з власної ініціативи не з`явилась у судове засідання, бажаючи бути повідомленою лише про розгляд апеляційної скарги засудженого. Крім того, слід зазначити, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, за яке засуджено ОСОБА_5 , не передбачає обов`язкової участі захисника.
Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена згідно з нормами кримінального процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, в ній наведені належні і достатні мотиви та підстави ухвалення такого рішення.
Отже, касаційна скарга захисника не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. Враховуюче зазначене, колегія суддів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника необхідно відмовити.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
На підставі викладеного та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 25 травня 2020 року про повернення його апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3