У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2004 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, із застосуванням ст. 75 вказаного Кодексу звільнено від відбування цього покарання з іспитовим строком на 3 роки та відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки.

17 грудня 2020 року до суду надійшло клопотання старшого інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_4 , оскільки 27 вересня 2007 року закінчився іспитовий строк.
Засуджений ОСОБА_4 та інспектор у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.
Прокурор заперечувала щодо задоволення клопотання.
Вивчивши матеріали особової справи, вислухавши прокурора, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
27 вересня 2004 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Старшим інспектором Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області направлено до Дніпровського районного суду м. Києва подання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню іспитового строку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до вимог п. 5.8 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженого Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19 грудня 2003 року № 270/1560, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09 січня 2004 року за № 16/8615, стосовно засудженої особи, яка виконала покладені на неї судом обов`язки та не вчинила нового злочину (що підтверджується вимогою про судимість та притягнення до кримінальної відповідальності з підрозділів інформаційних технологій головних управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві та Київській області, управлінь МВС України в областях, місті Севастополі та на транспорті), після закінчення іспитового строку до суду направляються подання та особова справа засудженої особи для вирішення питання про звільнення її від призначеного покарання.
З вимоги ДІТ МВС України від 20 січня 2005 року стало відомо, що 15 липня 2004 року СВ Дніпровського РВ ГУ МВС України в м. Києві відносно ОСОБА_4 порушена кримінальна справа за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Згідно повідомлення слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві №48/11891 від 20 жовтня 2014 року, що відносно ОСОБА_4 порушена кримінальна справа №04-7417 від 15 липня 2004 року.

Постановою слідчого СВ Дніпровського РВ ГУ МВС України в м. Києві від 18 листопада 2012 року вказана кримінальна справа була зупинена на підставі п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року), а саме в зв`язку з розшуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений в кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно з законом.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Слід зазначити, що вимоги ст. 78 КК України, які дублюються у ст. 165 КВК України передбачають підстави, сукупність яких дозволяє суду звільнити засудженого від призначеного йому покарання.
Крім того, слід звернути увагу, що згідно ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Як роз`яснено в абз. 3 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.
Враховуючи те, що на даний момент відсутнє остаточне рішення по

кримінальній справі №04-7417 від 15 липня 2004 року, вважаю подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 є передчасним, а тому у його задоволені слід відмовити.

На підставі наведеного та, керуючись ст. 17, 534, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відмовити.
Особову справу стосовно ОСОБА_4 повернути до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1