Ухвала

26 листопада 2020 року
м. Київ

справа № 522/4175/14-к
провадження № 51-5075 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 31 липня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 листопада 2020 року касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 , у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
На виконання ухвали потерпілий направив касаційну скаргу у новій редакції, однак зазначених в ухвалі недоліків не усунув.
Так, ОСОБА_4 не усунув порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якого касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, викладені в уточненій касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Зокрема, потерпілий ОСОБА_4 просить залишити без змін вирок Приморського районного суду

м. Одеси від 2020 року та змінити ухвалу Одеського апеляційного суду в частині строку покарання. Проте, вимога в частині залишення без зміни вироку суду є некоректною, так як вказаний вирок ухвалою Одеського апеляційного суду від

31 липня 2020 року змінено в частині призначеного ОСОБА_5 покарання.

Разом з цим, вимога щодо зміни ухвали Одеського апеляційного суду в частині строку покарання є неконкретизованою, оскільки не містить вимоги до Суду щодо того, яке рішення в результаті зміни має ухвалити Суд.

У даному випадку таке порушення не можна вважати формальним, оскільки враховуючи приписи ст. ст. 436, 437 КПК України, вимога змінити ухвалу апеляційного суду буде відповідати приписам кримінального процесуального закону лише у разі, коли такою зміною буде покращуватися становище засудженого, проте у разі коли заявлено вимогу про погіршення становища засудженого, така вимога має бути щодо скасування судового рішення.

Вказана вимога потерпілого щодо результатів розгляду поданої касаційної скарги, не узгоджується з приписами ст. 436 КПК України, тапозбавляє Верховний Суд можливості встановити дійсну волю потерпілого.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи, що ОСОБА_4 не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу потерпілому з усіма доданими до неї матеріалами.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 31 липня 2020 року щодо ОСОБА_5 , повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3