Справа № 274/641/21
Провадження №1-в/0274/193/21
Ухвала
11.02.2021 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
представника адміністрації ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Представник адміністрації в судовому засіданні зазначив, що за час відбування покарання у виправній установі ОСОБА_5 не довів свого виправлення, а тому слід відмовити у застосуванні умовно-дострокового звільнення.
На думку прокурора заява не підлягає задоволенню.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.
Заслухавши представника адміністрації, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 12.06.2018 року Святошинським районним судом м.Києва, за ч. 2 ст .309, ст.. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Знову засуджений 08.04.2019 року Ірпінським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.06.2016 року змінено згідно ч. 4 ст. 70 КК України, зараховано в строк період з 23.05.2018 року по 08.04.2019 року, за вироком від 12.06.2018 року. В решті вирок залишено без змін.
Початок строку: 08.04.2018 року. Кінець строку: 23.01.2022 року.
Засуджений ОСОБА_5 з 02.10.2019 року відбуває покарання в ДУ „Райківська виправна колонія (№73). Допустив одне порушення режиму тримання, за що 10.01.2020 року з ним проведено бесіду виховного характеру стосовно порушення форми одягу. Має два заохочення. Працевлаштований днювальним відділення на добровільній основі без оплати праці, працює не тривалий час. Вину у скоєному злочині визнав повністю.
Відповідно до ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
ОСОБА_5 хоча і вимог режиму додержується, не є порушником, має два заохочення, працює не тривалий час, що в сукупності з уникненням від виконання соціально корисної роботи, тяжкістю і кількістю вчинених ним злочинів, за які відбуває покарання, не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання та доведення засудженим факту, що він вже повноцінно, стабільно став на шлях виправлення. Сама по собі поведінка засудженого без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення того, що засуджений став на шлях виправлення, і такою має бути поведінка кожного із засуджених, попередня сумлінна поведінка може свідчити, що ОСОБА_5 стає на шлях виправлення (що, зокрема, є підставою для застосування положень ст. 101 КВК України), однак не є достатнім для висновку, що він вже став на шлях виправлення.
Враховуючи те, що засуджений, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України, ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1